Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про коштів в порядку регресу. В обґрунтування позову вказано, що мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.03.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування у розмірі 24\~442,00 грн. Зазначає, що цивільна відповідальність відповідача застрахована не була. У зв`язку з вказаним просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 24 442,00 грн. 10 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Згідно з\~ст.\~247\~ч.2\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі за таких підстав. Судом встановлено, що водій [PERSON] 01.01.2022 о 13:00 год у м. Луцьку по вул. Героїв УПА, 47, керуючи автомобілем Hyundai, н.з. [NUMBER] , в порушення п. 12.1 ПДР не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на цегляний паркан. При ДТП автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, водій [PERSON] 01.01.2022 о 13:00 год у м. Луцьку по вул. Героїв УПА, 47 керував автомобілем Hyundai Н1, н.з. [NUMBER] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №3 від 01.01.2022 року. \~ \~ \~ \~Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2022 року у справі №161/373/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,\~ч.\~1\~ст.\~130\~ КУпАП (а.с. 4-5). Постанова суду набрала законної сили 29.03.2022. За заявою співвласника житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с. 18, 21), біля якого був пошкоджений паркан, [PERSON] від 09.05.2022, звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, розрахунку страхового відшкодування МТСБ України було перераховано [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 24\~442,00 грн. (а.с. 7-25). Оскільки на момент ДТП власник транспортного засобу не застрахував цивільно-правову відповідальність, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ст.993 ЦК України та\~ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З положень вказаної статті вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов як до страхувальника так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Відповідно до\~підпункту а)\~пункту 41.1\~статті 41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі Згідно\~з підпунктом\~38.2.1\~пункту 38.2\~статті 38\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ\~після сплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Так, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2022 року у справі №161/373/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,\~ч.\~1\~ст.\~130\~ КУпАП (а.с. 9-11). Постанова суду набрала законної сили 29.03.2022. Частиною 6\~ст.261\~ЦК України визначено, що за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 03.06.2022, що підтверджується платіжним дорученням №883613 на суму 24\~442,00 грн (а.с. 25). На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 24\~442,00 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved