Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Представник позивачки адвокат Андрієнко С.М. у березні 2023 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] з указаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 22.10.2010 позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем та за час цього шлюбу, в них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 02.06.2021 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2016 відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час визначена рішенням суду сума аліментів не є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини в умовах постійного подорожчання споживчого кошику та мінімально необхідного набору товарів, є меншою ніж мінімально гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку. Зростаючи син позивачки потребує більших витрат на одяг, харчування, розвиток особистості, задоволення його індивідуальних потреб. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на вказані обставини, представник позивачки просить суд: 1) змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області у справі №\~588/890/16-ц яким стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.03.2023 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 05.04.2023 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому частково заперечив проти вимог позивачки та вказав, що він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, однак не погоджується з розміром частки аліментів визначених позивачкою. Зокрема відповідач просив врахувати, що на його утриманні перебуває співмешканка та троє дітей, тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку. У зв`язку з наведеним відповідач просить суд призначити сплату аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, але подав заяву в якій просить справу розглядати без його участі та частково задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 22.10.2010 та рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 02.06.2021 шлюб між ними було розірвано (а.с. 9). За час цього шлюбу у позивачки та відповідача [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 26.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Згідно довідок виданих Товариством з додатковою відповідальністю «Маяк» від 19.09.2022 за № 115 та від 23.03.2023 за № МА00-000008 [PERSON] працює у вказаному товаристві на посаді «робітник по догляду за тваринами» на МТФ № 1 з 27.06.2022 по теперішній час. Загальна сума доходу (заробітна плата) [PERSON] за період з вересня 2022 року по лютий 2023 року включно склала 72956,97 грн, із якої утримано аліменти у розмірі 6949,00 грн (а.с. 10, 32). Також відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 29-30). З довідки виданої виконкомом Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області від 27.03.2023 за № 399, вбачається, що [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] та має склад сім`ї: співмешканка [PERSON] , 1978 року народження; донька [PERSON] , 2021 року народження; донька [PERSON] , 2022 року народження; донька співмешканки [PERSON] , 2016 року народження (а.с. 31). Отже, судом установлено, що відповідач є батьком трьох дітей та на утримання однієї дитини з нього стягуються аліменти на підставі рішення суду в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на\~Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Згідно частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Отже, за змістом указаної норми лише одержувач має право звертатись до суду з питання зміни способу стягнення аліментів. Право змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і не пов`язане з наявністю певних обставин. Крім того, право вимагати\~заміни розміру\~аліментів шляхом\~зміни способу\~присудження аліментів\~не може\~заперечуватися,\~оскільки можливість\~вибору способу\~стягнення аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~передбачених статтями\~182-184\~СК України,\~не може\~обмежуватися разовим\~стягненням аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою, як одержувачем аліментів заявлені позовні вимоги про зміну способу та розміру стягнення аліментів, що узгоджується з вимогами чинного законодавства. Разом з тим, суд враховує те, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2016 на підставі якого з відповідача стягуються аліменти, не вирішувалося питання про спосіб стягнення аліментів ні в частці від заробітку, ні в твердій грошовій сумі. Фактично позивачкою у даному позові вперше на вирішення суду поставлено питання про стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу). Відтак відсутні підстави для зміни способу стягнення аліментів. Аналізуючи зміст положень ст. 181, 192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Разом з тим, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що визначений рішенням суду розмір аліментів у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не відповідає вимогам чинного законодавства, однак на підтвердження інших обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів позивачкою не надано доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зважаючи на визнання відповідачем вимог позивачки в частині щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), а також наявність на його утриманні ще двох дітей, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вказаний розмір аліментів буде відповідати вимогам розумності та справедливості, а також зможе забезпечити дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину. Доводи відповідача про перебування на його утриманні співмешканки та дитини співмешканки суд відхиляє, оскільки чинним законодавством покладається обов`язок утримання лише щодо дитини та щодо дружини, а не співмешканки та її дитини. Добровільне утримання відповідачем співмешканки та її дитини не повинно впливати на розмір аліментів на утримання власної дитини. Отже позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з відповідача з дня набрання даним рішенням законної сили. Оскільки розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2016 у справі 588/890/16-ц, слід відкликати після сплати аліментів у повному обсязі за період до набрання цим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Outcome: partial