Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

26.08.2022 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження. В обґрунтування позову зазначає, що у 2017 році перебував у стосунках з [PERSON] відповідачем по справі. Під час стосунків [PERSON] [INFO] народила дитину, яка є його дитиною. Під час вагітності позивач визнавав майбутню дитину своєю, піклувався про [PERSON] , як про матір майбутньої дитини, надавав матеріальну допомогу, психологічно її підтримував. Під час перебування відповідачки в пологовому будинку позивач зробив ремонт в будинку відповідачки, щоб майбутня дитина могла проживати в нормальних умовах. Як батько дитини здавав кров, після народження забирав дитину з пологового будинку. Разом з відповідачкою провели обряд хрещення дитини, де позивач був присутнім, як батьком дитини. Позивач вважає себе батьком дитини, однак відповідач при реєстрації дитини зазначила прізвище дитини своє, а по батькові зазначила за своєю вказівкою (ч.1 ст.135 СК України). Протягом тривалого часу відповідачка обіцяла подати відповідну заяву про реєстрацію позивача як батька дитини але з незрозумілих причин від подання заяви ухилялася. На протязі усього часу позивач опікувався дитиною, вона не раз залишалася проживати з ним де створені всі умови для дитини. Проте, так, як позивач не зареєстрований як батько дитини він не може повноцінно здійснювати свої батьківські права. Відповідачка зловживає спиртними напоями і позивач не може захистити права дитини. Для підтвердження біологічного батьківства позивачем було зроблено тест ДНК, із висновком про ймовірність встановлення батьківства 99,9998 %. Просить визнати його батьком [PERSON] та внести зміни про її народження вказавши його батьком. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2022 року відкрито загальне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. В підготовчому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, а також заявили клопотання про призначення судово-молекулярної експертизи. Відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги не визнала, однак не заперечувала щодо проведення експертизи. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2022 року у справі призначено судову-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено. 06.12.2022 року на електронну адресу Фастівського міськрайонного суду надійшло повідомлення від Київського МКБСМЕ про забезпечення явки осіб для відбору зразків крові. 06.12.2022 року повідомлено сторін про необхідність явки до експертної установи. 09.01.2023 року на електронну адресу Фастівського міськрайонного суду надійшло повідомлення від Київського МКБСМЕ про забезпечення явки осіб для відбору зразків крові так, як 04 січня 2023 року, час який було призначено в попередньому повідомлені, сторони не з`явилися. 23.01.2023 повідомлено сторін про необхідність прибуття для проведення експертизи у експертну установу. 13.02.2023 року надійшов лист № 100-56/197 від 13.02.2023 року від Київського МКБСМЕ де повідомлено про повернення ухвали Фастівського міськрайонного суду без виконання в зв`язку з неявкою осіб для проведення відбору крові для експертизи. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2023 року провадження у справі поновлено. В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просить їх задовольнити, а також не заперечували проти закриття підготовчого провадження. В підготовче судове засідання після поновлення справи після експертизи, відповідач не з`явилася про час слухання справи повідомлена вчасно та належним чином. Представник Кожанської селищної ради надали клопотання про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник Фастівського відділу ДРАЦС у Фастівському районі надали лист в якому просять справу слухати у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Волицької сільської ради Фастівського району Київської області від 27.12.2017 року, батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно Листа Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 04.07.2022 № 04-08/748 державна реєстрація народження [PERSON] здійснено Волицькою сільською радою (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) в актовому записі про народження відомості про батька дитини записано відповідно до частини 1 статті 35 СК України. Частиною 3\~статті 51 Конституції України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125 СК України. Відповідно до частини другої\~статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч. 3\~ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). За клопотанням позивача, на підставі ухвали суду від 07.11.2023 року, була призначена судова медична (молекулярно-генетична) експертиза. Відповідно до повідомлення експерта № 100-56/197 від 13.02.2023 року про неможливість проведення експертизи [PERSON] разом з дитиною до Київського міське клінічне БСМЕ у визначену для відібрання зразків крові дати не прибули, що унеможливило відібрання зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved