Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

17\~січня 2023\~року,\~позивач \~ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою про\~стягнення з\~ [PERSON] суми\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 1444391613\~від 13\~грудня \~2019\~року в\~загальному розмірі\~16\~682\~гривні 04\~копійок, з яких: 8\~996,11 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 7\~684,93 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Позов обґрунтовує\~тим,\~що 13\~грудня 2019\~року [PERSON] \~уклала із\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~кредитний договір\~№ 1444391613. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору право вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі , до дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 02.12.2021\~року між\~АТ «Таскомбанк»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» було\~укладено договір\~факторингу №HI/11/6-Ф,\~відповідно до\~умов якого\~до позивача\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~1444391613\~від 13\~грудня \~2019\~року,\~у відповідності\~до умов\~якого,\~АТ «Таскомбанк»\~передає (відступає)\~ТОВ Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~за плату\~належне йому\~права вимоги,\~а ТОВ\~Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймає\~належні АТ\~«Таскомбанк» права\~вимоги до\~боржників,\~вказаними у\~реєстрах боржників.\~Відповідно до\~Додатку №\~1\~до Договору\~факторингу №HI/11/5-Ф\~від 02.12.2021\~року -\~Реєстру Боржників\~ТОВ Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~в сумі\~16\~682\~гривні 04\~копійок, з яких: 8\~996,11 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 7\~684,93 грн; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутність, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] повідомлена своєчасно та належним чином шляхом розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, у судові засідання на 28 лютого 2023 року та на 10 квітня 2023 року не з`явилася, причини її неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути справу заочно та згідно зі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу. Судом встановлено,\~що 13\~грудня 2019\~року [PERSON] \~уклала із\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~кредитний договір\~№ 1444391613. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору право вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі , до дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 02.12.2021\~року між\~АТ «Таскомбанк»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» було\~укладено договір\~факторингу №HI/11/6-Ф,\~відповідно до\~умов якого\~до позивача\~перейшло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~1444391613\~від 13\~грудня \~2019\~року,\~у відповідності\~до умов\~якого,\~АТ «Таскомбанк»\~передає (відступає)\~ТОВ Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~за плату\~належне йому\~права вимоги,\~а ТОВ\~Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймає\~належні АТ\~«Таскомбанк» права\~вимоги до\~боржників,\~вказаними у\~реєстрах боржників.\~Відповідно до\~Додатку №\~1\~до Договору\~факторингу №HI/11/5-Ф\~від 02.12.2021\~року -\~Реєстру Боржників\~ТОВ Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~в сумі\~16\~682\~гривні 04\~копійок, з яких: 8\~996,11 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 1,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 7\~684,93 грн; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 cт. 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2ст. 509 ЦК України, передбачено, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до вимог cт. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст.1077 та ст.1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитнім договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1ст. 1050 ЦК України, зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 612 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України,\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України\~\~на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів, взяті на себе зобов`язання, відповідно до укладеного договору позики не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживає, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 684 грн. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за вказаним кредитним договором відповідач не повернула позику у строк, встановлений договором, суд вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача наявну заборгованість. При цьому суд зауважує, що відповідачем [PERSON] доказів, які спростовують наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору, не надано і судом таких обставин не встановлено. У відповідності зі п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 2\~684,00 грн.

Outcome: approved