Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Лепишка О.І. 30 грудня 2022 року звернувся до суду з позовом до Державного ліцея-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби, мотивуючи вимоги тим, що він перебуває у трудових відносинах із відповідачем на умовах безстрокового трудового договору на посаді сестри медичної відділення охорони здоров`я. 25 березня 2022 року між позивачем та добровольчим формуванням територіальної громади №22 Сумської міської територіальної громади був укладений контракт добровольця територіальної оборони. За змістом ст. 119 КЗпП України на час виконання державних і громадських обов`язків, якими є участь у добровольчому формуванні, йому гарантується збереження місця роботи та середнього заробітку. Враховуючи специфіку служби позивача у Добровольчому формуванні територіальної громади №2 Сумської міської територіальної громади, позивач з дати підписання контракту і по теперішній час залучався і продовжує залучатися до виконання обов`язків добровольця. З дати укладення контракту і до 30 серпня 2022 року відповідач сплачував позивачу середній заробіток, що підтверджується випискою банку по картковому рахунку. Проте, в порушення вищевказаних приписів та норм, починаючи з вересня 2022 року жодних виплат від відповідача позивач не отримував. З огляду на те, що право людини на отримання середнього заробітку гарантоване як національним законодавством так і нормами міжнародного права, а позивач, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем не отримав всі належні йому платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду. Відповідно до довідки відповідача середньоденна заробітна плата позивача складає 554, 91 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача за не виплачений середній заробіток складає: вересень 12208,02 грн.(554,91 х22 дні), жовтень 11\~653,11 грн. (554,91 грн.х21 дні). Загальна сума заборгованості складає 23\~861,13 грн. Невиплата працівнику всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь суму середнього заробітку у розмірі 23 861 грн. 13 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 січня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до судового розгляду на 28 лютого 2023 року, о 14 год. 00 хв. 10 лютого 2023 року від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначає, що [PERSON] працював в Ліцеї на посаді сестри медичної відділення охорони здоров`я. На підставі заяви позивача від 27 квітня 2022 року, копії контракту з добровольчим формуванням № 2 наказом начальника Ліцею від 27 квітня 2022 року № 70-ОС «Про особовий склад» 27 квітня 2022 року, позивача було увільнено з роботи згідно частини 1 статті 119 Кодексу законів про працю України із збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку. На виконання вимог наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 15 від 31 березня 2022 року та №16-ОД від 01 квітня 2022 року, 19 липня 2022 року позивачу було запропоновано отримати письмове повідомлення щодо переведення на роботу у іншу місцевість, а саме місто Хмельницький. Це повідомлення позивач отримувати відмовився. У зв`язку з цим позивача було усно попереджено про переведення на роботу в іншу місцевість (м. Хмельницький) разом з Ліцеєм. Позивача було також проінформовано, що у разі відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом з Ліцеєм, а також продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці він може бути звільнений з роботи відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП. Згоду на зміну істотних умов праці, а саме - переведення до нового місця роботи за місцезнаходженням Лідею в м. Хмельницький, Позивачем надано не було. 31 серпня 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено зміни, відповідно до яких місцезнаходження юридичної особи Державний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України змінено з « [ADDRESS] » на « [ADDRESS] ». З 31 серпня 2022 року ліцей фактично передислоковано з м. Суми до м. Хмельницького. Отже, враховуючи те, що 31 серпня 2022 року ліцей \~ \~ \~ \~фактично передислокований з м. Суми до м. Хмельницького, а позивач до нового місця роботи за місцезнаходженням ліцею в м. Хмельницькому переведений не був, підстави для нарахування та виплату позивачу середнього заробітку з 01 вересня 2022 року відсутні. Однак, позивача не було переведено на нове місце роботи за місцезнаходженням ліцею в м. Хмельницький у зв`язку з тим, що він не висловив бажання працювати в іншій місцевості та не надав згоди на таке переведення. Враховуючи те, що 31 серпня 2022 року, ліцей фактично передислокований з м. Суми до м. Хмельницького, а позивач до нового місця роботи за місцезнаходженням ліцею в м. Хмельницькому переведений не був, підстави для нарахування та виплату позивачу середнього заробітку з 01 вересня 2022 року відсутні. Наказом начальника Ліцею від 31жовтня 2022 року № 504-ОС, на підставі заяви позивача від 27 жовтня 2022 року (вх. № 1646), 31 жовтня 2022 року його звільнено з роботи через відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом з ліцеєм, за п. 6 ст. 36 КЗпП України. Вказує на те, що на момент вступу до Добровольчого формування територіальної громади № 2 Сумської міської територіальної громади вік позивача (68 років) перевищував максимально допустимий граничний вік перебування на військовій службі, встановлений статтею 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначена обставина свідчить про незаконність перебування позивача у складі сил територіальної оборони відповідно до укладеного між позивачем та Добровольчим Формуванням територіальної громади № 2 Сумської міської територіальної громади контракту добровольця територіальної оборони, і як наслідок, відсутності підстав для збереження за Позивачем гарантій, передбачених ч. 1 ст. 119 Кодексу законів про працю України. Просить відмовити повністю в задоволенні позову (а.с.29-31). 23 лютого 2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Лепишка О.І. надійшла відповідь на відзив, в якій висловлена незгода з доводами відповідача та просить суд\~позовні вимоги\~задовольнити у\~повному обсязі (а.с.47-48). 28 лютого 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 квітня 2023 року, 10 год. 00 хв. за клопотанням представника відповідача. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представників сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 06 березня 2019 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, з 01 квітня 2019 року переведений на посаду сестри медичної відділення охорони здоров`я, що підтверджується копією трудової книжки. 31 жовтня 2022 року звільнений з роботи через відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом з Ліцеєм на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України (а.с. 6-7). 25 березня 2022 року позивачем з командиром добровольчого формування № [NUMBER] Сумської міської територіальної оборони укладено контракт добровольця територіальної громади, за умовами якого доброволець бере на себе зобов`язання, зокрема, виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії контракту, відповідно до вимог визначених Законом України «Про основи національного спротиву», Положення про добровольчі формування територіальних громад, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 №1449. Відповідно до п. 3 контракту на добровольця, який уклав цей контракт, поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 119 КЗпП України. Контракт укладено строком на 3 роки (п. 5) (а.с. 8). Наказом від 27 квітня 2022 року №70-ОС начальника Державного ліцея-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України увільнено позивача з 27 квітня 2022 року із збереженням місця роботи, посади, середнього заробітку. Даний наказ прийнято на підставі заяви позивача, копії контракту з добровольчим формуванням. Під час видання цього наказу відповідач керувався положеннями Законів України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», указом Президента України від 29 грудня 2009 року №115/2009 «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі», наказом Міністерства оборони України від 07 березня 2022 року №84, ч. 1 ст. 119 КЗпП України (а.с. 41). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31 серпня 2022 року проведена державна реєстрація зміни місцезнаходження державного ліцею інтерната на м. Хмельницький (а.с. 41). 19 липня 2022 року сестрі медичній відділення охорони здоров`я [PERSON] вручено письмове повідомлення про переведення на роботу в іншу місцевість разом з Ліцеєм, що підтверджується копією акту №23 про ознайомлення з персональним письмовим повідомленням про переведення, за згодою, на роботу в м. Хмельницький (а.с.42). Відповідно до довідки від 27 грудня 2022року № 857, т.в.о командира добровольчого формування № [NUMBER] Сумської міської ТРО [PERSON] з 25 лютого 2022 рокупо 31 жовтня 2022 року зарахований до членства у добровольчому формуванні та виконував завдання територіальної оборони (а.с.10). Відповідно до виписки по картковому рахунку позивача протягом періоду з 07 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року йому виплачувалась заробітна плата (а.с. 14-15). З вересня 2022 року виплата середнього заробітку позивачу була припинена, що не заперечується сторонами у справі. Відповідно до довідки від 13 грудня 2022 року № 40-12 середньоденна заробітна плата позивача за період з лютого по березень 2022 року складає 554,91 грн. (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про основи національного спротиву» \~добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади. Відповідно до ч. 2 ст. 24 вказаного закону на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені\~Законом України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449 членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони (п. 16 положення). Форма контакту добровольця територіальної оборони затверджена наказом Міністерства оборони України від 07.03.2022\~ № 84. Відповідно до пункту 3 контракту на Добровольця, який уклав цей Контракт, поширюються гарантії соціального і\~правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і\~правовий захист військовослужбовців та\~членів їх\~сімей» та\~ст.\~119 Кодексу законів про\~працю України. За формою та змістом контракт, який був укладений позивачем з добровольчим формуванням №2 Сумської міської територіальної громади відповідає затвердженому зазначеним вище наказом. Наведеними вище нормами законодавства гарантовано особам, що виконують державні або громадські обов`язки, до яких відносяться і члени добровольчих формувань територіальних громад, збереження місця роботи та середнього заробітку, якщо ці обов`язки можуть здійснюватися у робочий час. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви позивача та копії контракту добровольця територіальної громади відповідачем було видано наказ про увільнення позивача від виконання трудових обов`язків та збереження за ним середнього заробітку. Незважаючи на відсутність відомостей на спростування участі позивача у виконанні державних чи громадських обов`язків у цілодобовому режимі, відповідач припинив з вересня 2022 року виплату позивачу середнього заробітку. При цьому розпорядчих актів щодо припинення виплати позивачу середнього заробітку видано не було. Наказ від 27 квітня 2022 року №70-ОС, яким увільнено позивача від роботи зі збереженням місця роботи та виплатою середнього заробітку припинив свою дію 31 жовтня 2022 року, в день винесення наказу про звільнення з роботи [PERSON] . На момент припинення виплати середнього заробітку позивачу спірні правовідносини не змінились у порівнянні з тими, які були на час увільнення позивача від роботи. Залишилося незмінним також нормативне регулювання спірних правовідносин. За таких обставин, суд вважає, що у відповідача не було передбачених законом підстав для припинення виплати позивачу середнього заробітку. Заперечуючи проти позову, відповідач також посилається на положення ст. 24 Закону України «Про оплату праці», частиною 8 якої передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.\~Зазначає, що у зв`язку зі зміною місцезнаходження ліцею з м. Суми на м. Хмельницький та дислокацію юридичної особи у іншій області роботодавець позбавлений права проводити виплати позивачу. Таке твердження не відповідає закону. Відповідно до ч. 9 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. З матеріалів справи вбачається, що заробітну плату позивач отримував на картковий рахунок. Тому відповідач не позбавлений можливості здійснювати виплати позивачу з іншої місцевості. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідач нараховував протягом спірного періоду середній заробіток та звертався до позивача з пропозицією отримати його безпосередньо за місцем роботи в порядку ч. 8 зазначеної норми. Зміна місцезнаходження юридичної особи також не може бути підставою для припинення виплат, оскільки норма ч. 1 ст. 119 КЗпП України не пов`язує гарантію виплати середнього заробітку із перебуванням особи, що виконує державні чи громадські обов`язки у тому ж населеному пункті, де знаходиться роботодавець. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач протягом періоду виконання позивачем державних та громадських обов`язків у складі територіальної оборони, оскільки такі обов`язки можуть виконуватися у робочий час, зобов`язаний виплачувати позивачу середній заробіток. Виплата середнього заробітку з вересня по жовтень 2022 року включно була припинена незаконно, оскільки такі дії не відповідають вимогам законодавства, та безпідставно, оскільки ніякого розпорядчого акта припинення виплат відповідачем не було винесено. Тому з метою захисту порушеного права позивача суд вважає необхідним стягнути з відповідача середній заробіток за період з вересня по жовтень 2022 року. На підтвердження розміру середнього заробітку надано довідку від 13 грудня 2022 року про доходи позивача, відповідно до якої середньоденний заробіток становить 554,91 грн. Середній заробіток розрахований за період з лютого по березень 2022 року, що відповідає пункту 4 Постанови № 100, відповідно до якої при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника. Кількість робочих днів за період з вересня по жовтень 2022 року становить 43 днів. Таким чином, сума, яка підлягає виплаті позивачу, становитиме 23861,13 грн. (554,91 грн.*43 днів) з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Судом встановлено, що 01 грудня 2022 року [PERSON] уклав договір про надання юридичних послуг та правової допомоги з адвокатом Лепишко О.І. Згідно п. 4.1. Договору вартість послуг Адвоката становить 2000,00 грн. (а.с.16-17). Сплата [PERSON] послуг за вказаним договором юридичних послуг в розмірі 2000 грн. 00 коп. підтверджується квитанцією від 23 березня 2023 року(а.с.65). Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В письмових поясненнях, поданих до суду 03 квітня 2023 року, представник відповідача вказує на те, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними, оскільки не відповідають складності справи, часом витрачених адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (а.с. 90-91). Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності розміру адвокатських витрат, суд не погоджується з запереченнями представника відповідача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та доводів щодо їх неспівмірності, та приходить до висновку про необхідність стягннення з відповідача на користь позивача 2000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved