Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року у справі №570/4372/16-ц було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінилось сімейне становище позивача, а саме, від другого шлюбу має двоє дітей, дружина вагітна третьою дитиною. Син [PERSON] потребує оперативного втручання, на що будуть витрачені кошти. З огляду на зазначене позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, визначивши їх розмір - 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу). Представник відповідачки подав відзив. Вважає позов безпідставним та недоведеним, а тому у його задоволенні просить відмовити. Позивач не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позовні вимоги підтримує. Також просить справу розглядати без його участі. Відповідачка не з`явилась в судове засідання. Згідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі позивача та відповідачки. Представник відповідачки позов не визнав та підтримав позицію, що викладена у відзиві. Заслухавши пояснення учасника процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року у справі №570/4372/16-ц було стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача. Він має двоє дітей від другого шлюбу, дружина вагітна третьою дитиною. Син позивача потребує додаткових витрат у зв`язку з вадами здоров`я. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При прийнятті рішення щодо зменшення розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджет на 2023 рік». Суд також зважає на положення СК України, який визначає розмір аліментів, що може бути стягнутий на утримання двох дітей, і такий розмір складає 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу). Суд вважає, що буде справедливим, коли діти позивача від першого шлюбу отримуватимуть аліменти на власне утримання у розмірі 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу). При цьому доводи представника відповідачки про те, що у позивача існує юорг зі сплати аліментів, не може бути аргументом для відмови у задоволенні позову. За наведеного позов підлягає до часткового задоволення. Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідачки на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачем вимог. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: approved