Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року у справі було скасовано заочне рішення суду від 23 лютого 2023 року та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в письмовій заяві просить відмовити у позові та стягнути судові витрати у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 29 січня 2019 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме поліс №АК/874918, забезпечений транспортний засіб «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] (а.с.11). Того ж дня між вказаними сторонами було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К112365 (а.с.16-19). 26 жовтня 2019 року по вул. Шопена 7 в м. Луцьку відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , та транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2019 року, що набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12). 29 жовтня 2019 року власник пошкодженого автомобіля «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку (а.с.5). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 12 грудня 2019 року позивачем визначено розмір страхового відшкодування, який складає 9948,54 грн. (а.с.25-26, 27). 16 грудня 2019 року на підставі страхового акту №190000259160 від 12 грудня 2019 року власнику автомобіля «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , було виплачено відшкодування в розмірі 9948,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3Р110691 (а.с.28). Згідно відомостей АСДС в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебувала цивільна справа №161/14530/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку суброгації. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року провадження у справі було закрито по причині відмови позивача від позову унаслідок задоволення позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що винуватцем ДТП є [PERSON] , однак відповідачем у справі зазначено [PERSON] . Реквізити відповідача в позовній заяві також відповідають даним особи [PERSON] , що в тому числі збігаються з даними вказаними в постанові суду від 06 листопада 2019 року та матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо останнього. Відповідно до копії паспорта [PERSON] , [INFO] , його зареєстрованим місцем проживання з 18 листопада 2020 року є [ADDRESS] . З огляду на вказане, зазначена особа є неналежним відповідачем та немає відношення до обставин справи, обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами\~розгляду справи\~суд відмовляє\~в позові\~до неналежного\~відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Згідно ч. 2, 3 ст. 33 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням\~позивача замінює\~первісного відповідача\~належним відповідачем,\~не закриваючи\~провадження у\~справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі,\~якщо позивач\~доведе,\~що не\~знав та\~не міг\~знати до\~подання позову\~у справі\~про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Враховуючи наявність ухвали суду про закриття провадження щодо належного відповідача у справі, підстави для заміни неналежного відповідача відсутні. Підсумовуючи наведене, вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки особа, притягнута позивачем як відповідач, не повинна відповідати за пред`явленим позовом (обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі стосовно якої наявна ухвала, що набрала законної сили, про закриття провадження у справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав). Враховуючи положення ч. 5 ст. 51, ст. 141 ЦПК України, [PERSON] як неналежний відповідач має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такі правові висновок сформовано у постановах Верховного Суду від 03.05.2018 року (справа № 372/1010/16-ц) , від 27 липня 2021 року (справа № 671/1957/20). Заявлений відповідачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 5000 грн. підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги № 03-23-1 від 02.03.2023 року, додатком №1 до договору з відповідним описом наданих юридичних послуг, а також копією квитанції про оплату послуг адвоката від 03.03.2023 року. Право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи (постанови Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, цінами на ринку адвокатських послуг щодо справ розглядуваної категорії, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, їх фінансовий стан та можливості. В цілому, зміст наведених стороною відповідача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим.

Outcome: approved