Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У лютому 2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після дядька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач послався на такі обставини. [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Він доводився єдиноутробним братом батькові позивача - [PERSON] . За життя він мав у власності квартиру [ADDRESS] , в якій він постійно проживав та був зареєстрований ще з 80-х років ХХ століття. Останні років десять [PERSON] зловживав спиртним, чим ставив себе у скрутне матеріальне становище. Своєї сім`ї він не створив, одруженим ніколи не був, дітей не мав. З вересня 2020 р. [PERSON] переїхав до квартири [ADDRESS] , за місцем проживання його матері, та відповідно, бабусі позивача [PERSON] , 1937 року народження, де проживав також й відповідач із своїми батьками. У серпні 2020 помер батько позивача [PERSON] . Після цього, навесні 2021 р. стан здоров`я бабусі почав поступово гіршати, давалося взнаки онкологічне захворювання. [INFO] вона померла. Після похорону [PERSON] повернувся жити до своєї квартири. Востаннє позивач з ним бачився у грудні 2021 р., перед Новим роком. У середині січня 2022 р. із дядьком пропав зв`язок. Після початку повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України у лютому-березні 2022 р. позивач [PERSON] не шукав. Але у квітні 2022 року позивач від голови ОСББ будинку, в якому мешкав [PERSON] , дізнався, що дядька знайдено мертвим у власній квартирі, причому смерть настала вже відносно давно. Вона також сказала, що двері квартири опечатано поліцією, тому потрапити до квартири неможливо. Протягом травня листопада 2022 року позивач вживав заходів щодо отримання документів на підтвердження факту смерті [PERSON] та оформлення своїх спадкових прав, але через технічну помилку в імені дядька при проведенні реєстрації факту його смерті отримати таку інформацію вдалось лише у грудні 2022 року. Проте на той час визначений законом строк для прийняття спадщини сплив, у зв`язку з чим приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. постановою від 24.01.2023 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 23.02.2023 було відкрите провадження у справі, визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам наданий час для подання письмових заяв по суті спору і доказів на їх обґрунтування, а також за клопотанням позивача від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи № 159/2022, заведеної після смерті [PERSON] , яка надійшла 09.03.2023. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце його проведення. Від представника позивача, адвоката Кукурудза Р.О., надійшла письмова заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі. Відповідач про причини неявки свого представника не повідомив, письмового відзиву на позову не подав. Ухвалою від 16.03.2023 підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання з розгляду справи по суті позивач та його представник також не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами. Представник відповідача не з`явився, але надіслав письмовий відзив на позов, в якому, не висловивши чіткої позиції по суті позовної вимоги та не зазначивши причин пропуску строку для подання відзиву, просив розглянути справу без його участі, вказав на доцільність залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Кукурудз Т.Ю., та витребування від неї спадкової справи, а при вирішенні питання по суті позовної вимоги вказав на необхідність встановлення поважності причини пропуску для прийняття спадщини. Питання про залучення до участі у справі третьої особи судом не вирішувалось через закриття підготовчого провадження, а щодо решти порушених відповідачем питань судом вже було вжито відповідних процесуальних заходів. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є племінником [PERSON] , 1960 року народження, що підтверджується сукупністю таких документів: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Комунарської районної Ради народних депутатів мю Запоріжжя Запорізької області 27.06.1990 р., де, зокрема, батьком позивача записаний є [PERSON] ; - свідоцтвом про народження батька позивача, [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим Бюро запису актів громадянського стану Орджонікідзевської районної Ради депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області 08.06.1968 р., де його матір`ю вказано [PERSON] ; - свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим Бюро запису актів громадянського стану Орджонікідзевської районної Ради депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області 16.05.1960 р., де його матір`ю вказана [PERSON] ; - повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00037853677 від 16.12.2022 р., відповідно до якого [PERSON] 08.06.1968 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] (дідом позивача), внаслідок чого змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що батько позивача [PERSON] та [PERSON] були синами [PERSON] та, відповідно, єдиноутробними братами. [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 08.06.2004 року, виданим Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради. За цією ж адресою він був зареєстрований. [INFO] помер батько позивача та, відповідно, брат [PERSON] , - [PERSON] , що сторонами не заперечується. [INFO] померла [PERSON] мати [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.11.2021 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 202 від 28.04.2022. 16.12.2022 позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (реєстр. № 350), на підставі чого було заведено спадкову справу № 159/2022. Постановою від 24.01.2023 (вих. № 42/02-31) приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, пославшись на те, що у спадковій справі відсутні належні документи про прийняття позивачем спадщини. Оцінюючи доводи позивача щодо обґрунтованості його вимог, суд виходить з таких мотивів. Відповідно до Цивільного кодексу України: - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216); - спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217); - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. ч. 1, 2 ст. 1223); - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258); - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262); - племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266). Отже, оскільки бабуся та батько позивача (мати та брат [PERSON] відповідно) померли до моменту смерті самого [PERSON] , суд погоджується з доводами позивача про те, що він є спадкоємцем [PERSON] другої черги за законом за правом представлення. Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 сформульовано визначальні орієнтири при визначенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Так,\~за загальним\~правилом положення\~про спадкування\~право на\~спадщину виникає\~в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України,\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, але не виключно: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. За поясненнями позивача, достовірність яких відповідачем не оспорюється, відразу ж про отримання у квітні 2022 року непідтвердженої інформації про смерть [PERSON] , позивач почав вживати активних заходів щодо встановлення цього факту та отримання свідоцтва про смерть. Однак отримати будь-яку інформацію ані в органах поліції, ані в органах РАЦС позивачу не вдалось, оскільки він не входить до кола близьких родичів. Крім того, через запровадження воєнного стану доступ до реєстру актів цивільного стану було тимчасово припинено навіть для нотаріусів. При цьому позивач керувався також змінами у законодавстві, спричиненими запровадженням воєнного стану. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №209, яка набрала чинності 06.03.2022 р., було внесено зміни до постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164, зокрема, її було доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється». Отже, позивач вважав, і отримував з приводу цього відповідні роз`яснення нотаріуса, що з 06.03.2022 р. перебіг строку прийняття спадщини, що відкрилась після смерті мого дядька [PERSON] , зупинився, і 14.08.2022 р. цей строк не сплив. В подальшому, Постановою КМУ від 19.04.2022 р. №480, що набрала чинності 28.04.2022 р., п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164 було викладено у новій редакції: «3. Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Нова редакція пункту унеможливила видачу свідоцтв про право на спадщину до закінчення строку для прийняття спадщини, перебіг якого був зупинений на невизначений строк. Постановою КМУ від 24.06.2022 р. №719, що набрала чинності 29.06.2022 р., п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №164 було знову викладено у новій редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Внаслідок цього зупинку перебігу строку прийняття спадщини було обмежено чотирма місяцями, після чого перебіг строку відновлювався. Отже, позивач вважав, що останнім днем строку для прийняття спадщини стало 04.12.2022 р. Проте до грудня 2022 р., через помилку в написанні імені померлого при реєстрації смерті, позивач не міг отримати інформації не лише про дату смерті дядька, а й взагалі не мав відомостей про сам факт реєстрації його смерті, а без цього неможливо було завести спадкову справу. Також, не будучи його близьким родичем, позивач не міг отримати в органах РАЦС примірник свідоцтва про його смерть. Таким чином, суд бере до уваги, що сукупність обставин, зумовлених, в тому числі, запровадженням воєнного стану у зв`язку із початком збройної агресії Російської Федерації по відношенню до України, а саме: тимчасове припинення доступу до державних реєстрів, постійні зміни у законодавстві, що регулює діяльність нотаріусів у сфері спадкових відносин, технічна помилка в імені [PERSON] при реєстрації факту його смерті, створили для позивача об`єктивні труднощі в отриманні документу про смерть [PERSON] та, як наслідок, у своєчасному зверненні із заявою про прийняття спадщини. При цьому суд враховує, що позивач вживав активних заходів щодо отримання документу про смерть [PERSON] , однак не зміг його отримати своєчасно з причин, які від нього не залежать, тоді як наявність такого документу є необхідною умовою для заведення спадкової справи. Також суд бере до уваги, що інших спадкоємців [PERSON] не встановлено, спору щодо спадкового майна станом на час розгляду цієї справи не існує, а тому надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб і відповідатиме засадам розумності, справедливості та добросовісності у цивільних відносинах. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 15, 16, 1268, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved