Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позов мотивований тим, що 06.08.2016року між сторонами було укладено шлюб. Перебуваючи у шлюбі відповідачем було усиновлено доньку позивача [PERSON] . Сторони перебували у шлюбних відносинах до 01 серпня 2022 року, після чого з вини відповідача сім`я розпалася, 07.11.2022 року шлюб розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідач відмовився надавати допомогу на утримання доньки, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з нього аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця до повноліття дитини. Відповідач позов не заперечує свого обов`язку утримувати дитину, проте вважає недоведеним розмір аліментів, стягнення яких вимагає позивачка. Також вважає передчасним розгляд цієї справи до вирішення питання щодо усиновлення, позов про скасування якого перебуває на розгляді суду. Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Право стягувача на визначення способу стягнення аліментів є безумовним, суд не може змінювати його на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 06.08.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 316, після чого остання змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 21). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2016 року визнано [PERSON] усиновлювачем дитини [PERSON] , [INFO] . Виключено відомості про батька, [PERSON] , в актовому записі № 15 про народження [PERSON] , [INFO] , зробленому виконкомом Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 07 листопада 2014 року. Внено зміни до актового запису № 15 про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого виконкомом Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 07 листопада 2014 року, вказавши в графі прізвище дитини - [PERSON] , в графі по - батькові - [PERSON] , в графі батько дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець смт.Середнє, Ужгородського району, Закарпатської області, мешканець [ADDRESS] (а. с. 7-8). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.01.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 22). Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 23-24). Позивачка стверджує, а відповідач не заперечує, що вона проживає з донькою та одноосібно займається її утриманням, вихованням і розвитком. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Посилання відповідача на наявність у провадженні суду справи про скасування усиновлення є неспроможним, оскільки звернення до суду одного з батьків з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини не перешкоджає розгляду справи за позов іншого батька про стягнення аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 238 СК України усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. У разі скасування усиновлення, права та обов`язки що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами припиняються на майбутнє (ч. 1 ст. 239 СК України). Таким чином, до дня набрання чинності рішенням суду про скасування усиновлення усиновлювач відповідно до частини четвертої статті 232 СК України несе всі обов`язки щодо усиновленого у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Водночас думка відповідача про те, що задоволення вимоги позивачки щодо стягнення аліментів до повноліття дитини непоправно порушить його права у разі скасування судом усиновлення є хибною з огляду на те, що припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними правилами стягнення аліментів, які є щомісячними виплатами на забезпечення потреб дитини. Тож припинення стягнення аліментів за умови задоволення відповідного позову відбувається з дати звернення платника аліментів до суду. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню у цій справі, суд керується нормами статті 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є людиною з інвалідністю третьої групи інвалідності (а. с. 33). Проте й позивачка також має третю групу інвалідності (а. с. 37). Водночас відповідач на праві приватної власності має житловий будинок (а. с. 25-26) та автомобіль марки FORD FOCUS (а. с. 34-35), на утримання яких несе витрати. Виходячи з наведених вище положень сімейного права, зважаючи на встановлені факти та обставини,

Outcome: partial