Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовують тим, що мати позивачки [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 14.05.2012 державним нотаріусом Денисенко Г.А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок, вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 09.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 23.02.2023 до суду надійшла, належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №1068/2005, що заведена до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 06.03.2023 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Швайківської сільської ради, позов визнає. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис №38. [PERSON] записана матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки від 02.02.2023 за №84, виданої Мирославським старостинським округом Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , була головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Документи на житловий будинок не виготовлялись, земля біля житлового будинку не приватизована. Довідкою КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.06.2012 за №256, підтверджується, що правоустановчі документи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Листом державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 14.05.2012 за № 794/02-14 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлювального документу щодо належності цього майна спадкодавиці. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що право на житловий будинок набуто померлою [PERSON] ще за життя й позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , що як наслідок до позивача переходять майнові та окремі особисті немайнових права та обов`язки спадкодавиці. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої [PERSON] . Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи, той факт, що визнання за спадкоємцем права на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не порушує нічиїх інтересів, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. V.Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідачів, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: approved