Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить скасувати арешт на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,17 га, який був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, від 15.09.2006 Державної виконавчої служби у м.Чорноморську, Одеської області, реєстраційний номер обтяження: 3789842, дата та час державної реєстрації 27.09.2006, 09:49:05 (а.с.1-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт за умовами якого усе своє майно заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулась до приватного нотаріуса Бурлаченко І.К., та на підставі її заяви нотаріусом було відкрито спадкову справу №25/2022. Свідоцтва про право на спадщину №262, виданого 01.03.2023 приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К. за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 56,2 кв.м., житловою - 31,9 кв.м. Позивач є одноособовим власником будинку [ADDRESS] , і як власник будинку, що розташований на земельній ділянці за вказаною адресою, має намір звернутися до реєстраційної служби з метою реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, оскільки ст.120 Земельного кодексу України передбачає «автоматичність» переходу прав на земельну ділянку при переході прав на об`єкт нерухомого майна. Однак, при оформленні спадкових прав нотаріус повідомила про наявність арешту, який був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 15.09.2006, Державною виконавчою службою у місті Іллічівськ, Одеської області, об`єкт обтяження: земельна ділянка, площею 0,17 га, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 3789842. 15.09.2006 старшим державним виконавцем Варцабою О.Ф. Державної виконавчої служби м.Іллічівська була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2006 року, б/н та накладено арешт на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,17 га, до розгляду позову по суті. 27.09.2006 реєстратором Чорноморської міської державної нотаріальної контори на підставі вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 15.09.2006, зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна - земельна ділянка, площею 0,17 га, адреса: [ADDRESS] , дата та час державної реєстрації 27.09.2006, 09:49:05, реєстраційний номер обтяження: 3789842. З метою скасування арешту позивач зверталась до Чорноморського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де їй було відмовлено у скасуванні арешту та рекомендовано звернутися до суду. За вказаних обставин та з метою захисту порушеного права позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Позивача надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.21). Відповідач був належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи (а.с.24), в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 08 квітня 2022 року було складено відповідний актовий запис №390 Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.12). За життя, [PERSON] склала заповіт за умовами якого усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі усе те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.8). Цей заповіт був посвідчений 15 лютого 2022 року приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К. та зареєстрований в реєстрі за №240. Після смерті [PERSON] , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулась до приватного нотаріуса Бурлаченко І.К., та на підставі її заяви нотаріусом було відкрито спадкову справу №25/2022 після смерті [PERSON] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 березня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №262, [PERSON] отримала у спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), та складається в цілому з одного житлового будинку літ.«А,а,а1», загальною площею - 56,2 кв.м, житловою площею - 31,9 кв.м, з господарчою будівлею: літ.«Г» - сарай та спорудами № 1-4,І, що підтверджується технічним паспортом, внесеним 13.02.2023 року до реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:7233-9452-7710-5346 (а.с.9). Вказане спадкове майно належало спадкодавцеві таким чином: 19/25 часток на підставі договору дарування, посвідченого Барабойською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області 20.02.1980 року за реєстровим № 12, право власності зареєстровано в Білгород-Дністровському міжміському бюро технічної інвентаризації Одеської області 03.02.1988 року, в реєстровій книзі № 2, за реєстровим №202, на стор.108, 6/25 часток на підставі Договору, посвідченого Іллічівською міськоюдержавною нотаріальною конторою Одеської області 22.03.1994 року за реєстровим №1-1708, право власності зареєстровано в «Бюро інвентаризації і приватизації житлового фонду» Іллічівської міської ради Одеської області 20.04.1994 року, в реєстровій книзі № 2, за реєстровим № 202, на стор.108. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину №262, виданого 01.03.2023 приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 56,2 кв.м., житловою - 31,9 кв.м., який складається в цілому з одного житлового будинку літ. «А,а,а1» з господарчою будівлею: літ.Г - сарай та спорудами №1-4, розмір частки 1/1, що підтверджується витягом з Державного реєстру №324389017 (а.с.11). Таким чином, позивач є одноособовим власником будинку [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Частиною 7 ст.120 Земельного кодексу України визначено, що у випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт. У постановах від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 19.05.2020 у справі № 127/10011/18, 20.01.2021 у справі № 318/1274/18, Верховний Суд звертав увагу, що ст. 120 Земельного кодексу України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Однак, при оформленні спадкових прав позивачу стало відомо про наявність арешту, який був накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 15.09.2006 Державною виконавчою службою у місті Іллічівськ, Одеської області, об`єкт обтяження: земельна ділянка, площею 0,17 га, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 3789842. 15.09.2006 старшим державним виконавцем Варцабою О.Ф. Державної виконавчої служби м.Іллічівська була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 19 серпня 2006 року, б/н про накладення арешту на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,17 га, до розгляду позову по суті, та накладено арешт на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,17 га, до розгляду позову по суті (а.с.14). 27.09.2006 реєстратором Чорноморської міської державної нотаріальної контори на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, від 15.09.2006 Державної виконавчої служби у м.Іллічівськ, Одеської області, зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна - земельна ділянка, площею 0,17 га, адреса: [ADDRESS] , дата та час державної реєстрації 27.09.2006, 09:49:05, реєстраційний номер обтяження: 3789842 (а.с.13). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , площею 0,17 га, накладено постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2006 з виконання ухвали, б/н, виданої Іллічівським міським судом 19.08.2006. Згідно ч.2 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом припинення дії, яка порушує право. Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пріоритетним об`єктом судового захисту є невід`ємні права громадянина, передусім право приватної власності, яке є непорушним. Чинна Конституція України закріпила принцип, за яким кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конституційне право на судовий захист від посягань на майно фізичних та юридичних осіб набуває втілення в можливості звертатися до судів загальної юрисдикції з вимогою про звільнення майна з-під арешту. А отже, розгляд цих справ у судах відповідно до вимог чинного законодавства сприяє відновленню порушених прав вказаних осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, окрім іншого, отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно, позивач не може реалізувати своє право власності, тому останнє підлягає захисту з боку суду шляхом ухвалення рішення про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved