Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.11.20006 року, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю взаємозуміння з лютого 2022 року між ними припинені шлюбні відносини та вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Вважає збереження сім`ї й примирення з відповідачем неможливим. Відповідач виїхала на проживання за межі України, а діти продовжують проживати разом із ним. Він створив необхідні для дітей умови проживання та їхнього розвитку, постійно піклується про них, забезпечуючи їх матеріально. Тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом 2421 та визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] разом із ним. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, в яких просять проводити судове засідання за їхньої відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказав про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає та підтвердила викладені в позовній заяві обставини щодо її виїзду за кордон на постійне місце проживання. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просить задовольнити позов у частині визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Частиною ч. 3\~ ст.\~211\~ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхної відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2006 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим\~записом № 2421, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно копій свідоцтв про народження від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2\~ст. 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Стаття 161 СК України\~передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з батьком, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи, що надає позивач, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному, так і фізичному. Таким чином, визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини і в цій частині позову суд також приймає визнання його відповідачем та приходить до висновку про задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved