Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Луцький міський центр зайнятості звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Позов обґрунтовує тим, що 14.01.2020 [PERSON] звернувся до Луцького міського центру зайнятості з метою пошуку роботи. Йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 21.01.2020. Однак, в ході проведеного розслідування, встановлено, що під час перебування на обліку, як безробітного, [PERSON] \~\~приховав факт перебування у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «ВТР» з 24.08.2020 по 28.08.2020, 22.09.2020 по 21.12.2020. У зв`язку з цим з 22.09.2020 відповідачу було припинено нарахування допомоги та надіслано повідомлення про повернення коштів. Вказує, що загальна сума заборгованості, яка підлягає поверненню становить 2\~285,44 грн., оскільки відповідачем добровільно було повернуто 476,13 грн. 20 січня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року замінено позивача Луцький міський центр зайнятості на його правонаступника Волинський обласний центр зайнятості. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Встановлено, що 14.01.2020 [PERSON] звернувся до Луцького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою йому допомоги по безробіттю відповідно до\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» (а.с. 6, 7). 14.01.2020 [PERSON] надано статус безробітного, що стверджується витягом з наказу Луцького центру зайнятості №НТ200114 (а.с. 8). З 21.01.2020 по 14.01.2021 [PERSON] призначено допомогу по безробіттю, що стверджується витягом з наказу Луцького центру зайнятості №НТ200121 (а.с. 9). Як вбачається з акту №88 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 14.04.2022 [PERSON] у періоди з 24.08.2020 по 28.08.2020, 22.09.2020 по 21.12.2020 працював на ТОВ «ВТР» на підставі договору надання послуг від 24.08.2020, отримуючи винагороду (а.с. 11, 12). 25.09.2020 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю, що стверджується наказом від 25.09.2020 №НТ200925 (а.с. 10). 19.04.2022 Луцьким міським центром зайнятості винесено наказ №НТ220419 про повернення коштів [PERSON] , отриманих за період з 24.08.2020 по 21.09.2020, у розмірі 2\~285,44 грн., оскільки 476,13 грн. повернуто добровільно (а.с. 13, 14). 02.05.2022 [PERSON] надіслано повідомлення про повернення коштів у розмірі 2\~285,44 грн., яке залишене без реагування та задоволення, що стало причиною звернення до суду із вказаним позовом (а.с. 15-18). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства. Нормою ст.44 Закону України «Про зайнятість населення»\~визначено, що зареєстровані безробітні серед іншого мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~та цього\~Закону. Згідно положень ч. ч. 2, 3 ст.36 Закону України «Про загально обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.1\~ст.4 Закону України «Про зайнятість населення»\~до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Згідно з ч.3\~ст.44 Закону України «Про зайнятість населення»\~відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Частиною 1\~ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до п.9 ч.1\~ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг); Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо суми стягнення. Отже, оскільки відповідач уникає повернення надміру виплачених сум допомоги наданих позивачем та отриманих останнім, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення надміру виплачених сум допомоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 1212-1215 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved