Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, у якій просив змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються із позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.03.2012 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, стягнути з відповідачки судові витрати по справі на користь позивача. Рішенням Сокирянського\~районного суду\~Чернівецької області\~від 29.03.2023\~року було\~відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Представник відповідачки адвокат Борденюк О.В. у поданому до суду відзиву на позовну заяву [PERSON] , просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] понесених нею витрат на правничу допомогу та зобов`язалася надати відповідний розрахунок та докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. До початку судового засідання представник відповідачки адвокат Борденюк О.В. подала до суду письмову заяву з відповідними доказами на підтвердження понесених відповідачкою [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката, в якій просила суд розглядати клопотання про стягнення витрат на правову допомогу без участі відповідачки та її представника. Позивач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, 03.04.2023 року на даресу суду надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення по вирішенню питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно якої, позивач [PERSON] просить відмовити відповідачці [PERSON] у стягненні з нього витрат на правову допомогу у повному обсязі. Також, зазначив, що у випадку доведеності відповідачкою перед судом фактично понесених витрат на написання відзиву, просить зменшити розмір таких витрат пропорційно до складності справи. Згідно ч.ч.1, 3 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 п.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення. Так, судом встановлено, що згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.03.2023 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Представник відповідачки [PERSON] у поданій у відзиві на позовну заяву заявила про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею буде подано докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою [PERSON] попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи при подачі позову не було подано, проте у відзиві на позовну заяву у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України було зроблено заяву, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Оскільки вищевказане рішення ухвалено у відсутності сторін та їх представників, то даним рішенням вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначено на 10 год. 00 хв. 03.04.2023 року, яке було відкладено на 10 год. 30 хв. 20.04.2023 року, у зв`язку з участю головуючого судді Суського О.І. у підготовці суддів місцевих загальних судів. Копія даного рішення 29.03.2023 року була доставлена на електронну адресу сторонам та їх представникам. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59\~Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2 ст.15\~ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.26\~ЗУ «Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч.1 ст.1\~цього ж\~Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8\~Конституції України гарантується. Статтею 19\~ЗУ «Про\~адвокатуру і\~адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що адвокат Борденюк О.В. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000571, виданого 29.12.2021 року Радою адвокатів Чернівецької області. Відомості про адвоката Борденюк О.В. внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час, в т.ч. в період надання правової допомоги відповідачці. Доступ до реєстру є загальнодоступним в мережі Інтернет. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та адвокатом Борденюк О.В. укладено договір про надання правової допомоги №77 від 20.01.2023 року на представництво інтересів відповідачки. Згідно вартості з надання правової допомоги допомоги та акту виконаних робіт №INV-00235 від 31.03.2023 року сторони погодили види, та вартість послуг адвоката, а саме: вивчення матеріалів справи та підготовка відзиву на позовну заяву про зміну розміру та стягнення способу їх стягнення, всього витраченого часу 2 год. 5360 грн. (1 год.-2680 грн.), згідно якого Клієнт до Виконавця претензій щодо якості та обсягу наданих послуг немає. Згідно з наданої до суду платіжної інструкції від 31.03.2023 року ЮФ Форс-Мажор АО прийнято від [PERSON] кошти в розмірі 5360 грн. Частиною 8 ст.141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідачки у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду подала докази витрат пов`язаних з розглядом справи. Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, по справі необхідно постановити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідачки документально підтверджені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5360 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved