Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, яким просить розірвати шлюбу, укладений з [PERSON] , який зареєстрований 27.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1833. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 27 жовтня 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1833. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між відповідачем та позивачем не склалось, припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини, у зв`язку із непорозумінням один одного, різними поглядами на життя, розбіжностями в способах та методах ведення спільного побуту. Позивач вважає, що поновлення між нами сімейних стосунків та примирення є неможливим. Була втрачена довіра до відповідача. Шлюб між ними фактично розпався та сторони припинили спільне проживання, як сім`я. У зв`язку із цим вважаю, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. У судове засідання позивач [PERSON] ,\~повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що сторона позивач просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про отримання судових повісток повідомлень, до суду не з`явився без повідомлення причин, будь яких клопотань та відзиву на позов не подавав. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала сторона позивача. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 07 лютого 2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1833.(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2009 р.). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане повторно 10.04.2010) та [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 06.05.2015). Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав, з вимогами позову погодився. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] » за клопотанням позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернення з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved