Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

07.11.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 18.09.2004 року Виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис №09. В обґрунтування вимог зазначив, що з 18.09.2004 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що тривалий час сторони разом не проживають, спільний побут не ведуть, не спілкуються один з одним, спільних інтересів не мають, шлюб існує формально. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою від 25.11.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи на 08 лютого 2023 року. В судове засідання 08 лютого 2023 року відповідач [PERSON] не з`явилася, відзив до суду не надала, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 25.11.2022, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с.19,20), та за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] (а.с.21,22), які повернуті підприємством поштового зв`язку до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому, 07.02.2023р. на електронну адресу суду з електронної адреси " [INFO] " від імені відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій повідомлялося про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку з хворобою сина [PERSON] та висловлено прохання відкласти розгляд справи на інший день (а.с. 23, 24). Хоча такий документ в електронній формі не був скріплений електронним цифровим підписом відправника, суд зважаючи на повідомлені в листі обставини та першою неявкою відповідача в судове засідання відклав розгляд справи на 08.02.2023р., про що повідомив відповідача судовою повісткою про виклик до суду. В подальшому конверт з судовою повісткою, який було адресовано відповідачу за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] (а.с.33,34), та за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] (а.с.37,38) були повернуті підприємством поштового зв`язку до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". В постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 02.03.2023 року від відповідача надійшла заява в якій [PERSON] просила надати копію ухвали суду від 25.11.2022 року, а також матеріали судової справи для ознайомлення. Вказана заява була задоволена судом, відповідач того ж дня ознайомилася з матеріалами справи, отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис [PERSON] (а.с.35). Також згідно розписки відповідач [PERSON] була повідомлена про призначення розгляду справи на 08.03.2023 року о 10 год. 00 хв. (а.с.36). 07 березня 2023 року до суду надійшло клопотання відповідачки [PERSON] про надання строку на примирення подружжя терміном шість місяців, оскільки позов не визнає та бажає зберегти сім`ю. Вважає, що позов подано чоловіком в емоційному стані, оскільки перебуває в зоні бойових дій. Вказує про наявність двох спільних дітей та на обов`язок суду вживати заходи для примирення сторін. Також відповідач подала клопотання про поновлення пропущеного строку подання відзиву на позовну заяву (39-40). Також 07.03.2023 року відповідач подала клопотання з проханням не проводити розгляд справи без її участі, оскільки вона планує особисто взяти участь у судовому засідання та приїхати до суду (а.с.41-42). Відповідач в судове засідання 08.03.2023 не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 08.03.2023р. представник позивача заперечила щодо відкладання розгляду справи, у зв`язку з неявкою відповідача, а також щодо надання строку на примирення, оскільки [PERSON] раніше зверталася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, до того ж позивачем фактично створено іншу сім`ю. Ухвалою від 08.03.2023 року було постановлено продовжити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву відповідачкою на 15 днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Клопотання відповідачки [PERSON] про надання строку на примирення подружжя у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення подружжя до 10 квітня 2023 року. Провадження по справі зупинено до 10 квітня 2023 року та постановлено, що після поновлення провадження у справі призначити судове засідання у приміщенні Корольовського районного суду міста Житомира за адресою: м. Житомир, майдан Соборний, 1, каб. 208 на 12.00 годин 11 квітня 2023 року. Ухвалою від 11.04.2023 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу поновлено. На підставі ухвали суду від 08.03.2023р. розгляд справи постановлено провести в судовому засіданні 11 квітня 2023 року о 12 год.00 хв. в залі №208. Представник позивача адвокат Антонович О.С. в судовому засідання 11.04.2023 року заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також вказала, що сторони тривалий час разом не проживають та будь-яке примирення вважає неможливим, оскільки позивач проживає з іншою жінкою. На даний час проходить військову службу. Крім того, відповідач раніше ініціювала розірвання шлюбу, в підтвердження чого просила долучити до матеріалів справи копію ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2022 року у справі №303/3475/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, якою позов залишено без розгляду та копію ухвали в цій же справі про надання сторонам строку для примирення, а також просила долучити копію рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.02.2023 року у справі №296/7799/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю органу опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини, яким позов задоволено. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належно, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення 21.03.2023р. поштового відправлення з надісланою копією ухвали суду від 08.03.2023р. та судовою повісткою про виклик до суду на 11 квітня 2023 року о 12 год.00 хв. в залі №208 (а.с.59). Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Відповідач не скористалася своїм право щодо надання заяв по суті справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.09.2004 року Виконавчим комітетом Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис №09 (а.с.7). Сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,45). Як свідчать обставини, які викладені в позовній заяві, а також повідомлені в судовому засіданні представником позивача, сторони проживають окремо, спільний побут не ведуть, не спілкуються, спільного інтересу не мають, шлюб існує формально, хоча сторони прикладали зусилля щодо врегулювання сімейних проблем та намагалися порозумітися. Позивачем створено нову сім`ю. Сторони вирішили, що син буде проживати з відповідачем. Також з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала справа №303/3475/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, в якій ухвалою від 31.10.2022 року позов залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.67,68). У цій же справі судом також було постановлено ухвалу від 01.08.2022 року про надання сторонам строку для примирення (а.с.66). Крім того встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.02.2023 року у справі №296/7799/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю органу опіки та піклування в особі виконкому Житомирської міської ради про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини, позов було задоволено, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 09 листопада 2022 року до досягнення дітьми повноліття. При цьому в рішенні вказується, що 09.11.2002 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинено, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство (а.с.69-70). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Отже відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з вищевказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в минулому, а позивач на даний час ініціювали розірвання шлюбу шляхом звернення до суду з відповідними позовами. При цьому, як у справі №303/3475/22 так і у даній справі судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, однак безрезультатно, будь-яких відомостей, що сторони примирилися не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено, судом визначено місце проживання малолітньої дитини з матір`ю, а з позивача стягуються аліменти на утримання обох дітей. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що у позивача стосунки з іншою жінкою, а тому він не вважає за можливе зберегти сім`ю. На даний час проходить військову службу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує права позивача на свободу та особисту недоторканість, призводить до порушення його інтересів, що має істотне значення при вирішенні даної справи судом, а тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Місце проживання малолітньої дитини визначене судом, а з позивача присуджено стягнення аліментів на користь матері дитини, що вказує на визначеність таких правовідносин та захищеність інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved