Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 жовтня 2012 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 271. Обґрунтовує позов тим, що в шлюбі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З кінця 2021 року між ними почали виникати непорозуміння та конфлікти, з квітня 2022 року вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Втратили почуття любові та поваги одне до одного. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим, просить шлюб розірвати. Протоколом автоматизованої системи документообігу від 17.02.2023 головуючим у справі визначено суддю Горбань О.Ю. Ухвалою від 03 березня 2023 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 31.03.2023 відповідач надіслала до суду заяву про визнання позову, просить розглянути справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача адвокат Цімура Я.В., який діє на підставі ордера серії ВС № 1186976 позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить суд позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явилася, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливим проводити розгляд справи за її відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2012 року у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 271. В шлюбі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З`ясовано, що сторони більше року не ведуть спільного господарства, проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що представник позивача наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини не суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., згідно з квитанції № 32528798800006339069 від 16 лютого 2023 року, банк отримувача Казначейство України, отримувач УКуСихів.рм.Львів, р/р UA158999980313151206000013956, МФО 899998. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536,80 грн. На підставі ст.ст.105, 109, 112 СК України,

Outcome: approved