Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 26.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Неповнолітній син перебуває на утриманні позивача, так як відповідач належним чином не дбає про сина, не турбується про його фізичний, моральний та духовний розвиток. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідач офіційно працевлаштований у Волочиській центральній районній лікарні на посаді електрика. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 26.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис 126, відповідно до якого батьком є [PERSON] . Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, свій обов`язок щодо участі в матеріальному утриманні своєї дитини не виконує. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Як зазначено в постанові ВС в складі суддів КЦС від 12.09.2018 року № 459/2181/17 суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Враховуючи відсутність відзиву на позов з боку відповідача, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial