Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 400 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.09.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі, що в подальшому був збільшений до 400 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, що затверджені наказом, та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті позивача складає між ним та Банком відповідний договір. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до Умов та Правил банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України і укладений між ними договір є договором приєднання, друга сторона не може пропонувати свої умови договору. Позивач зазначає, що зі своєї сторони виконав умови кредитного договору, надав відповідачеві кредитні кошти у зазначеному вище розмірі, позичальник зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.07.2019 року виникла заборгованість у розмірі 616\~613,96 гривень, з яких: 400 000,00 гривень - тіло кредиту; 216 613,96 гривень заборгованість за відсотками. Позивач звертає увагу суду на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 400\~000,00 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Зазначену суму заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати. Відповідач ознайомившись з позовними вимогами, доказами, що надані до суду зі сторони позивача, заперечує щодо розміру позовних вимог, що викладені в позові, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в зв`язку з їх недоведеністю, виходячи з наступного. [PERSON] не заперечує той факт, що 17.09.2010 року між ним та АТ КБ «ПриватБанк» досягнуто домовленості щодо отримання кредиту та відкриття відповідного карткового рахунку, про що свідчить анкета-заява № б/н, на підставі якої банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який поступово збільшувався та у 2016 році досяг розміру 400\~000,00 гривень, з кінцевим терміном повернення, що відповідав строку дії картки. За цим договором банк ,згідно ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов`язався в майбутньому кредитувати рахунок під відсотки за ставкою 42,00% річних, при цьому збільшуючи кредитний ліміт на картці. У зв`язку із втратою доходів та пошуком нового місця роботи відповідач не завжди своєчасно повертав банку грошові кошти для погашення заборгованості, та з цих підстав, згідно даних банку та наданого ним розрахунку, станом на дату подачі позову виникла заборгованість за кредитною карткою яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 400\~000,00 грн.;заборгованості за відсотками у розмірі 216\~613,96 грн. про що банком надано відповідну довідку-розрахунок. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідач вважає неналежним у зв`язку з тим, що у анкеті-заяві позичальника від 17.09.2010 року процентна ставка не зазначена. У відповіді на відзив представник позивача, ще раз підтримав факти та обставини наведені ним в позовній заяві, наполягав на повному задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року по справі було відкрите провадження, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с. 46). 20 січня 2021 року представник відповідача Шурпінов М.В. звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-економічної бухгалтерської експертизи. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної бухгалтерської експертизи задоволено (т.2, а.с. 130-131). Ухвалою суду від 28 липня 2021 року поновлено провадження у справі (т.2, а.с. 140). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 17.09.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 10). Також позивач надав суду витяги із тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача (а.с.11-30). Як зазначає банк у позові 10.10.2017 року відповідачеві встановлений кредитний ліміт у розмірі 400 000,00 гривень (а.с. 54 зворотна сторона). Протягом дії кредитного договору відповідачеві надавалась одна кредитна картка зі строком дії до грудня 2017 року (а.с.55 зворотна сторона). [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконував, внаслідок чого, за розрахунком банку, станом на 14.07.2019 року виникла заборгованість у розмірі 616\~613,96 гривень, з яких: 400 000,00 гривень - тіло кредиту; 216 613,96 гривень заборгованість за відсотками (а.с. 6-9). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст.\~634\~ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 17.09.2010 року процентна ставка не зазначена (а.с. 10). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути поточну заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позові. Судова-економічна експертиза, що була призначена ухвалою суду від 20 січня 2021 року за клопотанням представника відповідача проведена не була ,у зв`язку з відсутністю реакції [PERSON] та його представника на спроби експерта зв`язатися з останніми з метою вручення попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта. Станом на 12.07.2021 року клопотання експерта не задоволено та оплата вартості проведення судово-економічної експертизи відповідачем не здійснена, відповідно до чого експертне провадження залишилось без виконання, що свідчить про відсутність заінтересованості [PERSON] у її проведенні. Аналізуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~АТ КБ\~«ПриватБанк» обґрунтований\~та підлягає\~задоволенню,\~з відповідача\~на користь\~позивача належить\~стягнути заборгованість\~за кредитним\~договором від 17.09.2010 року, що виникла станом на 14.07.2019 року у розмірі 400\~000,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 4 000,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved