Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №789131 від 28.05.2009, виданий на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації №504 від 18.12.2006 на ім`я [PERSON] , належить йому. Заява мотивована тим, що 28.05.2009 на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації №504 від 18.12.2006, заявнику було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №789131 від 28.05.2009. На початку січня 2023 року заявник звернувся до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області з метою внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру. Проте, кадастровим реєстратором було відмовлено заявнику у цьому, у зв`язку з тим, що вказаний Державний акт достеменно не підтверджує факт належності цього правовстановлюючого документу саме заявнику, оскільки прізвище в державному акті вказане « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Тому, заявник позбавлений іншої можливості захисту свого майнового права і підтвердження факту належності правовстановлюючого документу, окрім як звернення до суду з даним позовом. У судове засідання від представника заявника адвоката Кравченка В. надійшла заява, в якій підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити та справу розглядати у відсутність сторони заявника. Представник Любецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання надав заяву, в якій визнав заявлені вимоги та просив справу розглядати у його відсутність. Представники Чернігівської районної державної адміністрації, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області\~у судове\~засідання не\~з`явилися. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved