Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

ТОВ фірма «ТехНова» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 1-6, 76-77) просить стягнути з відповідача на свою користь 23964,18 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 11.02.2020. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.08.2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІРМА «ТЕХНОВА», в особі Комунального енергогенеруючого підрозділу «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІРМА «ТЕХНОВА» (надалі - «Позивач» / «Теплопостачальна організація» / ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА»), звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за теплопостачання з [PERSON] Ухвалою Новозаводського районного суд м. Чернігова від 15.10.2019 року по справі №751/6031/19 було відмовлено у видачі судового наказу, відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України, так як відповідно до отриманої судом інформації [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , 31.07.2018 р. і зареєстрованою по м. Чернігів не значиться. Комунальний енергогенеруючий підрозділ «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» (дані про відокремлений підрозділ (надалі - «ВП»), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: код ЄДРПОУ ВП: 21680602, місцезнаходження ВП: 14014, Чернігівська обл., м. Чернігів, Новозаводський район, вул. Ушинського, буд. 23) надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді централізованого гарячого водопостачання і центрального опалення на підставі Ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №367 від 23.11.2012 (переоформлено рішенням від 03.11.2015 №7203) у відповідності до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (надалі - «Правила»). Комунальний енергогенеруючий підрозділ «Чернігівська теплоелектроцентраль» ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА», надає послуги з теплопостачання до багатоквартирного житлового будинку Відповідача за адресою: [ADDRESS] . Позивач фактично надав Відповідачу послуги з централізованого теплопостачання. Зазначене підтверджується Рішеннями Чернігівської міської ради про початок і кінець опалювальних періодів 2017-2020 років: 320-р від 07.10.2016р, №118-р від 03.04.2017р, №296-р від 11.10.2017 року, 93-р від 05.04.2018 року, 283-р від 18.10.2018 року, №42-р від 08.04.2019 року, №153-р від 25.10.2019, та витягів зі списків житлових будинків зі строками їх підключення в опалювальні періоди та відключення за адресою відповідача. Проте відповідач такі послуги своєчасно не оплатила, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. з огляду на те, що ТОВ ФІРМА «ТЕХНОВА» звернулось до суду із позовною заявою 30.08.2021, враховуючи строки початку перебігу позовної давності з 12.03.2017 та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину, який триває, позовні вимоги до [PERSON] щодо заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 по 11.02.2020, складають 23964,18 грн. Ухвалою судді від 22.12.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 08.02.2023 року відповідачем подано до суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 66-67), з тих підстав, що борг, який виник за період з 01.12.2016 року по 11.02.2020 року (виходячи з дати позовної заяви) та становить 29289,38 грн., не підлягає задоволенню в зв`язку з закінченням трирічного строку позовної давності. Також додає, що позивач в своїй позовній заяві та матеріалах до неї не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, жодного розрахунку цієї суми не надано. Також, позивач не надав жодних доказів того, в якій кількості та якості за вказаний у позові період надавались послуги з постачання теплової енергії. Відсутні показники лічильника теплової енергії за кожен місяць, що не дозволяє встановити саме в якому об`ємі надавались ці послуги. Отже, до позовної заяви додано неповний розрахунок заборгованості, щомісячні нарахування за період 01.12.2016 року по 11.02.2020 року в листі-розрахунку по особовому рахунку [NUMBER] надані без розшифрування, яка саме кількість Гкал нарахована відповідачу та за яким тарифом і на підставі яких показань приладу обліку. Крім того вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2020 року [PERSON] продала 13/16 часток в праві власності в трикімнатній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також 08.02.2023 року відповідачем надано заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 65). Представник позивача у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула. Про час та місце його проведення повідомлена належним чином. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ фірма «ТехНова» надає послуги з теплопостачання у вигляді централізованого гарячого водопостачання і централізованого опалення. 06 серпня 2014 року в газеті «Чернігівські відомості» №32 (1220) позивач офіційно розмістив текст типового договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 51). За даними по особовому рахунку № [NUMBER] від 31.05.2019р. КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВОЗАВОДСЬКЕ» Чернігівської міської ради (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 05391821) за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] значилась зареєстрованою, форма власності житла: приватизована (а.с. 9). За даними по особовому рахунку № [NUMBER] від 04.03.2020р. КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «НОВОЗАВОДСЬКЕ» Чернігівської міської ради (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 05391821) за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] знята з реєстрації 11.02.2020 р. (а.с. 10). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 11.02.2020 відбулась зміна власника з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 11). Зазначене підтверджується і Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 12). Тобто в період з 01.12.2016 по 11.02.2020 р саме [PERSON] була власницею квартири. Згідно тарифів за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води з 19.10.2017 року 1 Гкал центрального опалення становить 1445,94 грн., з 01.01.2019 року - 1 598,94 грн. (а.с. 13, 14). Ухвалою Новозаводського районного суд м. Чернігова від 15.10.2019 року по справі №751/6031/19 було відмовлено у видачі судового наказу, відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України, так як відповідно до отриманої судом інформації [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , 31.07.2018 р. і зареєстрованою по м. Чернігів не значиться (а.с. 15). Згідно наданого листа-розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.7) заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.04.2017 року до 10.02.2020 pоку становить 23964,18 грн. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги, в тому числі теплопостачання, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діяв до 01.05.2019, споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 (введений в дію з 01.05.2019) визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. В силу ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції до 01.05.2019) саме на споживача покладено основний обов`язок своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії на основі типового договору. Аналогічні положення містяться й у п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 (введений в дію з 01.05.2019). Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 525 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що споживач, який отримує послугу з теплопостачання, зобов`язаний оплачувати цю послугу. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що між сторонами виникли певні права та обов`язки, а саме по наданню, отриманню та оплаті отриманих послуг з теплопостачання. Відповідачем не спростований розрахунок позивача щодо розміру заборгованості, не надано суду доказів про своєчасну оплату отриманих послуг в повному обсязі. Оскільки відповідачем порушено вимоги щодо своєчасності та необхідності оплати за надані комунальні послуги, то сума заборгованості підлягає стягненню з неї в судовому порядку. Суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску трирічного строку позовної давності, про що заявила відповідач (а.с. 65), оскільки відповідно до п. 12 Перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З огляду на вищезазначені обставини, позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн (а.с.8), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved