Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

15 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений 29 жовтня 2016 року між нею та [PERSON] у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №994; визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з нею, матір`ю [PERSON] ; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] ; стягнути з відповідача на її користь судові витрати на судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 жовтня 2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис\~№994.\~Від шлюбу\~мають малолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~разом з\~матір`ю [PERSON] .\~З листопада\~2022\~року шлюбно-сімейні\~відносини припинили. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призвело\~до втрати\~почуттів поваги\~та любові. За таких обставин позивач звернулася до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.04.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] повернуто позивачу в частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.04.2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] 29 жовтня 2016 року зареєстрували шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №994. Даний факт підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 жовтня 2016 року. (а.с.4). Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №214). З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2022 року сторони не підтримують шлюбні відносини з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов`язки подружжя, непорозумінь, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112\~СК\~України,\~суд з`ясовує\~фактичні\~взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере\~до\~уваги наявність\~малолітньої\~дитини,\~дитини\~з інвалідністю\~та інші\~обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, після розірвання шлюбу [PERSON] має право\~відновити своє\~дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи, що позов задоволено та відповідач його визнав до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 536,80 грн. та повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн. (квитанція №0.0.2902746074.1 від 15.03.2023 року АТ КБ «ПриватБанк»).

Outcome: approved