Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

У лютому 2022 року представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Павчинський Е.П. зверувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» інфляційне збільшення за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року у розмірі 184029, 91 грн.; - стягнути судові витрати. Позов мотивований тим, що 22.05.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/9408/85/55714. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником перед позивачем за кредитним договором був укладений договір іпотеки №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року. 22.09.2010 року Васильківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у сумі 657056, 26 грн. 24.01.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» укладено договір відступлення права вимоги №114/53, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , перейшло до ПАТ «КІБ». 24.01.2018 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/53-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 13.07.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області постановив ухвалу №2-1432/10, якою задовольнив заяву ТОВ «Довіра та Гарантія» про заміну сторони та замінив стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». За останні три роки погашення заборгованості відповідачем не здійснювалось, що підтверджується довідкою від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» №1/5107 від 01.02.2022 року про ненадходження платежів за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року позивач поніс збитки за видачу кредитних коштів за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року. Отже вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу із врахуванням 3% річних та інфляцію, що складає 184029, 91 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.08.2022 року позовну заяву направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.01.2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/9408/85/55714 (а.с. 5-6). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «Райффайхен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 22.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстрованим в реєстрі за №1729 (а.с. 7-9). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2010 рок у усправі №2-1432/2010 позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, розірвано кредитний договір №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованіть за кредитним договором в розмірі 655236, 26 грн. (а.с. 19-20). 24.01.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» укладено договір відступлення прав вимоги №114/53, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитиним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] перейшло до ПАТ «КІБ» (а.с. 10-12). 24.01.2018 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №114/53-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 14-16). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2018 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено та замінено сторону стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонступника ТОВ «ФК «Довір ата Гарантія» (а.с. 21-22). Згідно наданої позивачем довідки про ненадходження платежів за кредитним договором №014/9408/85/55714 від 22.05.2007 року, станом на 01.02.2022 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не отримувало платежів щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 22.05.2007 року (а.с. 180). Отже, ТОВ «ФК «Довіра та Гарнатія» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Будь-які акти приймання-передачі права вимоги по конкретним кредитним договорам, що були б підписані ПАТ «КІБ» з попереднім кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і в подальшому між іншими кредитторами позивачем до суду не надані. Також суду не надані виписки та розрахунки заборгованості відповідача, складені з боку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на момент укладення першого договору про відступлення прав вимоги і послідуючих договорів. Згідно ст.ст. 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 79,80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обов`язок боржника здійснити виконання новому кредитору лише за умови одержання письмового повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні походить з ч.2 ст.516 ЦК. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором відступлення права вимоги №114/53-ДГ від 24.01.2018 року позивач зобов`язаний був надіслати боржнику письмові повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитом. (п. 2.7). Однак, позивачем не надано суду доказів повідомлення відповідача про заміну кредитора. Крім того, до Договору про відступлення прав вимог № №114/53-ДГ від 24.01.2018 року, укладеному між ПАТ «КІБ» та ТОВ «Довіра та Гарантія» не долучений список боржників, стосовно яких відступлено право вимоги. Таким чином, враховуючи наведені обставини, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що до нього перейшло право вимоги за договорами. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про стягнення інфляційного збільшення за кредитним договором відсутні.

Outcome: dismissed