Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.03.2023 було частково задоволено позовні вимоги ОСББ « Тичини -15» до [PERSON] та зобов`язано відповідача не чинити перешкод Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Тичини -15» у користуванні підвальними приміщеннями : ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІУ площею 43,6 кв.м, у будинку [ADDRESS] . В решті вимог відмовлено та стягнуто з відповідача в користь позивача 1 921 грн. сплаченого судового збору. 13.03.2023 від позивача поступила заява про стягнення з відповідача також витрат , пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, ОСББ « Тичини -15» просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача 30 550 грн. , що є витратами на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що з метою отримання правової допомоги у вказаній справі , позивач уклав договори від 02.09.2020, 02.09.2021 та 09.09.22 р. Умовами вказаних угод визначено вартість розміру гонорару щодо погодженої плати за фактично надану правову допомогу , що не залежить від досягнення чи не досягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. При цьому, зважаючи на тривалий розгляд справи, пов`язаний із діями відповідача, що мали на меті затягування судового розгляду, вартість години роботи адвоката змінювалась. Зокрема, у 2020 році така складала 800 грн. за годину, у 2021 - відповідно 1000 грн, а у 2022 - 1500 грн. Згідно актів виконаних робіт по згаданих угодах, позивачем внесено кошти за надані адвокатом послуги, що підтверджується банківськими квитанціями. Відповідачем подано до суду заперечення , відповідно до яких сторона первинно просила відмовити у задоволенні заяви з тих підстав, що [PERSON] не було скеровано позивачем копії документів, на підставі яких позивач просить стягнути витрати на правничу допомогу, відтак спірні витрати не є доведеними у визначений законом спосіб. В подальшому, після отримання відповідачем копій документів, які були представлені в розпорядження суду, відповідач та його представник подали доповнені заперечення. Просять відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір таких витрат до 5 000 грн., виходячи з наступного. В порушення вимог ст. 134, 175 ЦПК України ОСББ « Тичини -15» при зверненні з позовом до суду, не вказав попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що є обов`язковою складовою позовної заяви. Жоден з актів виконаних робіт, які надані в розпорядження суду, не містить дати його складення , що є безумовною підставою для невизнання господарської операції. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, , часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та( або ) значенням справи для сторони. Позивачем не враховано також те, що позов було задоволено лише частково . Судовим рішенням не встановлено факту самовільного захоплення відповідачем підвальних приміщень , відтак і не надано право лише позивачу користуватись вказаним майном, чого сторона вимагала при зверненні з позовом до суду. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2019 позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняті підвальні приміщення ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІV площею 43,6 кв.м. в будинку [ADDRESS] , що є виключною власністю позивача. Як зазначалось вище, вказані вимоги були задоволені лише частково та зобов`язано відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні підвальними приміщеннями : ХХХІІ площею 20,6 кв.м., ХХХІІІ площею 24,4 кв.м., ХХХІУ площею 43,6 кв.м, у будинку [ADDRESS] . Між тим, позивач просить повністю витрати на правничу допомогу покласти на відповідача, що не відповідає поняттю пропорційності розміру задоволених вимог, оскільки судом визнано ту обставину, що спірні приміщення перебувають в користуванні відповідача правомірно та не є самовільно захопленими. Крім того, відповідно до вимог ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Як вбачається із тексту позовної заяви ( т. 1 а.с. 1-3 ) та долучених до неї копії документів, лише у вступній її частині позивач зазначає , що орієнтовні витрати на правову допомогу у справі можуть становити 10 000 грн. При цьому позивач у мотивувальній її частині не наводить жодного розрахунку вказаної суми та не надає документів, які б свідчили про отримання , на момент звернення з позовом до суду, правничої допомоги. В подальшому, інтереси позивача представляв в кількох засіданнях захисник Кітов О.В. на підставі договору від 28.01.2020. Перше підготовче засідання, в якому інтереси позивача представляв захисник Прудиус О.О. згідно договору від 02.09.2020 відбулось 15.09.2020. Позивачем та його представником не долучалось до матеріалів справи розрахунку орієнтовних витрат на правову допомогу у справі , з врахуванням умов надання такої допомоги , викладених у договорах від 02.09.2020, 02.09.2021 та 09.09.22 р. При цьому вартість послуг у тексті кожного з цих договорів збільшувалась. Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В даному випадку до закінчення судових дебатів представник позивача усно заявив про намір звернутись з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу та у межах визначеного строку, 13.03.2023 р., така заява надійшла до суду. Між тим, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, позивачем не було скеровано відповідачу копії письмових доказів, на підставі яких сторона просить задовольнити заяву, що стверджується копією опису вкладень ( т. 13 а.с. 23). У ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Крім того, у справі № 922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Отже, подача попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат, проте залишається на розсуд суду, а відтак у сторони залишається і ризик не отримати відповідне відшкодування судових витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Суд враховує також те, що представлені акти виконаних робіт не містять інформації про період їх підписання ; як позивач , так і відповідач в процесі розгляду справи користувались правничою допомогою та несли витрати по її оплаті . Безпідставними, на думку суду, є також твердження представника позивача про те, що розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку з недобросовісною процесуальною поведінкою відповідача, що була спрямована на затягування судового розгляду . Так, перерви під час судового провадження оголошувались як за клопотанням сторони позивача, так і за клопотанням сторони відповідача, для надання можливості учасникам у повній мірі захистити свої права та представити суду всі можливі докази. Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін та фінансового стану обох сторін. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Outcome: dismissed