Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, належності їй державного акту серії ІІ-ДП № 095621 на земельну ділянку площею 1,000 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 349 від 14.05.2002 року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що на підставі розпорядження голови Новомосковської районної адміністрації № 266 від 2002 року їй була передана у приватну власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,000 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради, про що видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 095621, зареєстрований в Книзі записів державних актів право приватної власності на землю за № 349 від 14 травня 2002 року. У зазначеному державному акту заявниця виявила розбіжності в прізвищі власника, а саму її прізвище вказано, як [PERSON] , тоді як у її паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Новомосковським УМВС України в Дніпропетровській області 14 липня 2005 року, вірно анкетні дані значаться, як [PERSON] . Ці помилки не дають можливості в подальшому оформлювати розпорядитися своєю власністю, що й стало приводом її звернення з даною заявою до суду. Ухвалою суду від 09 березня 2023 року відкрито провадження у справі (а.с. 14). В судове засідання представник заявника не з`явилася, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, справу просить вирішити на розсуд суду. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію паспорта громадянина України, виданого Новомосковським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 11 липня 2005 року, серії [NUMBER] , у якому анкетні дані заявниці дані зазначені як « [PERSON] » (а.с. 5). 05 січня 2023 року СТОВ «Злагода» передало, а [PERSON] прийняла земельну ділянку площею 1,000 га , в тому числі: рілля 1,00 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер 1223284000-03-151-0026, у зв`язку із закінченням Договору оренди 29.12.2022 року, що підтверджено актом приймання-передачі земельної ділянки по договору оренди (а.с. 6). Заявник надала суду копію Державного акту серії ІІ-ДП № 095621 на право власності на земельну ділянку площею 1,000 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства від 14.05.2002 (а.с. 7) виданого на ім`я « [PERSON] ». Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, суду доведений факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю площею 1,000 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства серії ІІ-ДП № 095621 від 14.05.2002 року. Сама по собі наявність у заявниці оригіналів правовстановлюючого документа свідчить на її користь, іншого позасудового порядку виправлення розбіжностей у правовстановлюючому документі не виявляється можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved