Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позовні вимоги. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Балагурак В. В., 01.07.2022 року (вх. № 10715) звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14\~778 грн. 22 коп. за кредитним договором № б/н від 02.11.2012 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому був збільшений до 27 000 грн. 00 коп. Своїм підписом у заяві [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 14\~778 грн. 22 коп. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.10.2020 року. 12.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до Другої Львівської державної нотаріальної контори, та 23.02.2021 року отримана відповідь про те, що для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] ніхто не звертався, коло спадкоємців та склад спадкового майна не визначено, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 01.07.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до спадкоємців, проте заборгованість сплачена не була. Рух справи в суді. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2022 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 78). 22.07.2022 року (вх. № 12130) від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій позивач виконав умови ухвали суду (а.с. 80). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.07.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Також, у задоволенні клопотання представника позивача про огляд вебсайту відмовлено. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Постановлено Витребувати у Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (79022, м. Львів, вул. Виговського, 34) інформацію у формі довідки з даними про склад сім?ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] ; Витребувати у Другої Львівської державної нотаріальної контори (79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 3) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 83-85). 05.08.2022 року (вх. № 13044) на виконання ухвали суду з Другої Львівської нотаріальної контори Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) на поштову адресу суду надійшла копія спадкової справи на 27 аркушах. 14.04.2023 року (вх. № Еп-1780/23) на виконання ухвали суду із Залізничної районної адміністрації ЛМР на електронну адресу суду надійшов Лист-відповідь. Позиція сторін по справі. У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст.\~15,\~16\~Цивільного кодексу\~України (далі\~-\~ЦК України),\~ст.\~4\~ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов?язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 02.11.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит, який у подальшому був збільшений до 27 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 22). У заяві зазначено, що [PERSON] згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 23, 24-50). Копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданому 22.10.2020 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) стверджується, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 54). Згідно із наданим банком розрахунком, станом на день смерті заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 14\~778 грн. 22 коп. (а.с. 8-15). 12.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив до Другої Львівської нотаріальної контори претензію АТ КБ «ПриватБанк» у порядку ст.\~1281\~ЦК України до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] (а.с. 55, 56). Листом Другої Львівської нотаріальної контори Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) за вих. № 139/02-14 від 15.02.2021 року повідомлено АТ КБ «ПриватБанк» про те, що 15.02.2021 року на підставі претензії кредитора (АТ КБ «ПриватБанк») Другою Львівською нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 31/2021 після смерті [PERSON] . Також вказано, що ніхто із спадкоємців померлого не звертався до Другої Львівської нотаріальної контори (а.с. 57). 01.07.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив [PERSON] . Лист-претензію про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (а.с. 58). Із дослідженої судом копії спадкової справи № 31/2021 вбачається, що [PERSON] заповіт не складав. Застосоване судом законодавство. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.\~1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч. 1, 3, 5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За правилами ст. 1281, 1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням ст.\~1281\~ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої. Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом ч. 1 ст.\~1282\~ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Таким чином, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями ст. 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2 та 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст.\~1281\~ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Мотиви прийняття рішення судом та висновки суду. Так, пред`являючи позов до [PERSON] , позивач посилався на те, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою, відтак відповідач є таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На підтвердження зазначеного позивач додає копії паспортів [PERSON] та [PERSON] з відміткою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52, 53). Відповідно до таких, встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.09.2012 року, а [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.06.2011 року. Згідно отриманої судом 14.04.2023 року відповіді Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 32-вих-45711 від 14.04.2023 року вбачається, що станом на 21.10.2020 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відомостей про те, що відповідач [PERSON] , був зареєстрований за вказаною адресою на момент смерті ( [INFO] ) [PERSON] зазначена довідка не містить. Також суд зазначає, що згідно абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Відмітка у паспорті про реєстрацію\~особи за певною адресою не є тотожною постійному та фактичному\~проживанню\~особи у цьому місці, а відтак, лише реєстрація місця проживання особи за цією ж адресою, що й спадкодавець, сама по собі не може бути єдиним, належним та достатнім доказом на підтвердження факту постійного проживання цієї особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Враховуючи наведене, у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, що відповідач на день смерті [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , тому суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для застосування ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Також, у матеріалах справи відсутні докази, належності спадкодавцю на момент його смерті нерухомого майна, відомостей щодо наявності спадкової маси на час відкриття спадщини на підтвердження того, що саме входило до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника (за законом чи за заповітом), та що такий прийняв спадщину після його смерті. Так, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, яка утворилась на час смерті [PERSON] . При розгляді даної справи суд застосовує практику Верховного Суду України, зокрема висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 572/1497/22 (провадження № 61-12653св22) від 27.02.2023 року. Судові витрати по справі. З огляду на вимоги ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп. відшкодуванню не підлягає. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: dismissed