Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтуванні позову зазначила, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2021 року по справі №199/7187/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2300 (дві тисячі триста гривень 00 коп.) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. В Амур-Нижньодніпровському ВДВС у м.\~Дніпрі ПСМУ МЮ (м.\~Дніпро) на виконанні перебуває виконавчий лист суду, виданий на примусове виконання вищевказаного рішення суду від 04.03.2021 року про стягнення аліментів, в зв`язку із чим державним виконавцем зазначеного територіального органу ДВС було відкрито виконавче провадження №65274558. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2022 року по справі №199/10410/21 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , за період з 26 жовтня 2020 року по 01 січня 2022 року в розмірі 26175,47 гривень. Утім, за відповідачем, станом на 01.10.2022 року обліковується заборгованість за нарахованими, але не сплаченими боржником аліментами на сина [PERSON] , загальний розмір такої заборгованості за період із 01.10.2020 року по 01.10.2022 року становить 54233,19 гривень. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути на її користь із відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період 01.01.2022 року по 01.10.2022 року у розмірі 38561,00 гривень, а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 гривень. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до відомостей із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, за період із січня по грудень 2022 року він не мав доходу. Відсутність доходу спричинена введенням в Україні військового стану, тому неможливість здійснення підприємницької у 2022 році, за незалежних від нього причин, свідчить про відсутність вини боржника у виникненні заборгованості по аліментам та, відповідно, виключає підстави для стягнення неустойки (пені), передбачених ст.196 СК України. Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Борсук В.М. надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, про що зазначив у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2021 року по справі №199/7187/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2300 (дві тисячі триста гривень 00 коп.) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. В Амур-Нижньодніпровському ВДВС у м.\~Дніпрі ПСМУ МЮ (м.\~Дніпро) на виконанні перебуває виконавчий лист суду, виданий на примусове виконання вищевказаного рішення суду від 04.03.2021 року про стягнення аліментів, в зв`язку із чим державним виконавцем зазначеного територіального органу ДВС було відкрито виконавче провадження №65274558. У зв`язку з несплатою аліментів з боку відповідача, відповідно до отриманого позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №65274558, виданого старшим державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Зінченком С.І., [PERSON] станом на 01.10.2022 року має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 54983,19 грн., за період із жовтня 2020 року по жовтень 2022 року (а.с.13). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2022 року по справі №199/10410/21 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , за період з 26 жовтня 2020 року по 01 січня 2022 року в розмірі 26175,47 гривень. Таким чином, за період із 01.01.2022 року по 01.10.2022 рік у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 22263,86 гривень. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження», Конвенції про права дитини. Так, положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про права дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Нормою ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст.11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання може виникати в тому числі як безпосередньо з актів цивільного законодавства, так і з рішення суду. Згідно ст.611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені законом,\~зокрема , сплата неустойки. Положеннями ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За змістом ст.ст.8, 9 ЦК України наведені вище положення ЦК України підлягають застосуванню і до регулювання сімейних відносин. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову,

Outcome: partial