Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив стягнути з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна\~компанія «Автомобільні\~дороги України»\~на його\~користь невиплачену\~за період\~з січня\~2021\~року по\~вересень 2021\~року заробітну\~плату у\~розмірі 35\~270,46\~грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в Філії «Шполянський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на посаді дорожнього робітника 2 розряду та 31.08.2021 звільнився з посади за згодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні відповідачем не було виплачено нараховану йому з січня 2021 року по вересень 2021 року заробітну плату у розмірі 35 270,46 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату не виплаченої заробітної вдати, однак добровільно сплатити заборгованість із заробітної плати відповідач відмовляється, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотань про відкладення або про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що позивач [PERSON] з 12.09.2007 перебував в трудових відносинах із філією «Шполянський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Філія «Шполянський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є відокремленим структурним підрозділом ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та не є юридичною особою. Також встановлено, що Наказом АТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» Дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» філія «Шполянський райавтодор» № 30к від 31.08.2021, [PERSON] звільнено з роботи за згодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України та зобов`язано бухгалтерію філії «Шполянський райавтодор» провести з ним остаточний розрахунок. Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, посилалася на те, що при звільненні йому не була виплачена нарахована заробітна плата з січня по вересень 2021 року. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме КЗпП України та Законом України: «Про оплату праці». Згідно статті 1 Закону України «Про оплату праці» та статті 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (частина 1 статті 115 КЗпП України). Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Однак, всупереч вимог статті 116 КЗпП України, відповідач не здійснив виплати належної позивачу заробітної плати в день його звільнення. Так, згідно з Довідкою про заборгованість по заробітній платі вих. № 322 від 01.12.2021, виданою філією «Шполянський райавтодор» ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», станом на 01.12.2021 заборгованість із виплати [PERSON] заробітної плати становить 35 270,46 грн. Доказів на спростування зазначеного, як і доказів щодо повного розрахунку відповідача з позивачем, суду не надано. Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи, що позивачем доведено порушення відповідачем вимог трудового законодавства щодо невиплати належної йому заробітної плати при звільненні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої заробітної плати у розмірі\~35\~270,46\~грн. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved