Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

До Фрунзенського районного суду м. Харкова звернувся представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 19861,45 грн., з яких: 16816,12 грн. сума невиконаних зобов`язань по договору, три відсотки річних в сумі 388,38 грн., інфляційні витрати в сумі 2656,95 грн., а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (АТ «Харківміськгаз») здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Відповідач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення обладнано газовими приладами та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 17.05.2021 року між [PERSON] та АТ «Харківміськгаз» укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 19/501д. Відповідно до умов договору відповідач визнала наявну заборгованість в розмірі 21716,12 грн. та зобов`язалась оплатити її в повному обсязі до 31.03.2022 року. За час дії договору відповідач погасила заборгованість частково. Станом на 01.12.2022 року відповідач сплатила 4900,00 грн.. Таким чином, залишок суми невиконаних відповідачем зобов`язань за договором складає 16816,12 грн.. Так як відповідач прострочила виконання грошового зобов"язання, просили згідно ст. 625 ЦК України, стягнути три відсотки річних в сумі 388,38 грн., інфляційні витрати в сумі 2656,95 грн.. У зв`язку з чим, просили задовольнити позов. Ухвалою суду від 24.01.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача - Єрьоміна М.В. не з`явилася, подала до суду заяву з проханням слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подала. Суд вважає, що відповідач не з`явилась до суду без поважних причин, не подала відзиву, тому, за відсутності заперечень позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, АТ «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. З 14 травня 2019 року ПАТ «Харківміськгаз» іменується як Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз». Тип Товариства змінений з публічного акціонерного товариства на акціонерне товариство. Відносини в сфері надання житлово-комунальних послуг з газопостачання, між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015. У відповідності до ст. 38 ЗУ «Про ринок природного газу»\~права та обов`язки оператора ГРМ, визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. Відповідно до копії договору № 19/501д від 17.05.2021 року про реструктуризацію заборгованості, укладеного між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»» та [PERSON] , відповідач взяла на себе зобов`язання щодо сплати суми основного боргу у розмірі 21716,12 грн., шляхом сплати зобов`язань частинами протягом одного року у строк до 31 березня 2022 року. За час дії договору відповідач погасила заборгованість частково. Станом на 01.12.2022 року відповідач сплатила 4900,00 грн.. Залишок суми невиконаних відповідачем зобов`язань за договором складає 16816,12 грн., що підтверджується розрахунком суми основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості від 17.05.2021 р. за №19/501д станом на 01.12.2022 р. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо сплати заборгованості згідно договору реструктуризації не виконала, суму за договором про реструктуризацію заборгованості в повному обсязі та у визначені строки не відшкодувала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка з урахуванням проведених сплат складає 16816,12 грн. Наявність заборгованості за договором про реструктуризацію боргу зумовила звернення АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до суду з цим позовом, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок природного газу». Відповідно до ч 1.ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Разом із тим відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості у добровільному порядку. Суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем проведено розрахунок, відповідно до якого розмір 3% річних за період з 01.04.2022 по 06.01.2023 складає 388,38 грн, та розмір інфляційних втрат за період 01.04.2022 по 01.11.2022 р. складає 2656,95 грн. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі продовжувався указами Президента України та триває досі. Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до п.18 перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд відмовляє у задоволені позовних вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних, оскільки вони нараховані у період дії воєнного стану в Україні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2272,46 гривні. (16816,12*2684:19861,45) На підставі викладеного,

Outcome: partial