Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з даним позовом у якому просила суд стягнути моральну шкоду з відповідача [PERSON] . Позов вмотивовано тим, що її дочка [PERSON] виховується її чоловіком [PERSON] , називає його батьком та отримує любов та батьківську турботу. З боку позивача та її чоловіка ніколи не зверталася увага, на те, що [PERSON] не є рідною дочкою [PERSON] . Однак, 28.09.2021р. відповідач [PERSON] на дитячому майданчику по [ADDRESS] стала доводити до відома дочки [PERSON] , що вона не є рідною дочкою [PERSON] , що вона є його падчеркою, що він її не удочерив. Повернувшись до дому у дочки була істерика, вона запитувала, чому її не удочерив батько та інше. У цю ніч дочка не спала, скаржилася на погане самопочуття, внаслідок чого наступного дня довелося давати їй ліки. Вважає, що діями відповідача її дочці завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 60000 грн. та просить її відшкодувати, разом з витратами на правничу допомогу. Судом було задоволено клопотання представник позивача про виклик та допит свідків, однак, оскільки заява подавалася не у порядку, передбаченому ст.149-152 ЦПК України, то забезпечення явки свідків у засідання судом покладалося на сторону позивача. У підготовчому засіданні за клопотаннями представника відповідача призначено лінгвістичну експертизу, за результатами проведення якої суду надано висновок від 21.11.2022р. Представник позивача у судове засідання не явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, явку свідків не забезпечив. Представник відповідача у засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечував проти позову. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] [INFO] . Позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] . Позивач, малолітня [PERSON] та [PERSON] мешкають разом. Згідно висновку судової лінгвістичної експертизи №СЕ-2510-14-1305.22 від 21.11.2022р. висловлювання «Вона не є рідною донькою [PERSON] , що він є їй вітчимом, а вона йому падчерка та він навіть її не удочерив» не містить мовних ознак знущання та приниження честі і гідності [PERSON] . Інших доказів у справі немає. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.1167ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною позивача, у порушення вимог ст.81ч.1 ЦПК України не надано доказів спричинення моральної шкоди діями відповідача, тобто не доведено тих обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed