Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківський прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що реєстрацію народження малолітнього [PERSON] , [INFO] проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Зазначив, що [PERSON] малолітню дитину покинула у інфекційному відділенні КНП «Обласна дитяча лікарня», після чого 22.12.2022 року було складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. З часу перебування дитини в лікарні, мати дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання сина, матеріально його не підтримує, не турбується про його стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток. За весь час перебування дитини у дитячому закладі, мати жодного разу його не провідувала та не цікавилася ним, що свідчить про те, що мати зовсім ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З огляду на вищезазначене, позивач звернувся до суду і просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти в користь дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Представник позивача органу опіки та піклування Великоберезької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . 12.01.2023 року Виконавчим комітетом Великоберезької сільської ради прийнято Рішення № 1 « Про надання правового статусу дитині [PERSON] [INFO] ». 12.01.2023 року Виконавчим комітетом Великоберезької сільської ради прийнято Рішення № 2 « Про влаштування дитини в КНП «ОБЛАСНИЙ БУДИНОК ДИТИНИ» Закарпатської обласної ради». ССД 27.01.2023 року було передано та влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] до КНП «ОБЛАСНИЙ БУДИНОК ДИТИНИ» Закарпатської обласної ради, про що свідчить АКТ про факт передачі малолітньої дитини від 27.01.2023 р. В зазначеному закладі дитина знаходиться по теперішній час, на повному державному утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання сина, жодного разу не відвідувала його, ніяким чином не піклуються про нього, матеріально не підтримує, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Великоберезької сільської ради, вважається за доцільне в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, матеріальному забезпеченню своїх малолітнього сина, тому її необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 цієї статті при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти в користь[PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. При цьому, оскільки позов пред`явлений 23.02.2023 року, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову щодо вимоги про позбавлення батьківських прав був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 998 грн. 40 коп.. На підставі наведеного та

Outcome: approved