Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

27.09.2021 року Керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва до [PERSON] , в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Миколаївської міської ради кошти в сумі 221 187,58 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 1609 кв. м. з кадастровим номером 4810136300:12:018:0002 по [ADDRESS] у вигляді неодержаної орендної плати та судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що Окружною прокуратурою міста Миколаєва виявлено факт незаконного безоплатного використання земельної ділянки комунальної власності на території Заводського району міста Миколаєва. В період з 23.09.2016 року по 24.01.2021 року належало право власності на 66/100 нежитлового об`єкту парку культури та відпочинку "Ліски", що складається із чотирьох основних будівель: літ. А загальною площею 108,4 кв.м., літ. Б площею 71,6 кв.м., літ В площею 52,6 кв.м., літ Л площею 129, 4 кв.м. Після оформлення права власності на вищевказане нерухоме майно договір оренди земельної ділянки, на якій воно розташовано, не укладав, за користування земельною ділянкою грошові кошти не сплачував, хоча користувався нею для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна. Земельна ділянка є сформованою відповідно до положень земельного законодавства та їй присвоєно кадастровий номер 4810136300:12:018:0002. Оскільки нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером 4810136300:12:018:0002 площею 1609 кв.м. яка на підставі договору оренди землі №7342 від 11.02.2010 року в період з лютого 2010 по лютий 2015 року перебувала у користуванні колишнього власника спірного майна - [PERSON] , вважає що відповідач повинен був сплачувати оренду за усю зазначену земельну ділянку. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04.11.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач частково визнає заявлені позовні вимоги на суму 25 599,18 грн. зазначає, що безпідставне набуття [PERSON] право користування земельною ділянкою під належним їй нерухомим майном не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме набуття від набуття відповідачем у власність будівель, які безпосередньо пов`язані із земельною ділянкою. Оскільки речові права відповідачана земельну ділянку не реєструвались, останній дійсно не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, тому він використовував земельну ділянку у спірній період без достатніх правових підстав. Визначаючи розмір безпідставно збережених коштів [PERSON] , прокурор виходить з того, що відповідач користувався земельною ділянкою, загальною площею 0,609 га, проте не врахував, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, предметом позову є стягнення з відповідача безпідставно збережених нею сум орендної плати, яку вона мала би сплачувати за фактичне користування земельною ділянкою. Зазначає, що значення має площа, яку фактично використовує відповідач, а не факт формування земельної ділянки в об`єкті цивільних справ. Нежитловий об`єкт по [ADDRESS] має загальну площу 362 кв.м. Відповідачу належить 66/100 часток зазначеного нерухомого майна, що відповідає площі у розмірі 238,92 кв.м. Отже розмір неодержаного доходу у вигляді орендної плати за безпідставне використання земельної ділянки згідно наданого розрахунку становить 26 599,18 грн. У зв`язку з чим позов визнає частково. 29.11.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив прокурор зазначає, що [PERSON] набувши у власність нежитловий об`єкт по [ADDRESS] , фактично використовувала без укладення договору оренди земельної ділянки комунальної власності площею 1609 кв.м. з кадастровим номером 481013630:12:018:0002 під цим об`єктом. Земельну ділянку площею 1609 кв.м. з кадастровим номером 481013630:12:018:0002 сформовано та відведено в користування саме для обслуговування приміщень у межах парку "Ліски" по [ADDRESS] . Цільове призначення цієї земельної ділянки не змінювалось. Загально площа ділянки під належними [PERSON] нежитловими приміщеннями першочергово виділялась для їх обслуговування з урахуванням об`єктивної потреби та підтверджується експлуатацією угідь, яка вказана в кадастровому плані земельної ділянки, що є невід`ємною частиною договору оренди землі №7342 від 11.02.2010. Так, в експлуатації угідь вказано суми площ нежитлових приміщень, а також проїздів, проходів, зелених насаджень, без яких неможливе використання належного [PERSON] майна. Крім того, [PERSON] після набуття у власність нежитлового об`єкту не зверталась до Миколаївської міської ради для зменшення площі ділянки з кадастровим номером 481013630:12:018:0002, на якій це майно знаходиться. Відповідач не реалізувала належним чином повноваження користувача земельної ділянки. [PERSON] повинна була сплачувати кошти за використання даної земельної ділянки. Оскільки цей обов`язок відповідач не виконала, то без достатньої правової підстави зберегла за рахунок власника ділянки кошти, які мала платити за користування нею. Також зазначає, що долучені докази представником відповідача не містять жодної інформації щодо предмета доказування. 28.12.2021 року надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь Миколаївської міської ради кошти в сумі 214059,58 грн. за безоплатне користування земельною ділянкою площею 1609 кв.м. з кадастровим номером 4810136300:12:018:0002 по [ADDRESS] у вигляді неодержаної орендної плати (на розрахунковий рахунок UA588999980314000611000014483 УК у м.\~Миколаєві/Центральний р-н/, ЄДРПОУ одержувача 37992781, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код платежу 24062200) та судовий збір. Від представника відповідача надійшла заява про виклик свідків. Ухвалою суду від 21.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засідання прокурор позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Від представника Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити позов частково, з підстав зазначених в відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи встановив наступне. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що більшість земельної ділянки займають зелені насадження. Та якби вона не взяла в оренду всю земельну ділянку площею 1609 кв.м. займатись діяльністю за межами закладу було б не можливо. Пунктами 19, 19.1 рішення Миколаївської міської ради №36/56 від 04.09.2009 зі змінами згідно з рішенням №40/26 від 12.11.2009, затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] в оренду строком на 5 років\~ земельну ділянку площею 1609 кв.м за рахунок земель парку «Ліски», з віднесенням її до земель природоохоронного заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, за функціональним призначенням комерційного використання, для обслуговування приміщень у межах парку «Ліски», але без виключення з меж парку по [ADDRESS] . На підставі рішень Миколаївської міської ради №36/56 від 04.09.2009, №40/26 від 12.11.2009 та відповідно до договору оренди землі №7342 від 11.01.2010, зареєстрованого 11.02.2010, земельну ділянку комунальної власності площею 1609 кв. м. з кадастровим номером 4810136300:12:018:0002 передано в оренду фізичній особі підприємцю [PERSON] для обслуговування належних їй приміщень у межах парку «Ліски» без виключення з меж парку по [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 09.08.2007, на вказаній вище земельній ділянці знаходиться нежитловий об`єкт парку культури та відпочинку « [INFO] » (частка 66/100), що належав ФОП [PERSON] . Відповідно до п. 3 Договору оренди землі №7342 від 11.02.2010 він діє 5 років з дати його державної реєстрації. Підставою для його поновлення буде відповідне рішення міської ради. Таке рішення не приймалось, у зв`язку з чим строк його дії закінчився 11.02.2015. Зазначене також підтверджується інформацією управління земельних ресурсів міської ради від 19.08.2021. Установлено, що на підставі акту прийому-передачі від 16.09.2016 та згідно з рішенням зборів учасників товариства ТОВ «ПЕРУН» №01-1609 [PERSON] передала у власність ТОВ «ПЕРУН» нежитловий об`єкт (частка 66/100) по [ADDRESS] . У подальшому, на підставі акту прийому-передачі від 22.09.2016 згідно з рішенням зборів учасників товариства ТОВ «ПЕРУН» №03-2209 ТОВ «ПЕРУН» передало у власність [PERSON] нежитловий об`єкт (частка 66/100) по [ADDRESS] . За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис №16554333) [PERSON] з 23.09.2016 по 24.01.2021 була власником нежитлового об`єкту (частка 66/100) по [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зі змісту ст.ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України вбачається, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Таким чином, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені, і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічні формулювання поняття оренди землі закріплені в ст. 1 Закону України «Про оренду землі». Статтею 31 вказаного Закону передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п. 12.2 договору оренди землі №7342 від 11.02.2010 його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно з інформацією управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 19.08.2021 строк дії договору оренди землі №7342 від 11.02.2010 закінчився, продовжений (пролонгований) не був. Зазначене свідчить про припинення дії останнього з 11.02.2015. Відповідно до п. 7.1 договору оренди землі №7342 від 11.02.2010 після закінчення терміну оренди, припинення або розірвання договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду. Проте після закінчення строку дії договору оренди з попереднім землекористувачем земельна ділянка площею 1609 кв. м. з кадастровим номером 4810136300:12:018:0002 упродовж усього часу, коли [PERSON] була власником розташованого на ній нежитлового об`єкту, вона протиправно використовувала її без оформлення у визначений законом спосіб права користування земельною ділянкою та без сплати орендної плати. Зазначене підтверджується відповідною інформацією Миколаївського управління ГУ\~ДФС в Миколаївській області від 17.05.2021. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. [PERSON] , якій належав нежитловий об`єкт по [ADDRESS] , не була власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, на якій цей об`єкт розташований. У зв`язку з цим, не є платником плати за землю у формі земельного податку, тому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для неї є орендна плата. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Оскільки право власності на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 4810136300:12:018:0002, з 23.09.2016 по 25.01.2021 зареєстровано за [PERSON] , Миколаївська міська рада була позбавлена можливості передати її в оренду іншим особам та отримувати від цього прибуток. Відповідно до інформації ГУ ДФС у Миколаївській області від 17.05.2021 податкова звітність з плати за землю з 01.01.2017 [PERSON] до податкового органу не надавалась, плата за землю за вказаний період не здійснювалась. У зв`язку з цим, внаслідок протиправної бездіяльності [PERSON] міською радою розмір втраченого доходу розраховано з огляду на розмір орендної плати за Договором оренди землі №7342 від 11.02.2010 та періоду часу з 01.08.2018 по 24.01.2021, протягом якого земельна ділянка використовувалась відповідачкою без відповідних правових підстав. Згідно розрахунку Управління земельних ресурсів неодержаного доходу у вигляді орендної плати за період безоплатного використання земельної ділянки у період з 01.08.2018 року до 24.01.2021 року становить 214 059,58 грн. Отже, загальний розмір заборгованості орендної плати за використання відповідачем земельної ділянки площею 1609 кв.м. по [ADDRESS] перед Миколаївською міською радою становить 214 059,58 грн. Про необхідність сплати коштів за використання вказаної земельної ділянки відповідачка повідомлялась листами Миколаївської міської ради від 22.11.2019 року, 21.05.2020 року, 11.06.2021 року, 24.09.2021 року. Проте [PERSON] до теперішнього часу розмір втраченої орендної плати не сплатила, що підтверджується інформацією виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.09.2021 року. Відповідно до ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212\~Цивільного кодексу вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Таким чином, у зв`язку із наявністю права власності на нерухоме майно на [PERSON] було покладено обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди щодо земельної ділянки, на якій воно розташоване. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже, без законних підстав зберігав у себе майно кошти за оренду землі, які підлягають стягненню. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі №922/207/15, Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 №922/3412/17. Долучені представником відповідача договір про надання послуг №3 від 10.05.2019 року між КП "Миколаївські парки" та ФОП [PERSON] та платіжні документи не мають доказового значення щодо предмета доказування. Відповідно до частини третьої\~статті 131-1 Конституції України\~на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Положення пункту 3 частини першої\~статті 131-1 Конституції України\~відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є\~Закон України «Про прокуратуру». У даному випадку, звернення прокурора із зазначеним позовом в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради є законним і відповідає приписам статтям\~3,\~23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких на прокуратуру покладено представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до статей\~133,\~141 ЦПК України, з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3210,89 грн. Крім того, Головним управлінням Державної Казначейської служби України у Миколаївській області повернути Миколаївській обласній прокуратурі 106,92 грн. сплаченого судового збору у зв`язку зі зменшенням розміру позовної вимоги.

Outcome: approved