Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 1\~300\~000 грн. в якості компенсації моральної шкоди та 10\~699,52 грн. компенсації матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих внаслідок незаконного провадження про притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України, незаконного застосування запобіжного заходу, порушення права на захист під час провадження досудового розслідування, оскільки за наслідками судового розгляду кримінального провадження [PERSON] виправдано за ч. 1 ст. 364 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, а за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним таких злочинів. В позові зазначається, що незаконність дій правоохоронних органів під час кримінального провадження, зокрема, полягала у наступному: 1) порушення порядку вручення повідомлення про підозру, оскільки такі дії вчинені 23.01.2015р. безпосередньо у приміщенні Золотоніської ЦРЛ у період перебування позивача на стаціонарному лікуванні, що призвело до гострого погіршення стану здоров`я позивача; 2) покладання на позивача в якості запобіжного заходу обов`язку не відлучатись із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду, тоді як позивач хоч і мав зареєстроване місце проживання у м. Черкаси, проте постійно проживав у м. Золотоноша; 3) незаконні відмови прокурора у задоволенні клопотань сторони захисту під час досудового розслідування, які сім разів скасовувались слідчими суддями; 4) надання Черкаською обласною прокуратурою у засоби масової інформації публікацій про проведення окремих процесуальних дій у кримінальному провадженні щодо позивача з негативним стилістичним нахилом та з позиції доведеності винуватості позивача у вчиненні інкримінованого діяння. Також позивач зазначає, що з урахуванням сфери його професійної діяльності (адвокатська діяльність), тривалий розгляд кримінального провадження завдав йому неймовірних репутаційних втрат. Все це на фоні тяжкості пред`явленого обвинувачення, тривалого досудового розслідування та судового розгляду, встановлених слідчим суддею порушень прав позивача на захист, самого порядку повідомлення позивачу про підозру та заподіяної репутаційної шкоди мало надвагомий психологічний вплив на позивача, внаслідок чого завдана йому моральна шкода має бути компенсована у грошовому виразі в сумі 900\~000 грн. Також позивач вказує на завдання йому моральної шкоди внаслідок безпідставного ініціювання органами прокуратури перегляду виправдувального вироку за нововиявленими обставинами, внаслідок чого процес перегляду виправдувального вироку тривав більше 1 року 8 місяців і в цей період часу позивач був вимушений підлаштовувати особисті плани та графік життя до судових засідань у справі №712/4072/15-к, що мало негативний психологічний вплив на позивача і завдало йому душевних страждань, які мають бути компенсовані у грошовому еквіваленті в сумі 400\~000 грн. Окрім того, під час усього тривалого строку судового розгляду кримінального провадження позивач ніс витрати, пов`язані з прибуттям за викликами суду, оскільки він фактично проживав у м. Золотоноша, а розгляд справи здійснювався у м. Черкаси та в м. Кропивницькому. Для поїздок до суду позивач змушений був нести витрати на придбання палива для автомобіля, сумарна вартість яких складає 10\~699,52 грн. і які мають бути йому відшкодовані. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.12.2022р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Черкаської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 27.01.2023р. судом відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 13.02.2023р. на адресу суду надійшов письмовий відзив Державної казначейської служби України. У відзиві зазначено, що позивачем не надано жодних доказів наявності завдання йому моральної шкоди, а факт постановлення судом виправдувального вироку стосовно позивача не може вважатися безумовним доказом заподіяння моральної шкоди. Також вказується про необґрунтоване завищення позивачем розміру грошового відшкодування моральної шкоди, оскільки період перебування позивача під слідством та судом слід обчислювати з 23.01.2015р. (дата оголошення позивачу про підозру у вчиненні кримінального правопорушення) до 23.12.2020р. (дата постановлення ухвали Кропивницького апеляційного судом про залишення без змін вироку суду першої інстанції про виправдання позивача), тобто 71 місяць, а отже сума відшкодування моральної шкоди становить 475\~700 грн. (6\~700 грн. * 71), з огляду на показник мінімальної заробітної плати у 2023 році за ставкою 6\~700 грн/місяць. Окрім того, у відзиві зазначається про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з прибуттям до суду під час розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням, оскільки такі витрати не є збитками, а є судовими витратами і питання про їх відшкодування має вирішуватись судом, який ухвалював судове рішення у справі №712/4072/15 відповідно до норм КПК України та не може вирішуватись іншим судом шляхом пред`явлення позову в іншій справі. Тож ДКСУ у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог. 16.02.2023р. на адресу суду надійшов письмовий відзив Черкаської обласної прокуратури проти позову, в якому зазначено, що позов не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції у відзиві вказується, що позивачем не надано суду будь-яких доказів, які підтверджують його душевні страждання такого ступеню, що потребують відшкодування у більшому розмірі, ніж визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Вказується про необґрунтованість тверджень позивача про зниження престижу і ділової репутації, необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів чи вжиття інших заходів для відновлення честі і гідності. Також зазначено, що період перебування позивача під слідством та судом тривав з 15.01.2015р. (дата складання повідомлення про підозру) до 23.12.2020р. (дата набрання законної сили виправдувальним вироком), що складає 71 місяць 9 днів, а отже мінімальний розмір моральної шкоди може становити 477\~710 грн. (6\~700 грн. * 71 міс. 9 дн.), що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості. Окрім того, у відзиві зазначається про відсутність законодавчих підстав для відшкодування позивачу витрат на участь у процесуальних діях в кримінальному провадженні і питання про їх відшкодування має вирішуватись судом в рамках розгляду кримінального провадження відповідно до норм КПК України. 23.02.2023р. на адресу суду на дійшов письмовий відзив Офісу Генерального прокурора. У відзиві зазначено, що позивач не надав доказів того, що він зазнав вимушених змін у своїх життєвих і суспільних стосунках, зниження престижу, репутації, змушений був витрачати час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а відтак не довів факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Також зазначено, що період перебування позивача під слідством та судом тривав з 15.01.2015р. (дата складання повідомлення про підозру) до 23.12.2020р. (дата набрання законної сили виправдувальним вироком), що складає 71 місяць 9 днів, а отже мінімальний розмір моральної шкоди може становити 477\~710 грн. (6\~700 грн. * 71 міс. 9 дн.), що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості. Окрім того, у відзиві зазначається про відсутність законодавчих підстав для відшкодування позивачу витрат на участь у процесуальних діях в кримінальному провадженні і питання про їх відшкодування має вирішуватись судом в рамках розгляду кримінального провадження відповідно до норм КПК України. Додатково у відзиві вказується, що Офіс Генерального прокурора є неналежним відповідачем у цій справі, внаслідок чого суду слід відмовити в задоволенні позову до такого відповідача. 06.03.2023р. судом закрите підготовче провадження, а справа призначена до судового розгляду у судовому засіданні на 10.04.2023р. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що під час судового розгляду справи він фактично проживав у м. Золотоноша у своїх батьків, внаслідок чого змушений був для прибуття у судові засіданні використовувати автомобіль батьків, на заправку якого паливом витрачав власні кошти, а тому такі витрати мають бути йому відшкодовані державою. Зауважив, що позовну заяву йому складав його представник, внаслідок чого після розгляду справи він подаватиме докази щодо розміру витрат на правничу допомогу в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Представник Черкаської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора Кващук А.М., яка діє на підставі довіреностей №15/1-9вих-23 від 05.01.2023р. та №15/1/2-47-23 від 07.03.2023р., в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових відзивах, та просила суд відмовити у задоволенні позову. Додатково зауважила, що період перебування позивача під слідством та судом тривав 71 місяць, тобто з 23.01.2015р. (дата повідомлення позивачу про підозру) до 23.12.2020р. (дата постановлення ухвали Кропивницького апеляційного судом про залишення без змін вироку суду першої інстанції про виправдання позивача). Представник Державної казначейської служби України Ярош С.В., який діє на підставі довіреності від 29.11.2022р., в судовому засіданні також заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити у позові. Додатково зазначив, що в даному випадку відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди через недоведеність факту її завдання, а понесені позивачем матеріальні витрати є процесуальними витратами кримінального провадження і не підлягають відшкодуванню. Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №42014250000000039 внесеному до ЄРДР 24.02.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 171, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 365, ч. 1, 3 ст. 371, ч. 1, 2 ст. 372, ч. 1 ст. 375 України. 15.01.2015р. в рамках кримінального провадження складено повідомлення про підозру [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371 КК України. 16.01.2015р. на веб-сторінці прокуратури Черкаської області у розділі «Новини та публікації» було розміщено повідомлення під заголовком «Прокуратурою області зібрано докази для притягнення до відповідальності винних у незаконних затриманнях громадян під час акцій протесту у січні 2014 року» наступного змісту «Прокуратурою області оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень двом слідчим міліції, а також прокурору, які проводили незаконне затримання громадян, за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, під час проведення акцій протесту 23.01.2014р. біля Будинку рад в м. Черкаси…» /т. 1 а.с. 39/. В цей же день зазначена публікація була продубльована на веб-сайтах засобів масової інформації «ПРОЧЕРК.інфо», «ПРОВІНЦІЯ», «Про все» /т. 1 а.с. 40-42/. 22.01.2015р. на веб-сторінці прокуратури Черкаської області у розділі «Публікації в ЗМІ» було розміщено повідомлення прокурора Черкаської області Шеремета Ю., в якому вказується про те, що «минулого тижня повідомлено про підозру ще двом слідчим міліції, а також прокурору, які проводили незаконне затримання громадян під час проведення акції протесту 23 січня» /т. 1 а.с. 43/ Згідно листа Центральної районної лікарні м. Золотоноша Черкаської області від 18.02.2015р. за вих. №334 в період часу з 13.01.2015р. до 27.01.2015р. позивач проходив стаціонарне лікування у неврологічному відділенні Золотоніської ЦРЛ з діагнозом вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу, кризовий перебіг. У подальшому з 28.01.2015р. по 06.02.2015р. позивач продовжив лікування амбулаторно на денному стаціонарі неврологічного відділення. /т. 1 а.с. 33/. 23.01.2015р. у приміщенні Золотоніської ЦРЛ позивачу було вручено повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.01.2015р. №711/604/15-к позивачу обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів з покладанням на позивача наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого відділу прокуратури Черкаської області, до прокурора або до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим [PERSON] /т. 1 а.с. 34-35/. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.04.2015р. №711/2595/15-к відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно [PERSON] /т. 1 а.с. 36-37/. Під час досудового розслідування [PERSON] неодноразово звертався до слідчих та прокурорів з клопотаннями про проведення окремих слідчих дій чи прийняття процесуальних рішень, на які отримував необґрунтовану відмову, внаслідок чого шість разів відповідні постанови прокурора скасовувались слідчим суддею за скаргами позивача, про що свідчать відповідні ухвали слідчих судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.03.2015р. №711/1569/15, 06.03.2015р. №711/1765/15, 16.03.2015р. №711/1942/15, 16.03.2015р. №711/1937/15, 31.03.2015р. №711/1940/15, 06.04.2015р. №711/2148/15 /т. 1 а.с. 48-107/. 07.04.2015р. відносно позивача [PERSON] був складений обвинувальний акт, який затверджений прокурором та який в подальшому було скеровано для розгляду до Соснівського районного суду м. Черкаси. /т. 1 а.с. 108-137/. Орган досудового розслідування обвинувачував [PERSON] у тому, що він, здійснюючи повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12014250040000308 за фактом організації невідомими особами масових заворушень, блокування та захоплення 23.01.2014р. невстановленими особами приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, на виконання незаконної вказівки керівництва про необхідність затримання завідомо невинних учасників мирної громадської акції «Євромайдан», 24.01.2014р. о 05 год. 25 хв., перебуваючи у службовому кабінеті Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області, розташованому по вул. Пастерівській, 104, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно з кар`єристських спонукань, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе у вигляді просування по службі, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які підстави для затримання [PERSON] , склав протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та вчинив службове підроблення, а саме особисто склав і вніс до протоколу затримання завідомо неправдиві відомості про те, що [PERSON] затриманий безпосередньо під час вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 341 КК України, хоча будь-яких фактичних даних про причетність останнього до організації масових заворушень, блокування та захоплення приміщення Черкаської обласної державної адміністрації, а також активної участі у масових заворушеннях, у матеріалах кримінального провадження на момент затримання не було і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено. Внаслідок складеного завідомо неправдивого офіційного документу, [PERSON] був поміщений та незаконно утримувався в ізоляторі тимчасового тримання Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області аж до обрання йому 25.01.2014р. запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Дії [PERSON] стороною обвинувачення кваліфіковані як злочини, передбачені, ч. 1 ст. 364 КК України зловживання службовою особою владою, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, чи інших фізичних осіб, використані службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам; ч.1 ст. 366 КК України службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; ч. 3 ст. 371 КК України завідомо незаконне затримання, вчинене в особистих інтересах. 09.04.2015р. на веб-сторінці прокуратури Черкаської області у розділі «Актуально» розміщено публікацію під заголовком «Прокуратура направила до суду обвинувальний акт стосовно колишнього прокурора, який незаконно затримав громадянина під час подій Революції Гідності», в якій вказується про завершення слідчим відділом прокуратури області досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акту стосовно колишнього старшого прокурора прокуратури міста Черкаси, який 23 січня минулого року незаконно затримав громадянина за підозрою у вчиненні злочинів під час проведення акції протесту поблизу Будинку рад. /т. 1 а.с. 44/. В цей же день зазначена публікація була про дубльована на веб-сайтах засобів масової інформації «ПРОЧЕРК.інфо», «Прес-Центр», «Про все» /т. 1 а.с. 45-47/. За вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2018р. [PERSON] визнано невинуватим та виправдано у зв`язку з: відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та недоведеністю у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 і ч. 3 ст. 371 КК України. /т. 1 а.с. 145-161/. За виправдувальним вироком судом встановлено, що [PERSON] дійсно 24.01.2014р. склав протокол затримання [PERSON] , однак у той же час суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було доведено наявність в діях [PERSON] складів інкримінованих йому злочинів. Так, обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, є наявність наслідків у вигляді «істотної шкоди». Проте Законом України № 1261-VII від 13 травня 2014 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» примітку 3 до ст.364 КК України було викладено в новій редакції, відповідно до якої «істотна шкода» в цілях застосування цієї статті визначається виключно в матеріальному вираженні «шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян». Отже, беручи до уваги, що такої істотної шкоди (у матеріальному вираженні) не було встановлено, а вказаний закон має зворотну дію, оскільки покращує становище особи, яка притягувалася до кримінальної відповідальності, то суд дійшов висновку про відсутність в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Окрім цього, у виправдувальному вироку суд зауважив, що з суб`єктивної сторони службове підроблення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується тільки прямим умислом, оскільки службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів. Внесення до таких документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, виключає склад підроблення і за наявності умов, зазначених в ст. 367 КК України, може потягти за собою відповідальність за службову недбалість. Разом із тим, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд зробив висновок про те, що органами досудового слідства не доведено, що на час складання протоколу затримання [PERSON] , [PERSON] , як прокурор, завідомо знав про його невинуватість і про те, що офіційні документи містили завідомо неправдиві відомості про вчинення потерпілим [PERSON] злочину. У зв`язку з цим,

Outcome: partial