Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2022 року частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто із відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування в сумі 32 131,91 грн., пеню у розмірі 11 804,30 грн., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1127,70 грн., інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 8914,21 грн., а всього стягнуто 53 978,13 грн. Крім того із відповідача [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 59 487,69 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із відповідачів судові витрати на професійну правову допомогу, понесені до відкриття провадження у розмірі 6750 грн. та понесені після відкриття провадження по справі у розмірі 7500 грн., посилаючись на те, що при ухваленні рішення питання судових витрат вирішене не було. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином, не прибули. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Зазначена позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно п. 3 ст. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2021 року між [PERSON] та адвокатом Сапегіним В.В. було укадено Договір про надання правової допомоги № ФО-2021/16-11 (далі-Договір) (т.1 а.с. 83). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 10.12.2021 року адвокатом було надано такі послуги: консультування з питань захисту прав потерпілого в суді першої інстанції у справах про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (вартість - 750 грн.) та підготування і подання до Святошинського районного суду м. Києва зазначеної позовної заяви (вартість - 6000 грн.). Позивач сплатив вартість послуг у розмірі 6750 грн. на користь адвоката (т.1 а.с. 86,87). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 16.02.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 16.02.2022 року, вартість послуги - 750 грн. (т. 1 а.с. 192,193). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 23.03.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 23.03.2022 року, вартість послуги - 750 грн. (т. 1 а.с. 194,195). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 22.06.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 22.06.2022 року, вартість послуги - 750 грн. (т. 1 а.с. 196,197). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 30.08.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 30.08.2022 року, вартість послуги -750 грн. (т. 1 а.с. 198,199). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 28.09.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 28.09.2022 року, вартість послуги - 1500 грн. (т. 1 а.с. 209,210). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 13.10.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 13.10.2022 року, вартість послуги - 1500 грн. (т. 2 а.с. 39,40). Відповідно до акту прийняття-передачі за Договором від 31.10.2022 року адвокатом було надано послуги із представництва інтересів позивача у судовому засіданні 31.10.2022 року, вартість послуги - 1500 грн. (т. 2 а.с. 41,42). Загальна вартість наданих адвокатом Сапегіним В.В. послуг під час представництва інтересів позивача у судовому засіданні становить - 7500 грн. Враховуючи часткове задоволення позову та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правову допомогу підлягають стягненню із відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» 5643 грн., а з відповідача [PERSON] - 5825 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial