Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що з 19.06.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №811. Мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає допомоги в утриманні сина. [PERSON] є працездатним та має можливість працювати, інших утриманців відповідач не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви і до повноліття сина, а саме до [INFO] . Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином та своєчасно, при причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач\~належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та\~відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача,\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст.\~223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони\~\~виникли в зв`язку із обов`язком батьків утримувати дитину, а тому регулюються\~Главою 15 СК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народився син \~ [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що сторони проживають окремо, син залишилась проживати разом із матір`ю. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина для забезпечення достатнього рівня його життя та розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до вимог\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син сторін, потребує матеріальної допомоги, тому вважає, що оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо своєї непрацездатності, наявності інших дітей, перебування на його отриманні інших осіб, то він може платити аліменти на утримання сина у розмірі\~1/4 частини свого заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця,\~починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 24 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір по справі складає 992,40 гривень. Враховуючи процент задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави мають бути стягнуті витрати на оплату судового збору в розмірі\~992,40 гривень.

Outcome: approved