Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до суду\~з позовом\~до Російської\~Федерації,\~в якому\~просив стягнути\~з відповідача\~у відшкодування\~моральної шкоди\~35000\~євро за\~офіційним курсом\~гривні до\~євро,\~що встановлений\~НБУ на\~день ухвалення\~рішення.\~При цьому\~позивач посилається\~на те,\~що в\~квітні 2014\~року,\~на момент\~збройної агресії\~Російської Федерації\~проти України\~на території\~Луганської та\~Донецької областей\~України,\~він був\~зареєстрований та\~проживав за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~У м.Горлівка\~окрім житла\~позивач мав\~налагоджений побут,\~соціальні стосунки,\~отримував пенсію\~як особа\~з інвалідністю\~3\~групи з\~дитинства,\~також позивач\~займався громадською\~діяльністю і\~на власному\~інтернет сайтіwww.0624.com.ua висвітлював головні події у м.Горлівка та розміщував матеріали проукраїнського характеру, зокрема, відео звернення до горлівчан та статті щодо підтримки територіальної цілісності України. У 2014 році знайомий працівник Служби Безпеки України повідомив позивача, що проросійські налаштовані особи, які захопили будівлю УВС м.Горлівки розшукують власника зазначеного інтернет-сайту, також позивачу почали надходити погрози фізичної розправи за його проукраїнську позицію з боку проросійські налаштованих осіб. З огляду на зазначене, а також у зв`язку з масовими порушеннями прав людини, що викликані збройню агресією Російської Федерації проти України позивач був змушений покинути місце постійного проживання у м.Горлівка. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2017 року та ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.09.2017 року (справа №520/473/17) встановлено факт вимушеного переселення [PERSON] в листопаді 2014 року з території Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області України. Позивач зазначає, що збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією Російською Федерацією частини території Донецької області України йому завдано істотної моральної шкоди, оскільки до вимушеного переселення був повноцінним громадянином своєї держави Україна, де його життя та здоров`я, безпека і недоторканість визнаються найвищою соціальною цінністю, мав житло, працював, мав все необхідне для життя. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Осадчий А.Ю. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, щодо сповіщення відповідача, суд зазначає наступне. У червні 2022 року Міністерство закордонних справ надіслало письмові пояснення у справі у яких повідомило, що у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України МЗС України 24.02.2022 нотифікувало МЗС рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, які були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між країнами від 14.02.1992. Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції 1961 року. Отже, подальше отримання згоди рф на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється. Відомості про судовий розгляд справи та зазначені процесуальні рішення своєчасно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є загальнодоступними, та у мережі Інтернет на офіційному сайті Судова влада України. 3-я особа: представник Міністерства закордонних справ України до судового засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та представника позивача, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є громадянином України, з 24 квітня 2001 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою від 10.10.2016 року №3746, [PERSON] , взятий на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2017 року та ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.09.2017 року (справа №520/473/17) встановлено факт вимушеного переселення [PERSON] в листопаді 2014 року з території Донецької області України внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області України. За правилами ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність причини переселення позивача у листопаді 2014 року з м.Горлівка, Донецької області, яка полягає у збройній агресії Російської Федерації проти України. Конституція України\~гарантує кожному права на життя, на повагу до його гідності, на свободу та особисту недоторканність, недоторканість житла, свободу пересування, вільний вибір місця проживання. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України\~(ст. ст. 21, 27, 28, 29, 30, 33, 64). Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII\~затверджено звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, в якому, зокрема, вказано, що від початку агресії наприкінці лютого 2014 року Російська Федерація систематично порушує загальновизнані норми міжнародного права, права людини, в тому числі право на життя мирних громадян України, які стали заручниками терористів на окупованій території Донбасу. Відповідно до положень ч. ч. 1,2\~ст. 23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи встановлену причину вимушеного переселення позивача у листопаді 2014 року з м.Горлівка, Донецької області, фактів порушення Російської Федерацій основоположних прав людини, суд приходить до висновку, що завдано моральної шкоди позивачу, що виразилось у неможливості проживання у м.Горлівка, позбавленні можливості користування житлом, порушенні основоположних прав, порушенні соціальних зв`язків, унеможливлення спілкуватися з близькими і друзями. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»\~відповідальність за матеріальну чи нематеріальну шкоду, завдану Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, покладається на Російську Федерацію відповідно до принципів і норм міжнародного права. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до п.9 якої, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та інші обставини. При таких обставинах, враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, істотних порушень конституційних прав, суд,

Outcome: partial