Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 25 червня 2019\~року\~ між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (надалі «Позивач», «Банк», «Кредитор») та [PERSON] був укладений Договір № 014/0141/82/0483874 (далі Договір), за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 93\~167 гривень 70 копійок зі сплатою 49,9 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 червня 2025 року. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернувся до Банку із Заявою-Анкетою на отримання кредиту «Кредит готівкою» та у Заяві-Анкеті і Паспорті споживчого кредиту зазначив, що має намір отримати споживчий кредит, тобто цільове використання кредиту, та своїм підписом підтвердив, що перед укладанням Договору він повідомлений в письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк». У відповідності до умов Договору Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач\~свої зобов`язання за кредитним Договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23 грудня 2022 року виникла заборгованість за Договором в загальній сумі 89 718 гривень 27 копійок, з яких 78 759 гривень 88 копійки заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2\~985 гривень 43 копійки; 10 958 гривень 39 копійок заборгованість за відсотками, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7\~943 гривень 50 копійок. Також позивач зазначає, що у відповідності до умов Договору та у зв`язку з невиконанням позичальником прийнятих зобов`язань за вказаним Договором до останнього вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме: Банком було направлено Позичальнику вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, надавши можливість Позичальнику добровільно врегулювати заборгованість за Договором протягом 30 (тридцяти) днів. Однак у визначений строк вимога Кредитора не виконана, заборгованість не повернута. Враховуючи викладене, з посиланням на ст.ст. 536, 610, 625, ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 014/0141/82/0483874 від 25 червня 2019 року в сумі 89 718 гривень 27 копійок. Представник позивача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно клопотання просив розглядати справу у його відсутності (а.с.49). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.52), у судове засідання не з`явився. Причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позовну заяву суду не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25 червня 2019 року [PERSON] була підписана Заява-анкета для отримання кредиту «Кредит готівкою», згідно якої відповідач виявив бажання відкрити на його ім`я поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів (платіжної картки) (а.с.13). Також 25 червня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту № 014/0141/82/0483874 до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/угоди № PDV2-1623620 від 15 серпня 2016 року), згідно з яким Банк відкрив поточний рахунок № [NUMBER] для отримання кредиту у розмірі 93 167 гривень 70 копійок, строком на 72 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 49,9 %. Зазначена процентна ставка є фіксованою (а.с.16). Правовідносини сторін регулюються положеннями ЦК України, а відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов\~Цивільного Кодексу,\~інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав грошові кошти відповідачу, що підтверджується наданою до позову Випискою по картковому рахунку з якого судом з`ясовано, що відповідач отримав кредитні кошти (а.с.8-12). Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору свої зобов`язання належним чином не виконує та заборгованість на час розгляду справи судом не погашена. Згідно наданого суду розрахунку заборгованості (а.с.6-7) станом на 23 грудня 2022 року заборгованість за кредитним договором 78 759 гривень 88 копійки, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2\~985 гривень 43 копійки. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положенням ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Таке право на дострокову вимогу про погашення заборгованості також закріплено і в п. 1.4 Заяви-Договору від 25 червня 2019 року, а тому позивач має право на дострокове звернення з вимогою про погашення кредиту (а.с.16). Тому суд вважає, що вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 78 759 гривень 88 копійки, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2\~985 гривень 43 копійки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного між сторонами Договору розмір процентної ставки складає 49,9 % річних за користування кредитними коштами, яка є фіксованою (а.с.16). За розрахунком позивача станом на 23 грудня 2022 року заборгованість за Договором в частині нарахованих відсотків становить 10 958 гривень 39 копійок, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7\~943 гривень 50 копійок, які також підлягають стягненню з відповідача. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами Договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у\~зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved