Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

21.12.2022 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача орган опіки та піклування виконавчого комітету Закупненської селищної ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач ухиляється та не виконує батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] 2013 року народження, тому вимушена була звернутись до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 26.12.2022 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні на 24.01.2023 року. Ухвалою суду 09.03.2023 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився проте, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, справу розглядати без участі представника. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2012 року. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 21 липня 2014 року шлюб між сторонами, розірвано. Від вищевказаного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , що вбачається з даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.03.2013 року. Даними довідки Закупненського ліцею Кам`янець - Подільського району підтверджується, що батько дитини [PERSON] не цікавився навчальним процесом дитини, не відвідував доньки, не був присутнім на батьківських зборах. Даними висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Закупненської селищної ради у протоколі №3 від 27.02.2023 року підтверджується, що є доцільним позбавлення [PERSON] [INFO] батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач не цікавиться життям, розвитком дитини, не виконує обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження здійснення перешкод відповідачу у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо дитини. Суд вважає достатньо вагомими аргументи у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, це свідчить про наявність винної активної поведінки батька, що не спростовує його відповідальність у бездіяльності та пасивному ставленні до дитини та її життя. Враховуючи вищевказане, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що існують усі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, адже ним допущено триваюче та систематичне ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків без поважних причин. Відповідач остаточно перестав виконувати свої батьківські обов`язки вже тривалий час, що виявилось у фактичному його самоусуненні від виконання своїх батьківських обов`язків у вигляді матеріального утримання спільного сина (наявний борг зі сплати аліментів, відсутність участі в інших фінансових затратах на дитину), участі в житті дитини, вихованні, забезпеченні здобуття освіти, що є проявом байдужості відповідача до долі своєї доньки. Про умисний характер такого ухилення явно свідчить його тривалість (декілька років поспіль), а також повне ігнорування будь - яких моментів щодо виховання своєї дитини. Таким чином, позбавлення батьківський прав відповідача буде відповідати як найкращим інтересам неповнолітньої дитини та не завдасть дитині в майбутньому неспівмірно більшого негативного впливу, ніж припинення правового зв`язку внаслідок позбавлення відповідача батьківських прав тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , 2013 року народження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved