Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач звернувсядо суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» покладено обов`язок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності у м. Черкасах. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». В квартирі [ADDRESS] лічильник обліку гарячого водопостачання був відсутній, тому плата за надані послуг справлялася згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2022 року складає 103 400,36 грн. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 103 400,36 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 38 851,59 грн та 3% річних в сумі 9676,20 грн. та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлялися наступним чином. До суду направили відзивна позовну заяву в якому просили застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», покладений обов`язок із забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68 ЖК України та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Згідно листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради № 3466-01-10 від 03.03.2022 року відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Факт реєстрації відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за вказаною адресою підтверджується відомостями Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради отриманих судом 16.01.2023 року, які були надані на запит суду. З розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення гарячого водопостачання встановлено, за період з 2013 року і станом на 01.09.2022 року відповідачі мають заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 103 400,36 грн. Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. Згідно з ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що не уклавши договір про надання житлово-комунальних послуг з позивачем, відповідачі отримували такі послуги і повинні їх оплачувати. Тому, відповідачі є споживачами комунальних послуг (з централізованого опалення та гарячого водопостачання), які надаються позивачем. У зв`язку із зазначеним, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Станом на 01.09.2022 борг відповідачів становить 103 400,36 грн . Відповідно до ст. 257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Статтею 267 ч.3 ЦК України зазначено, що позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 визначено, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачами подано до суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача. З огляду на те, що позивачем пред`явлено вимоги до відповідачів за період з 2013 року, а позов пред`явлено в грудні 2022 року, суд вважає застосувати до вимог позивача строки позовної давності. При цьому суд враховує, що відповідачами в вересні 2018 року частково погашалася заборгованість за надані послуги, а тому вважає стягнути основний борг по опаленню та гарячому водопостачанню починаючи з вересня 2018 року. Сума, яка підлягає до стягнення, з урахуванням оплати відповідачами становить 38397,96 грн. Згідно з ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Борг відповідачів внаслідок інфляції , який просить стягнути позивач в розмірі 38 851,59 грн. З урахуванням застосування строків позовної давності, суд вважає стягнути з відповідачів інфляційні втрати за період з грудня 2019 року, який становить 8197,01 грн. Три відсотки річних за даний період, з урахуванням застосування строків позовної давності, становить 1187,48 грн. Доводи позивача ніким не спростовані, тому суд приймає рішення по наявних матеріалах відповідно принципу диспозитивності, що відповідає вимогам ст. 13 ЦПК України. Також, підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам позивача в сумі 780,29 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved