Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

28.10.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася позивач із позовною заявою до Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її син [PERSON] , спадкоємцями якого стали вона та її чоловік [PERSON] , як батьки померлого. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку із відповідними господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , спадкоємцями якого стали вона та їх спільний син [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки будинку з відповідними часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за вищевказаною адресою, а також будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер син позивача [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, яка складається з 1/4 частки будинку із відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки будинку з відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отже, після смерті двох синів і чоловіка залишилась спадщина, яка складається з двох житлових будинків, що розташовані у смт Райгородок на території Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області. Для оформлення своїх спадкових справ позивач звернулась до приватного нотаріусу Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. Проте, остання своїми постановами № 1005/02-31, № 1004/02-31 та № 1003/02-31 від 14 вересня 2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказані будинки, оскільки підтвердження права власності на нерухоме майно спадкодавців позивачем не надано правовстановлюючих документів. Оскільки вона спільно проживала зі спадкодавцями, що підтверджується даними про реєстрацію у будинковій книзі на житлові будинки, вважає, що спадкоємці фактично прийняли спадщину. Тому, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача, адвокат Коваленко А.О., не з`явилися, проте направили на адресу суду заяву про розгляд справи їх відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача Миколаївської міської ради, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомили, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до копії Домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проживали разом за однією адресою з позивачем у даній справі [PERSON] . Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 15 січня 2021 року виконавчим комітетом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, [INFO] помер син позивача [PERSON] За твердженнями позивача, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку із відповідними господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує копією Договору дарування від 30 травня 1992 року, за умовами якого [PERSON] подарувала, в [PERSON] прийняв у дар зазначений вище будинок. Проте, відповідно до Довідки, виданої 28 липня 2021 року КП «Бюро технічної інвентаризації», вказаний житловий будинок [ADDRESS] , за відомостями БТІ до теперішнього часу враховується за [PERSON] , а на самому Договорі дарування відсутня відмітка щодо реєстрації його у реєстрах КП «БТІ». Згідно з копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 1966 року Райгородською селищною радою Слов`янського району Донецької області, позивач уклала шлюб із [PERSON] , 1943 року народження, та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Наведене підтверджується: копією Договору дарування від 17 березня 1992 року, відповідно до умов якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар зазначений вище будинок; Довідкою КП «БТІ» № 2119/18/0.46/01 від 28 липня 2021 року, згідно з якою будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частка, при цьому [PERSON] володіє 1/2 часткою будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину № 1133 від 29 листопада 1991 року. Також, [PERSON] , як батькові померлого [INFO] [PERSON] , на праві власності в порядку спадкування, належала 1/2 частка будинку з відповідними часткою господарських і побутових будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 1971 року Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району Донецької області та Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2020 року Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з 1/4 частки будинку із відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки будинку з відповідною часткою господарських і побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначені об`єкти нерухомості у визначених частках належали померлому [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом, як такому що прийняв спадщину після померлого [PERSON] . Отже, після смерті синів позивача: [PERSON] і [PERSON] , а також чоловіка позивача [PERSON] , залишилась спадщина, яка складається з двох житлових будинків, що розташовані у смт Райгородок на території Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області. З метою оформлення своїх спадкових справ позивач звернулась до приватного нотаріусу Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. із відповідними заявами про прийняття спадщини після померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Наведені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, належним чином завіреними копіями Спадкових справи до майна померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Однак, приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, про що видано відповідні постанови за № 1005/02-31, № 1004/02-31 та № 1003/02-31 від 14 вересня 2021 року. Підставами для прийняття таких рішень нотаріусом стало те, що позивачем на підтвердження права власності на нерухоме майно спадкодавців не надано правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою\~статті 319 ЦК України\~встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України\~докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved