Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 14.03.2018 року розірвано. В цьому шлюбі у них народилися сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є позивач [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідач по справі з 2015 року проживає окремо та не приймає участі у вихованні дітей, матеріально не забезпечує синів, не створює належних умов для їх навчання та розвитку, не спілкується з ними, чим порушує батьківські обов`язки. Позивач [PERSON] просить винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх синів. В судове засідання позивач не з`явився, відповідно до поданої заяви просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнає в повному обсязі, а слухання справи просила проводити за її відсутності. Представник третьої особи в письмовому клопотанні не заперечував проти задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Відповідно до ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідно Відповідач проживає окремо від дітей, не спілкується з ними, не займається їх вихованням та матеріально не забезпечує. До органів опіки з питання порушення своїх прав як матері відповідач не зверталася. Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красноградської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 21.04.2023 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на 31.03.2023 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за період з 05.02.2018 по 31.03.2023 в розмірі 259750,68 грн. З довідки Зорянського старостинського округу Красноградської міської ради №46 від 20.02.2023 вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню синів [PERSON] та [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Діти перебувають на утриманні батька [PERSON] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі статті 165, 166, 18-182 СК України, Законом України "Про охорону дитинства",

Outcome: approved