Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позиції сторін\~та учасників\~справ,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21 грудня 2018 року, зареєстрований Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 567. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. [PERSON] та [PERSON] спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують тривалий час, відповідач на даний час утримується у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», з жовтня 2019 року, а позивач повністю припинила будь-які відносини з відповідачем. З огляду на зазначене, шлюб носить формальний характер, а подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки його збереження суперечить інтересам кожного з подружжя. Ухвалою суду від 07.03.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до наявної у матеріалах справи заяви, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а розгляд справи просить проводити у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] . З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 21 грудня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 567. За час шлюбу, [INFO] народився [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , долученою позивачем до матеріалів позовної заяви. У позовній заяві позивач вказує, що син народився від спільного проживання з іншим чоловіком, однак оскільки шлюб з відповідачем не було розірвано, тому останній зазначений батьком дитини. Водночас спору щодо батьківства та вимог щодо визначення місця проживання дитини, її подальше утримання та участі у вихованні позивачем не заявлено. Майнового спору між подружжям у цьому провадженні немає. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно\~ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ч. 1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення між сторонами після звернення до суду позовної заяви не відбулось, тобто фактично є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат слід провести на підставі ст. 141 та ст. 142 ЦПК України Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved