Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

13.03.2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, в якій просить встановити факт, що довідка № 4/4-151 Інформаційного бюро Управління МВС у Львівській області від 18 лютого 1997 року про реабілітованих осіб, видана « [PERSON] », 1941 року народження, належить їй, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 15.03.2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 04.04.2023 року. В обгрунтування вимог заявниця зазначила, що згідно паспорта громадянина України вона є [PERSON] , [INFO] , проте у довідці № 4/4-151 Інформаційного бюро Управління МВС у Львівській області від 18 лютого 1997 року про реабілітованих осіб невірно вказано її ім`я « [PERSON] ». Вказує, що у зв`язку з розбіжностями в написанні її імені у паспорті громадянина України та в довідці № 4/4-151 Інформаційного бюро Управління МВС у Львівській області від 18 лютого 1997 року, у неї виникли ускладнення при отриманні посвідчення реабілітованої особи, у зв`язку з чим вона змушена звернутися в суд із вказаною заявою. В судове засіданні заявниця [PERSON] не з`явилася, зазначивши в заяві про розгляд справи без її присутності. 04.04.2023 року на адресу суду за вх. № надійшло клопотання голови Сколівської міської ради М. Романишина, в якій просить розгляд заяви [PERSON] проводити без участі заінтересованої особи та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п.5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено,\~що заявниця\~ [PERSON] , 23 лютого 2023 року звернулася до відділу соціального захисту Сколівської міської ради Львівської області для надання їй статусу реабілітованої особи відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 року» (зі змінами) та видачі посвідчення як реабілітованій особі. Відповідно до листа заступника голови Сколівської міської ради №80/02-09 від 27 лютого 2023 року, [PERSON] відмовлено у наданні статусу реабілітованої особи, відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 року» (зі змінами) та видачі посвідчення як реабілітованій особі, через виявлені розбіжності у поданих нею документах, а саме паспорт виданий на прізвище « [PERSON] (прізвище до одруження « [PERSON] »), а у довідці про реабілітацію- « [PERSON] ». З копії паспорта громадянина України № [NUMBER] вбачається, що такий виданий 26.12.2018 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16.07.1966 року, заявниця 16.07.1966 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 червня 1958 року, ім`я заявниці зазначено « [PERSON] ». Як вбачається з довідки № 4/4-151, виданої 18 лютого 1997 року Інформаційним бюро Управління МВС у Львівській області, при видачі такої було допущено помилку при написанні імені заявниці, а саме зазначено « [PERSON] » замість вірного - « [PERSON] », що в свою чергу позбавляє таку можливості отримання статусу реабілітованої особи відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 року» (зі змінами) та отримання посвідчення як реабілітованої особи. В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Як роз`яснюється у пунктах 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт видачі [PERSON] , [INFO] довідки №4/4-151 Інформаційного бюро Управління МВС у Львівській області від 18 лютого 1997 року про реабілітованих осіб, знайшов своє підтвердження. Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на отримання статусу реабілітованої особи відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років». На підставі викладеного,

Outcome: approved