Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

позивачка 01.04.2022 року звернулася до суду із позовом до відповідачки, у якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні внучки [PERSON] , [INFO] , шляхом покладення обов`язку на відповідача надавати [PERSON] внучку один раз на місяць з 10 години другої суботи місяця для здійснення нею своїх прав та обов`язків у спілкуванні і вихованні внучки до 18 години другої неділі місяця з поверненням [PERSON] у [ADDRESS] , встановити побачення баби [PERSON] з онукою [PERSON] в день її народження, за домовленості та у присутності її матері у місцях дозвілля та відпочинку, також спільний відпочинок баби із внучкою погоджувати із батьками дитини. В обґрунтування позиву покликається на те, що із червня 2021 року не контактує із відповідачкою та не має змоги побачити свою внучку - [PERSON] . Зазначає, що відповідачка заблокувала її номер телефону, на телефонні дзвінки не відповідає, із соціальних мереж позивачку видалила, обмежила спілкування. Позивачка неодноразово намагалася поспілкуватися із відповідачкою, побачити онуку, принести дитині подарунок, однак відповідачка ігнорує, не допускає її до онуки. Позивачка також вказує, що проживає у житловому будинку у с.Скнилів, має можливість забирати внучку до себе додому, бажає з нею спілкуватися та зустрічатися, хоче бути присутня у її вихованні та житті. Ухвалою судді Залізничного районного суду від 23.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 19.07.2022 року залучено [PERSON] , орган опіки\~та піклування\~Залізничної районної\~адміністрації Львівської\~міської радияк третіх осіб, зобов`язано надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. На виконання ухвали суду Залізничною районною адміністрацією 12.09.2022 року до суду подано висновок про встановлення днів та годин зустрічей бабі, [PERSON] з онукою, [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~11.01.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 06.02.2023 року представник відповідачки подав до суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що відповідачка визнає право баби на спілкування з онукою, однак вважає, що позовні вимоги [PERSON] не відповідають інтересам дитини. Просить врахувати висновок Залізничної районної адміністрації ЛМР як органу опіки та піклування, згідно з яким було запропоновано встановити час зустрічей баби [PERSON] з онукою [PERSON] в другу суботу місяця з 10:00 до 13.:00 у присутності матері. У зв`язку з цим [PERSON] просить врахувати час, необхідний дитині її віку для адаптації до малознайомої людини, а тому на перший місяць призначити час зустрічі з 10:00 до 11:00, на другий з 10:00 до 12:00, а на третій і далі з 10:00 до 13:00 у присутності матері. Також просив покласти обов`язок відшкодування судових витрат на позивачку [PERSON] . У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка [PERSON] пояснила, що малолітня [PERSON] є донькою її сина [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а також її першою внучкою. [PERSON] стверджує, що бачила внучку всього декілька разів ще після її народження. Після розлучення батьки дитини почали проживати окремо, дитина залишилася з матір`ю [PERSON] . Позивачка вважає, що відповідачка чинить їй перешкоди у спілкуванні з внучкою, оскільки заблокувала її в усіх соцмережах, не відповідає на дзвінки. Після конфлікту, який виник між сторонами у лютому 2022 року, коли [PERSON] намагалася побачити внучку, вона не намагалася більше узгоджувати це питання із відповідачкою, оскільки вважає, що це неможливо. На її думку, дні побачень повинні бути встановлені рішенням суду, яке має виконуватися сторонами. Просить позов задоволити, та встановити дні побачень з внучкою, хоче брати участь у житті дитини та вважає, що вона має всі можливості, щоб дитина у дні побачень перебувала за місцем проживання бабусі, в її будинку в с.Скнилів. Вважає, що у такому випадку батько дитини [PERSON] теж мав би можливість бачити дитину за місцем свого проживання, оскільки, у встановлені органом опіки та піклування дні для побачень батька з донькою, він не має змоги бачити дитину. Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що визнає право позивачки як бабусі бачитися та приймати участь у житті доньки. Просить встановити дні побачень бабусі із внучкою із врахуванням висновку органу опіки та піклування. Також не заперечує права бабусі на побачення із внучкою в день народження останньої. Водночас, відповідачка не погоджується із тим, що вона чинить перешкоди позивачці у побаченнях із донькою. Зазначила, що позивачка не телефонувала їй з цього питання, не намагалася узгодити таке в інший спосіб. Вважає, що конфлікт у лютому 2022 року, коли бабуся на вулиці намагалася побачитися із внучкою, виник, тому що дитина сильно плакала, та позивачка злякалася за дитину. Додала також, що рішенням органу опіки та піклування батькові дитини встановлені дні побачень із дитиною та, на її думку, необхідно рішенням суду встановити також і дні побачень дитини з бабусею. Представник відповідачки\~адвокат Бедрій\~М.М.\~у судовому\~засіданні проти\~позову заперечив\~із підстав,\~викладених у\~відзиві,\~просив врахувати\~висновок органу\~опіки та піклування щодо встановлення днів побачень бабусі із внучкою, а також час, необхідний для дитини її віку для адаптації до малознайомої людини, а тому на перший місяць призначити час зустрічі з 10.00 до 11.00, на другий з 10.00 до 12.00, а на третій і далі з 10.00 до 13.00 у присутності матері. Представник третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судовому засіданні підтримав висновок, наданий органом опіки та піклування. Додав, що батькові дитини рішенням Залізничної районної адміністрації визначено дні побачень із донькою та з приводу невиконання такого рішення [PERSON] до Залізничної районної адміністрації не звертався. Що стосується бабусі, прийняття такого рішення не входить до компетенції органу опіки та піклування. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є батьком малолітньої дитини [PERSON] . Він підтримав позовні вимоги його матері [PERSON] . Зазначив, що вона декілька разів бачила внучку, однак цього недостатньо, оскільки дитина не знає бабусі взагалі, а також має сумнів, чи пам`ятає батька. Додав, що [PERSON] постійно знаходить причини, для того щоб не виконувати рішення органу опіки та піклування про встановлення йому днів побачень із дитиною. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки та її представника, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 15.10.1996 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28.08.2020 року, прізвище після реєстрації чоловіка та дружини [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 28.05.2021 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Позивачка долучила до матеріалів справи Акт оцінки потреб сім`ї/особи, складений у період з 16.08.2022 року по 06.09.2022 року, Центром надання соціальних послуг Зимноводівської сільської ради, відповідно до якого [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом із нею проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час обстеження з`ясовано, що житлові, побутові умови [PERSON] задовільні. Соціально-економічний та соціально-психологічний потенціал [PERSON] відповідає вимогам виховання та спілкування внучки. Відповідно до Висновку Залізничної районної адміністрації ЛМР як органу опіки та піклування, який надійшов до суду 12.09.2022 року, комісія з питань захисту прав дитини, враховуючи пояснення баби та матері дитини, витяг з протоколу засідання комісії від 01.09.2022 року №11, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, [PERSON] , неприязних стосунків у родині, вважає за доцільне встановити час зустрічі баби [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , в другу суботу місяця з 10:00 год до 13:00 години, в присутності матері (а.с.56,57). На підтвердження своїх доводів, представник відповідачки долучив до відзиву копії повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 22.11.2022 року, копію постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 22.11.2022 та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.11.2022 щодо [PERSON] , копію виписки із медичної карти відповідачки (а.с.153-159). Статтею 5 Конвенції про контакт з дітьми (підписана 15.05.2003, набрала чинності для України 01.04.2007) з урахуванням найвищих інтересів дитини може бути встановлено контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв`язки з дитиною. Договірні Держави вільні поширювати це положення на осіб, інших, ніж ті, що зазначені в пункті 1, й у випадках, коли таке поширення відбувається, держави можуть вільно вирішувати, які види контакту, визначені під літерою "a" в статті 2, повинні бути застосовані. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність. Дослідивши зібрані по справі документи, судом встановлено, що позивачкою ні в судовому засіданні, ні з долучених до справи доказів не доведено перед судом того факту, що відповідачкою чиняться їй перешкоди у спілкуванні з внучкою [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні вказала, що позивачка не намагалася узгодити із нею питання побачень із дитиною телефоном чи будь яким іншим чином, на що [PERSON] пояснила, що на її думку, дні побачень із внучкою повинні бути встановлені рішенням суду, щоб, враховуючи відносини, які склалися між сторонами, уникнути в кожному випадку пошуку способів, як зв`язатися із матір`ю дитини та погодити це питання. Оглянутий у судовому засіданні відеозапис, не може сам по собі, підтверджувати факт здійснення перешкод у спілкуванні бабусі із внучкою, оскільки на такому зафіксовано один випадок, із якого суду неможливо встановити час події, її передумови, а також всіх учасників події. Виходячи з вимог статті 81 ЦПК України, зважаючи на обов`язок позивача довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку що вимоги позивачки в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються оціненими доказами, передусім, самими поясненнями позивачки та відповідачки, а тому підлягають відмові. Що стосується позовних вимог про встановлення днів побачень бабусі із внучкою, то суд вважає, що такі підлягаю частковому задоволенню. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи інтереси дитини, її вік, а також особливості розвитку та потреби дитини такого віку, час, необхідний дитині для налагодження взаємовідносин із бабусею, позицію представника органу опіки та піклування про доцільність встановлення побачень в присутності матері, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити частково, встановивши дні побачень баби [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] , в кожну другу суботу місяця з 10:00 год до 13:00 години, в присутності матері у попередньо узгодженому сторонами місці зустрічі (виходячи із конкретних умов у період таких зустрічей - у місцях дозвілля та відпочинку, за місцем проживання дитини чи бабусі, тощо). При цьому, на думку суду, слід зазначити, що при таких зустрічах слід врахувати можливості матері і доньки бути присутніми на побаченнях у такий день і годину, тобто стан здоров`я, підтверджений відповідними доказами, задіяння дитини у певних заходах та інші об`єктивні обставини, належним чином підтверджені. На думку суду, саме такі побачення, за умов належного виконання сторонами своїх обов`язків, сприяння сторонами у забезпеченні прав один одного та прав малолітньої дитини, нададуть можливість налагодити зв`язок дитини з бабусею та забезпечити права дитини та бабусі, а також в подальшому можливість розглядати сторонами питання про збільшення частоти чи тривалості зустрічей баби з внучкою. Оскільки сторонами не заперечується, що за обставин, що склалися, дитина не знає бабусі, суд, беручи до уваги вік дитини, з метою її адаптації, вважає за можливе встановити час зустрічей бабусі в кожну другу суботу місяця, з часу набрання рішенням законної сили, у перший місяць з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв., у другий місяць з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., у третій місяць і надалі з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. Також суд погоджується та вважає обгрунтованими позовні вимоги позивачки в частині встановлення побачення бабусі [PERSON] з дитиною в день її народження у місці та час попередньо визначений для проведення святкування та у присутності матері дитини. Що стосується, позовних вимог в частині погодження спільного відпочинку баби із внучкою із батьками дитини, то суд вважає, що у задоволенні таких слід відмовити. Позивачкою не обгрунтовано час, тривалість, вид відпочинку, місце його проведення, що унеможливлює вирішення таких позовних вимог судом. Крім цього, батько дитини не є стороною у справі, що розглядається судом, та суд не вирішує питання про покладення на нього обов`язків в межах цього провадження. Суд також не розглядає питання участі батька [PERSON] у вихованні дитини, їх зустрічей з донькою, оскільки такі не є предметом розгляду цієї справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved