Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до Обєднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку „Волковича\~та просила\~визнати дійсним\~договір від\~13.10.2000\~року,\~який не\~був посвідчений\~нотаріально.\~У подальшому\~збільшила позовні\~вимоги і\~просила,\~залучивши до\~справи двох\~відповідачів:\~Обєднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~„Волковича та\~Городнянську міську\~раду визнати\~за нею\~право власності\~на квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,за набувальною давністю. У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила визнати за нею право власності на квартиру за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~Представники відповідачів до суду не зявились, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.45,47-48). Позов визнають і не заперечують проти його задоволення. Таке визнання позову не суперечить Закону, не порушує прав та інтересів сторін. \~ \~ \~ \~За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем ( частина 3 статті 200 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, враховуючи визнання позову відповідачами, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом досліджено правомірність набуття позивачем права власності на квартиру (предмет позову). Так, 16-ти квартирний жилий будинок за адресою: [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію 16 липня 2002 року згідно акту (а.с.9). Дозвіл на виконання будівельно-монтажних робіт наданий Чернігівським регіональним центром ліцензування 19.08.2000 року. Замовником виконання будівельних робіт вказане Городнянське ВУЖКГ. [PERSON] перерахувала двома платежами Городнянському РБД загальну суму 8002,80 грн з метою набуття у власність квартири у наведеному будинку, на підтвердження прийняття коштів за підставою відчуження їй квартири Городнянське РБД видало договір від 13.10.2000 (а.с.6), який посвідчило своєю печаткою. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої статті 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (стаття 220 ЦК України). У справах про визнання дійсним договору купівлі-продажу сторонами є саме сторони такої угоди, при цьому продавцем майна має бути його власник, який наділений повним обсягом прав щодо визначення долі майна та розпорядження ним. З огляду на те, що щодо моменту\~виникнення права\~власності на\~новостворене нерухоме\~майно встановлені\~особливості,\~ відповідно\~до яких\~право власності\~на новостворене\~нерухоме майно\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва,\~позивач вірно\~обрала спосіб\~захисту своїх\~прав шляхом\~визнання права\~власності за\~набувальною давністю,\~оскільки вище\~згаданий договір\~укладався 13.10.2000\~із іншою\~стороною -\~ Городнянською\~ремонтно-будівельною\~дільницею на\~недобудований обєкт.\~Згідно акту\~державної приймальної\~комісії про\~прийняття в\~експлуатацію закінченого\~будівництвом обєкта\~такий обєкт\~введено в\~експлуатацію 16\~липня 2002\~року.\~Тобто,\~у 2000\~році,\~на момент\~згадуваного вище\~договору,\~введеного в\~експлуатацію чи\~завершеного будівництвом\~обєкта речових\~прав не\~існувало. Замовник Городнянське ВУЖКГ та в подальшому за актом Городнянська РБД 13.10.2000 розпоряджалися лише матеріалами, обладнанням та іним майном, що було використано у процесі будівництва.\~ Натомість, позивач компенсувала вартість використаних на обєкті будівельних матеріалів та перерахувала 8002,80 грн (а.с.8) та мала достовірне переконання у своїй добросовісності. Від дня завершення будівництва, введення його в експлуатацію і до часу предявлення позову до суду позивач відкрито володіє квартирою, в якій зареєстрована, привела її у придатний ддя проживання стан, здійснює поточний ремонт та сплачує комунальні послуги. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, який поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за умов тривалості володіння, що передбачає закінчення визначеного у законодавстві строку володіння та розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи; добросовісності володіння, яка полягає в тому, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно; відкритості та безперервності володіння, які означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що упродовж передбаченого у законі строку володілець не вчиняв дій, які свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, і правомочна особа не пред`являла до володільця позову про повернення майна. Правовою підставою набуття права власності за набувальною давністю є\~стаття 344 ЦК України. З урахуванням\~п. 8 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, Правила\~статті 344\~Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто не раніше, ніж, починаючи із 01.01.2001, що дозволяє застосувати це положення для позивача із 16 липня 2002 року, з часу введення будинку в експлуатацію, тобто з часу відкритого безтитульного фактичного володіння позивачем квартирою у такому будинку безперервно до часу предявлення позову. В інший спосіб захистити права позивача не вбачається можливим. Тому позов за обраною нею підставою підлягає задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved