Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

У травні 2022 року до суду надійшов вказаний позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстровано 10 жовтня 2014 року. Позивач зазначає, що мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з січня 2023 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді\~від 31 травня 2022 року відкрито провадження у справі, залучено сторін. 26 липня 2022 року задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк на примирення шість місяців, провадження у справі зупинено. 27 січня 2023 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] просить розглянути справу за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, про що зазначила у заяві. Відповідач [PERSON] не прибув в судове засідання, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку та оголошеннями про виклик, про причини неявки суд не повідомив та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 10 жовтня 2014 року, у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 491, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] . Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з січня 2023 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. За час наданий судом для примирення сторони примирення не досягли. Вказані обставини постають з позовної заяви, підтверджуються письмовими доказами та іншими документами, наявних в матеріалах справи. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна фактично відсутній. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved