Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

10.02.2021 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовується тим що, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 200605-9323-4 від 05.06.2020 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Перший Український Міжнародний Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування та був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. Відповідач зареєструвався на веб-сайті позивача в мережі Інтернет, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перебувають у загальному доступі, будучи опубліковані на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. У позовній заяві наведений опис детальної хронології оформлення позик, у тому числі на умовах фінансового кредиту, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Після проходження всіх необхідних кроків та ознайомлення з примірником Договору клієнту пропонується два варіанти: 1. погодитися з умовами надання кредиту; 2. відмовитися від умов надання кредиту. Якщо клієнт обрав перший варіант, то далі йому буде запропоновано ввести код підтвердження згоди з умовами кредитного договору (у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який спрямовується системою на телефон клієнта у вигляді СМС -повідомлення. Одноразовий ідентифікатор 546169 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний 05.06.2020 року о 10:12:06 год. шляхом введення вказаного одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 05.06.2020 року на вказану платіжну картку, що підтверджується чеком. Сума кредиту по укладеному Кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті відома тільки відповідачу, оскільки на вказаний ним номер телефону направляється СМС - повідомлення з сумою блокування та розмір суми блокування відповідач має вказати у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону відповідача, в тому числі, співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно відповідач може отримати кредит після укладення Кредитного договору. Вчинення відповідачем дій, направлених на укладення Кредитного договору в електронній формі, підтверджується електронними доказами, а саме роздруківкою інформації з електронного файлу (Log file), що визначає послідовні дії відповідача та позивача на веб-сайті в мережі Інтернет, якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій позивача та відповідача щодо укладання електронного договору у мережі Інтернет на веб-сайті, яку позивач використовував для укладення електронного договору з відповідачем. Отже, між сторонами було укладено Кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору зі всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Положеннями п. 2.4.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. В порушення умов Кредитного договору відповідач зобов`язання не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, яка станом на 19.01.2021 року становить 39 970 грн. та складається з: 7000 грн. - заборгованість за кредитом; 3570 грн. - заборгованість за нарахованими процентам відповідно до п. 1.2. за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 05.06.2020 року по 05.07.2020 року (включно); 29 400 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 06.07.2020 року по 02.11.2020 року (включно); а також судові витрати у розмірі 2270 грн. та 8000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2021 року частково задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва 26.07.2021 року про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» - ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи електронною поштою, що згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 13.07.2022 року (справа № 761/14537/15) є належним повідомленням, відзив у встановлені судом строки не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В матеріалах справи мітяться також додаткові пояснення представника позивача, що надійшли до суду 02.09.2022 року, в яких він щодо правомірності нарахування відсотків після спливу визначеного договором строку кредитування на суму 29 400 року зазначає, що п. 3.3. Кредитного договору встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст.ст. 1047, 1055 ЦК України встановлено, що договір позики, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Електронний правочин в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Порядок вчинення електронних правочинів на момент виникнення спірних відносин, а саме щодо укладення 05.06.2020 року кредитного договору між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] , регламентується Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Електронний договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. За положеннями п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Статтею 8 цього Закону визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що вчинення відповідачем дій, направлених на укладення Кредитного договору в електронній формі, підтверджується електронними доказами, а саме роздруківкою інформації з електронного файлу (Log file), що визначає послідовні дії відповідача та позивача на веб-сайті https://monetka.com.ua в мережі Інтернет, якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій позивача та відповідача щодо укладання електронного договору у мережі Інтернет на веб-сайті, яку позивач використовував для укладення електронного договору з відповідачем. Так, згідно вказаного документу позичальник направив запит (заяву) ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту; позичальник заповнив реєстраційну форму, де вказав фінансовий номер телефону [NUMBER] ; заповнив в ІТС анкету для оформлення кредиту, в якій, зокрема, зазначив дані платіжної карти. В особистому кабінеті позичальника він ознайомився з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, умовами кредитування, після чого на фінансовий номер [NUMBER] був надісланий одноразовий ідентифікатор 546169, який в результаті був введений у ІТС та акцептована пропозиція укласти кредитний договір; відображено підписаний кредитний договір з можливістю завантаження; позичальнику надіслано повідомлення про підписання кредитного договору. Отже, 05.06.2020 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено договір № 200605-9323-4 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підписання якого є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. За умовами вказаного договору Товариство надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 грн. На умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень ст. 1046 цього Кодексу договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитні кошти, обумовлені умовами договору в розмірі 7000 грн. були перераховані 05.06.2020 року 10:12 год. на платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується чеком № 231798296 та копією листа від 2.12.2020 року № 31104/47, виданого за підписом директора Департаменту супроводження банківських операцій АТ «ТАСКОМБАНК». Крім того, на виконання вимог ухвали від 23.09.2022 року від АТ «Ідея Банк» 16.01.2023 року надійшла виписка по рахунку клієнта - фізичної особи № 100000-2023/0119 про рух грошових коштів за період з 05.06.2020 року по 06.06.2020 року по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , до якого видано картку № [NUMBER] , зміст якої підтверджує факт зарахування 05.06.2020 року грошових коштів у сумі 7000 грн. на картковий рахунок, що належить відповідачу. Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач не повернув своєчасно позивачу суму кредиту та нараховані проценти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Вказані обставини відповідачем заперечені та спростовані не були. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 1.3. укладеного договору визначено строк надання Кредиту та строк дії Договору - 30 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1.2. сторони погодили процентну ставку за користування Кредитом - 1,7% від суми кредиту за кожен день користування у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору. Положеннями п. 2.4.1. договору передбачено, що позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно з п. 3.3. у випадку порушення строків повернення Кредиту, встановленим п. 1.3. Договору, Позичальник сплачує Товариству плату за користування Кредитом за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожен день користування Кредитом понад встановлений строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідач, не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушив вимоги ст. 530 ЦК України. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.01.2021 року заборгованість відповідача становить 39 970 грн. та складається з: 7000 грн. - заборгованість за кредитом; 3570 грн. - заборгованість за нарахованими процентам відповідно до п. 1.2. за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 05.06.2020 року по 05.07.2020 року (включно); 29 400 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 06.07.2020 року по 02.11.2020 року (включно). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Часиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а не у виді стягнення процентів за умовами п. 3.3. Кредитного договору щодо підвищеного розміру процентної ставки за користування кредитом, однак таких вимог позивач не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом - 7000 грн. та сума відсотків - 3570 грн., яка була обумовлена договором у межах строку його дії та з такими умовами відповідач був обізнаний при підписанні договору, про що свідчить, зокрема, графік розрахунків, який є додатком № 1 до укладеного договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу разом з позовною заявою представником були надані наступні копії документів: договору № 01/06/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 01.06.2020 року, додаткового договору № 1 від 01.12.2020 року; довіреності від 17.06.2020 року, акту приймання-передачі наданих послуг № 35 від 29.12.2020 року до договору № 01/06/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 01.06.2020 року. Так, згідно наданих документів вбачається, що вартість послуг встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого виконавцем на надання послуг становить 1000 грн., а розмір витрат на професійну правничу допомогу, який просить стягнути сторона позивача складає 8000 грн. за надання наступних послуг: письмова консультація, роз`яснення з правових питань, що стосуються предмету позову, підготовка позовної заяви, формування додатків - 7000 грн. (7 год.); складання адвокатських запитів про витребування доказів - 1000 грн. (1 год.). Однак стороною не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, як визначено чинним законодавством, який би містив назви послуг, витрачений на кожну них адвокатом час та вартість кожної з них, що позбавляє суд можливості перевірити чи є їх розмір співмірним відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Відсутній також належний документ, що підтверджував би надання позивачу правничої допомоги саме адвокатом, адже надана копія посвідчення адвоката, в якій вказано дані щодо свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не міститься даних (ПІБ) самого адвоката. Таким чином, суд вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. є необґрунтованими та недоведеними, тому не підлягають задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, пропорційно задоволеним вимогам. Так, заявлений розмір позовних вимог складав 39 970 грн. За результатами розгляду справи суд прийшов до висновку стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10 570 грн. Тобто у відсотковому відношенні заявлений розмір позовних вимог зменшений на 73,56 % (різниця від 100/39 970 х 10 570). Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 600,19 грн. (2270-73,56 %).

Outcome: partial