Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача в порядку суброгації виплачене страхове відшкодування в розмірі 335 921,26 грн та судовий збір в розмірі 5 038,82 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2019 р. між ПрАТ «АСК «ОМЕГА» та ТОВ «Сумитеплоенерго» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №101-07-2244-10, за яким застраховано автомобіль «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] . 07.02.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії цих автомобілів та їх пасажири зазнали тілесних ушкоджень. За фактом вказаної ДТП 07.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №12019270210000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 08.02.2019 представник ТОВ «Сумитеплоенерго» звернувся до АСК «ОМЕГА» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] , страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] . За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження було складено висновок експерта № 020/19 від 18.03.2019 p., згідно якого: ринкова вартість автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] на момент ДТП становить 520 921,26 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 666 133,86 грн. При цьому експерт дійшов висновку, що відновлення автомобіля є економічно недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП. Погоджена сторонами договору вартість залишків застрахованого транспортного засобу складає 150 000,00 грн. Згідно умов договору добровільного страхування, франшиза при повній загибелі застрахованого транспортного засобу становить 5% від страхової суми, тобто 35 000,00 грн. На виконання умов договору, на підставі страхового акту №7-15278 від 21.02.2020 АСК «ОМЕГА» сплатила на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» страхове відшкодування в розмірі 335 921,26 грн. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.05.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження. 08.09.2022 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме постанови старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Коробка В.В. від 23.02.2022 про закриття кримінального провадження №12019270210000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 23.11.2022 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.02.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно відомостей довідки про ДТП №3019042399152810, зазначена ДТП сталося внаслідок порушення [PERSON] п.2.3.б ПДР - порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технп. 11.3. ПДР - порушення виїзду на смугу зустрічного руху на дорогах із двостороннім рухом за відсутн п.12.1. ПДР - водій транспортного засобу не врахував безпечну швидкість руху, особл. вантажу, стан транспортного засобу. За фактом вказаної ДТП, 07.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №12019270210000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Коробка В.В. від 23.02.2022 кримінальне провадження №12019270210000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України. Автомобіль «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] застрахований в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №101-07-2244-10 від 01.02.2019. 08.02.2019 представник ТОВ «Сумитеплоенерго» звернувся до АСК «ОМЕГА» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] , страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] . За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження було складено висновок експерта № 020/19 від 18.03.2019 p., згідно якого: ринкова вартість автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] на момент ДТП становить 520 921,26 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 666 133,86 грн. При цьому експерт дійшов висновку, що відновлення автомобіля є економічно недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП. На виконання умов договору, на підставі страхового акту №7-15278 від 21.02.2020 АСК «ОМЕГА» сплатила на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» страхове відшкодування в розмірі 335 921,26 грн. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Абзацом 1 пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення. Абзацом 4 пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також визначено, що «відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне порушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода, та чи сталася вона з вини відповідача. Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 3 пункту 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 зазначеної постанови пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання з заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду. Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Наявна в матеріалах справи копія постанови слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Коробка В.В. від 23.02.2022 про закриття кримінального провадження №12019270210000198 містить відомості про те, що 07.02.2019 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Chevrolet Lacetti», р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Toyota Highlander», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Проте, в постанові про закриття кримінального провадження не встановлено, що ДТП сталося з вини відповідача [PERSON] . Суд відхиляє доводи представник позивача, що вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП доведена довідкою про дорожньо-транспортну пригоду та витягом з ЄРДР кримінального провадження №12019270210000198 з огляду на таке. Довідка про ДТП не є рішенням суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесене вирішення питання про наявність або відсутність складу адміністративного чи кримінального правопорушення. У постанові про закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що у кримінальному провадженні наявна необхідність в проведенні значного обсягу слідчих та процесуальних дій. З метою продовження строку досудового розслідування кримінального провадження до Прилуцького міськрайонного суду було направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження. Проте, ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 09.02.2022 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. В ході досудового розслідування не отримано достатніх доказів в діях будь-якого з учасників даного ДТП, які свідчать про наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 п. 2 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). Будь-яких інших відомостей, які вказують на вину відповідача [PERSON] у ДТП, яка мала місце 07.02.2019, матеріали справи не містять. Суд зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох джерел підвищеної небезпеки, тому обов`язковою підставою для відшкодування шкоди має бути доведеність вини певної особи (водія) у спричинені ДТП. Таким чином, встановлення протиправності дій, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою позивачу, вини відповідача, входить до предмету доказування при розгляді даної справи. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не було доведено належними та допустимим доказами, що в результаті ДТП, яка відбулась 07.02.2019, настала цивільно-правова відповідальність [PERSON] , в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Оскільки суд у задоволенні позовних вимог відмовляє, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed