Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, в обгрунтування якої зазначила, що у 2002 року познайомилася з [PERSON] , а з 2011 року вони стали проживати разом у будинку останнього за адресо.: [ADDRESS] . У 2012 року народився спільний син [PERSON] . При реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені відповідно до ст. 135 СК України. [PERSON] є біологічним батьком дитини, визнавав [PERSON] за сина. [INFO] [PERSON] помер. З метою належного оформлення у подальшому спадкових прав неповнолітнім сином, [PERSON] необхідно встановити батьківство у визначеному законом порядку. Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача- Лохвицького відділу ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Поляруш О.С. надала заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 04.05.2012 року Відділом ДРАЦС Лохвицького районного управління юстиції в Полтавській області (а.с. 6), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 9), батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначений: « [PERSON] » (а.с. 6). З свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 19.09.2022 року Лохвицьким відділом ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний запис № 298 (а.с. 7). Допитані в\~судовому засіданні\~у якості\~свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] надали пояснення, якими підтвердили, що біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , дійсно є [PERSON] . Згідно листа приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Жук Т.П., спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, заповіти від імені останнього не посвідчувалися (а.с. 35). Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України). Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (пункт 3) роз`яснив, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. А як зазначено в п.7 зазначеної Постанови, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. А як зазначено в статті 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки, як зазначає остання, необхідне для можливого оформлення неповнолітнім спадкових прав. Факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а також, на переконання суду, встановлення даного факту буде відповідати інтересам дітей, у зв`язку з чим суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved