Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] помер його рідний дід [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Коломацької селищної ради, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у підготовчому провадженні. Врахувавши думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 3.1 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим, задовольняє позов в цій частині. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22 квітня 2004 року [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №26 (а.с. 14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 жовтня 1957 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьком зазначений [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 серпня 1992 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьком зазначений [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до довідки №АП-/09-10/394 від 23 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно довідки №АП-/09-10/395 від 23 лютого 2023 року вбачається, що на дату смерті [PERSON] , який помер [INFO] в домоволодінні були зареєстровані та спільно проживали за адресою: [ADDRESS] , як померлий - [PERSON] , [INFO] так і позивач [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 17 березня 1972 року та технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що [PERSON] за життя був власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-20). Відповідно до довідки №02-19/514 від 06 березня 2023 року вбачається, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 21-23). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №71634240 від 28.02.2023 року відомості про спадкові справі заведені після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с. 24). Зі змісту відповіді приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з ненаданням ним оригіналу правовстановлюючого документу на вказаний будинок (а.с. 25). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. ст. 1258, 1264 ЦК України в редакції 2003 року (надалі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Правових наслідків невиконання такого обов`язку, зокрема у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Таким чином, відповідно до статті 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. З огляду на вище перелічені обставини, а також те, що позивач - [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом після смерті діда [PERSON] , прийняв спадщину що відкрилася після його смерті, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання за ним, в порядку спадкування за законом права приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] А тому, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved