Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Успенівської сільської ради Білгород - Дністровського району про виділення земельної ділянки, у відповідності до ст. ст. 328, 392, 1217, 1218, 1225, 1263, 1268 ЦК України, уточнивши свої позовні вимоги остаточно просить суд: визнати право власності на земельну ділянку, площею 3,31 гектарів, у межах згідно з планом, кадастровий номер: 5124586800:01:003:0012, яка розташована на території Успенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ОД № 006563, виданого Саратською районною державною адміністрацією 21 вересня 2004 року. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . Після її смерті залишилась земельна ділянка, згальною площею 3,31 га, кадастровий номер: 5124586800:01:003:0012, яка розташована на території Кспенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала їй на підставі державного акту. За життя її тіткою, 24 січня 2005 року було складено заповіт, відповідно до якого їй було заповідано земельний пай, відповідно до сертифікату та право на земельну частку (пай) та майновий пай із пайового фонду майна СВК «Успенівський». Заповіт був посвідчений секретарем Успенівської сільської ради за № 2. Вона після смерті тітки своєчасно звернулася до Арцізької районної Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом була заведена спадкова справа, однак у зв`язку з тим, що нею не було додано до заяви необхідних документів, на підставі постанови від 12 жовтня 2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. На підставі вищевикладеного вона і змушена звернутися з позовом до суду. 22 грудня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого, відповідач частково не погодився з позовними вимогами позивача та просив суд в задоволені вимоги позивача про визнання право власності на майновий пай СВК «Успенівський» - відмовити, справу розглядати за відсутність представника. Свої заперечення обґрунтував тим, що СВК «Успенівський» припинено 02 березня 2012 року в результаті ліквідації, пайовий внесок [PERSON] припинив своє існування як об`єкт цивільних прав, а тому позовна заява в цій частині не підлягає задоволенню. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 14 грудня 2021 року Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду, витребувані докази по справі. 10 січня 2022 року Ухвалою суду підготовче провадження було закрито та призначений судовий розгляд справи по сутті. 14 лютого 2022 року Ухвалою суду витребувані докази по справі. 04 квітня 2023 року Ухвалою суду задоволена заява позивача про відмову від частини позовних вимог, а саме: щодо визнання права власності на майнові паї. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний відзив представника, відповідно до якого просить суд справу розглядати за його відсутність. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини справи встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /л.с. 20/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді: земельної ділянки, площею 3,31 гектарів, у межах згідно з планом, кадастровий номер: 5124586800:01:003:0012, яка розташована на території Успенівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності вищевказаної земельної ділянки [PERSON] підтверджується копією відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ОД № 006563, виданого Саратською районною державною адміністрацією 21 вересня 2004 року. (а.с. 18) З матеріалів справи вбачається, що за життя 05 січня 2005 року, [PERSON] було складено та посвідчено сільським головою заповіт, відповідно до якого, остання заповідала на випадок її смерті земельний пай, зазначений у сертифікаті серії [NUMBER], виданий на її ім`я СВК «Успенівський» [PERSON] /л.с. 10/ Позивач бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] , звернулася з заявою до Арцизької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак відповідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 жовтня 2021 року їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на підставі відсутності підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем. (а.с. 12) Відповідно довідки з Державного архіву Одеської області, повідомлено, що ними надаються копії актових записів про народження Примарії села Успенка повіту Четатя Албе (село Успенівка Білгород - Дністровського району Одеської області) за 1934 рік ( згідно з документом румунською мовою) особи на ім`я « [PERSON] " [INFO] та за 1936 рік [PERSON]" (так у документі) [INFO]. (а.с. 21) Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, встановлено, що дошлюбне прізвище [PERSON] до реєстрацію шлюбу [PERSON] . (а.с. 54) На виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла довідка з Державного архіву, від 31 березня 2022 року, відповідно до якої у метричній книзі про народження Успенської церкви села Успенське повіту Четатя-Албе за 1936 рік є запис № 12: «[PERSON]» народилася [INFO] , охрещена 06 червня 1936 року. (а.с. 57) На виконання ухвали суду про витребування доказів від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саратська державна нотаріальна контора Одеської області надано відповідь, відповідно до якої зазначено, що спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] , заведена Арцизькою державною нотаріальною конторою Одеської області за № 94-06. (а.с. 77) Нормативне обґрунтування У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем щодо майна померлої [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї тітки, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт того, що на момент відкриття спадщини позивач звернулася до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилася від її прийняття, проте та обставина, що їй відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, заважає їй оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, прийнявши до уваги також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved