Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

07.02.2018 р. позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдану шкоду у сумі 67 963 грн., що складає: матеріальну шкоду в розмірі 46 963 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати на оренду осушувача повітря в розмірі 1 000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 5 000 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. Обґрунтовуючи позовну заяву посилається на те, що дана шкода була заподіяна внаслідок протиправної поведінки відповідача, що виразились у неналежному обслуговуванні внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій будинку [ADDRESS] в результаті чого сталося залиття квартири позивача. Посилається на те, що він є співвласником трикімнатної квартири [ADDRESS] . 13.12.2017 р. приблизно о 16 годин 50 хвилин сталося залиття зазначеної квартири, в якій знаходились інші співвласники квартири: [PERSON] та [PERSON] , які є батьками Позивача. Зазначає, що тільки 19.12.2017 р., після складання трьох заяв з відповідною вимогою позивач отримав від Житлово-експлуатаційної дільниці №901 Акт залиття квартири, який підписали 6 осіб, хоча фактично були присутніми 4 представника ЖЕД №901. Згідно «Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» від 14.12.2017 р. залиття квартири [ADDRESS] , відбулося внаслідок пошкодження повітрозбірника на горищі даного будинку. На думку членів комісії, ймовірною причиною пошкодження повітрозбірника могло бути підвищення тиску у внутрішньобудинковій системі центрального опалення. Внаслідок залиття квартири Позивача, як встановлено у Акті від 14.12.2017 р., було пошкоджено майно: 1) коридор (S=10,3 кв.м) на стелі S=l,5 кв.м (клейове фарбування) на стіні S=l,5 кв.м(шпалери); 2) кімната: стеля S=17,9 кв.м (клейове фарбування), стіни (шпалери); підлога (паркет) деформований; 3) ванна: стеля S=2,9 кв.м, стіни (клейове фарбування). Зазначає, що в наслідок залиття, квартира [ADDRESS] і належить позивачу на праві сумісної власності, зазнала істотної матеріальної шкоди. Для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття, яке сталося 13.12.2017 р. в квартирі [ADDRESS] , за замовленням позивача, судовим експертом Командировим О.В. було проведено експертне дослідження, за проведення якого позивачем сплачено 5000,00 грн. Відповідно до висновків експерта, матеріальна (майнова) шкода, яка завдана власнику трикімнатної квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття рідиною та утворення пошкоджень (дефектів), які наявні на елементах опоряджувальних покриттів в приміщеннях даної квартири, згідно результатів проведеного візуально-інструментального обстеження та даних, які містяться в наданих на дослідження документах, станом на проведення експертного дослідження складає 46963,00 грн. Перелік необхідного комплексу ремонтно-відновлювальних робіт та їх обсяги експертом наведено в Додатку А до «Висновку експертного дослідження». У «Висновку експертного дослідження» експерт також зазначає, що за нормальну експлуатацію та технічний стан системи опалення в будинку [ADDRESS] відповідальність несе, відповідно до чинного законодавства України, власник цих систем, тобто юридична чи фізична особа, на балансі чи у власності якої знаходиться будинок. До матеріальної (майнової) шкоди, завданої залиттям квартири, позивач відносить і витрати, які були понесені ним для висушування квартири в розмірі 1000 грн. Також позивач звернувся за наданням правничої (юридичної) допомоги. Окрім матеріальної шкоди, позивач вважає, що залиттям квартири йому було спричинено також моральну шкоду, яка виявилась в наступному: 1) несвоєчасний приїзд аварійної служби спричинив йому додаткові хвилювання та переживання, оскільки тривалий час гаряча вода бігла по стінах, стелі, замочувала паркет, меблі, речі, і саме через тривалу відсутність аварійної служби було нанесено значної шкоди майну позивача; 2) залиття квартири порушило звичний хід життя обох родин, внаслідок чого всі співвласники квартири зазнали певної моральної шкоди, в тому числі й позивач; 3) бездіяльність начальника Житлово-експлуатаційної дільниці №901, яка виразилася в несвоєчасному складання акта залиття квартири та в небажанні усунути наслідки залиття квартири добровільно. Завдану залиттям квартири моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000 грн. Оскільки врегулювати спір в добровільному порядку не вдалося, позивач за відновленням свого порушеного права на відшкодування матеріальної (майнової) шкоди вирішив звернутися до суду. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що протиправна поведінка відповідача виражається в неналежному обслуговуванні внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій буднику 38 по проспекту Повітрофлотському у місті Києві з боку відповідача, тому останній має нести відповідальність за спричинену матеріальну (майнову) та моральну шкоду позивачу. 12.02.2018 р. ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд в порядку спрощеного провадження. 25.05.2018 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення посилається на те, що відповідно до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.01.2011 р. № 20 «Про закріплення на праві і господарського відання за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» будинок [ADDRESS] передано на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, яке в подальшому перейменовано в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 р. № 270/270. Зазначений будинок закріплено на праві господарського відання та обліковується на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відповідно до додатку 2 до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 р. № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації» (зі змінами від 11.11.2016 № 838). У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 р. «Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація) - ПАТ «Київенерго». Зазначає, що при складанні акту від 14.12.2017 р. про залиття квартири, комісія не вбачала, що за останні роки в квартирі [ADDRESS] проводились ремонтно-опоряджувальні роботи, що і зафіксовано в акті. Посилається також на те, що між комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та публічним акціонерним товариством «Київенерго» укладено договір 05.08.2014 р. № 0910001 «Про співпрацю як виконавця та балансоутримувача з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідності». Зазначає також, що факт готовності будинку [ADDRESS] до опалювального періоду 2017 та 2018 підтверджується відповідним актом від 02.10.2017 р. № 1096, яким жодних порушень та зауважень в зазначеному будинку від ПАТ «Київенерго» не виявлено. Крім того вважає, що висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] , складений судовим експертом Командировим О.В. від 09.01.2018 не може застосовуватись як доказ, оскільки судовий експерт в порушення п. 5 ст. 106 ЦПК України не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, та даний висновок складений без участі представника відповідача, що сприяло порушенню їхніх прав та проведенню упередженої експертизи. Щодо відшкодування моральної шкоди, представник відповідача вважає, що вона не підлягає відшкодуванню, оскільки позивачем не надано будь-якого доказу про факт заподіяння йому моральної шкоди. 31.05.2018 р. від позивача надійшов відповідь на відзив, в якому він повністю заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві. Посилається на те, що відзив подано з порушенням строку, встановленого ухвалою суду від 12.02.2018 р. Позивач вважає, що наведені відповідачем заперечення є необґрунтованими. Зазначає, що відповідачем не вказано яке відношення ремонтно-опоряджувальні роботи в квартирі позивача мали до причини аварії, а тому його посилання на те, що в квартирі [ADDRESS] не проводились ремонтно-опоряджувальні роботи, не заслуговують на увагу. При цьому зауважує, що позивач не є відповідальною особою за стан внутрішньобудинковій системі центрального опалення, за що відповідає КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Крім того вважає, що Акт №1096 готовності до опалювального сезону від 02.10.2017 р. не може застосовуватись в якості доказу по справі, оскільки його прийнято з певними порушеннями чинного законодавства України. Зазначає також, що всі заперечення відповідача щодо неможливості застосування висновку експертного дослідження в якості доказу є помилковими та такими, що не відповідають особливостям цивільного процесу. 08.10.2018 р. ухвалою суду призначено дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.02.2019 р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. 11.11.2019 р. ухвалою суду до участі у справі як третіх осіб залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 10.02.2020 р. треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали суду позовну заяву до комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» в якій просили стягнути з відповідача: - на користь всіх співвласників трикімнатної квартири [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] матеріальну (майнову) шкоду в розмірі 46963,00 грн., кожному по 11740,75 грн.; - моральну шкоду на користь [PERSON] у розмірі 2000,00 грн.; на користь [PERSON] у розмірі 2000,00 грн.; - судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.: на . користь [PERSON] у розмірі 294,28 грн.; на користь [PERSON] у розмірі 294,28 грн.; на користь [PERSON] у розмірі 252,24 грн. Обґрунтовуючи подану заяву посилаються на те, що позивач [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками трикімнатної квартири [ADDRESS] , залиття якої сталося 13.12.2017 р. Згідно «Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» від 14.12.2017 р. залиття квартири [ADDRESS] , відбулося внаслідок пошкодження повітрозбірника на горищі даного будинку. На думку членів комісії, ймовірною причиною пошкодження повітрозбірника могло бути підвищення тиску у внутрішньобудинковій системі центрального опалення. Відповідно до висновків експерта, матеріальна (майнова) шкода, яка завдана співвласникам трикімнатної квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття рідиною та утворення пошкоджень (дефектів), які наявні на елементах опоряджувальних покриттів в приміщеннях даної квартири, згідно результатів проведеного візуально-інструментального обстеження та даних, які містяться в наданих на дослідження документах, станом на проведення експертного дослідження складає: 46963,00 грн. У «Висновку експертного дослідження» експерт також зазначає, що за нормальну експлуатацію та технічний стан системи опалення в будинку [ADDRESS] відповідальність несе, відповідно до чинного законодавства України, власник цих систем, тобто юридична чи фізична особа, на балансі чи у власності якої знаходиться будинок. Таким чином, всім співвласникам трикімнатної квартири [ADDRESS] внаслідок залиття була спричинена матеріальна шкода в розмірі 46963,00 грн., яка повинна бути відшкодована всім співвласникам по 11 740,75 грн. Окрім матеріальної шкоди, позивачі вважають, що залиттям квартири їм було спричинено також моральну шкоду, яку вони оцінюють таким чином: на користь [PERSON] - 2000,00 грн., на користь [PERSON] - 2000,00 грн.. На підставі вищевикладеного позивачі вважають, що протиправна поведінка відповідача яка виразилась у неналежному обслуговуванні внутрішньо-будинкових інженерних мереж і комунікацій будинку [ADDRESS] , призвела до залиття квартири [ADDRESS] у вищезазначеному будинку, тому відповідач має нести відповідальність за спричинену матеріальну (майнову) та моральну шкоду всім співвласникам зазначеної квартири і зобов`язаний відшкодувати спричинену шкоду. Враховуючи пропорційність заявлених вимог, розмір витрат по сплаті судового збору, які підлягають стягненню з відповідача складають: [PERSON] - 294,28 грн.; [PERSON] - 294,28 грн.; [PERSON] - 252,24 грн. 23.06.2020 р. ухвалою суду до участі у справі як третю особу залучено публічне акціонерне товариство «Київенерго», позовні вимоги третіх осіб прийняті судом до спільного розгляду з первинним позовом та ухвалено перейти до розгляду справи у загальному позовному провадженні. 18.01.2022 р. ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з підстав викладених в позові. Представники відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києві» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, просили відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи ПАТ «Київенерго» в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду був повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо позовів не на дав, та суд ухвалив проводити судовий розгляду у його відсутність. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про місце, день та час судового розгляду були повідомлені у встановленому порядку, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, врахувавши їх доводи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях. Квартира [ADDRESS] . 13.12.2017 р. відбулося залиття квартири [ADDRESS] гарячою водою. Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складеного працівниками ЖЕД 901 від 14.12.2017 р. вказано: «в будинку [ADDRESS] трапилось залиття, а саме: - коридор (S=10,3 кв.м) на стелі S = l,5 кв.м (клейове фарбування) на стіні S= l,5 кв.м (шпалери); - кімната: стеля S=17,9 кв.м (клейове фарбування), стіни (шпалери), підлога (паркет) деформований; - ванна: стеля S=2,9 кв.м, стіни (клейове фарбування). Залиття квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок пошкодження повітрозбірника на горищі даного будинку. Ймовірною причиною пошкодження повітрозбірника могло бути підвищення тиску у внутрішньобудинковій системі центрального опалення. В Акті також зазначено, що станом на 14.12.2017 р. працівниками обслуговуючої організації виконано заміну повітрозбірника, будинок підключено до центрального опалення. Загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди передбачені ст. 1166 ЦК України. Загальне правило статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 ЦК, треба застосовувати спеціальні норми. Багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , закріплено на праві господарського відання та обліковується на балансі комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» відповідно до додатку 2 до розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.05.2015 р. № 279 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації» (зі змінами від 11.11.2016 р. № 838). Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правил) встановлено правовий статус балансоутримувача будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач), згідно з яким - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Саме на балансоутримувача будинку покладено обов`язок утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців визначений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Встановлено, що балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Так, між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» укладено Договір від 05.08.2014 р. №0910001 (надалі - Договір) про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності. Відповідно до п.п. 2.4.2., 2.4.7. Договору від 05.08.2014 р. № 0910001 балансоутримувач зобов`язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, відновлювати теплову ізоляцію трубопроводів, що проходять по технічним підвалам і горищам, забезпечувати належний стан запірної арматури, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки, а також Виконувати капітальний ремонт теплових мереж. Балансоутримувач зобов`язаний підтримувати у належному санітарно-технічному стані підвали, технічні підвали і приміщення теплових пунктів (п. 2.4.5. Договору). Зобов`язання балансоутримувача здійснити належну герметизацію інженерних вводів також міститься в ч. 2 п. VIII Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 р. № 620/378 та в розпорядженні виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.05.2017 р. № 626 (п. 19.5). У відповідності з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій у літній період проводяться такі роботи, зокрема, п. г) щодо систем опалення і гарячого водопостачання - ревізія кранів та іншої запірної арматури розширювачів і повітрозбірників, відновлення зруйнованих або заміна недостатньої теплової ізоляції труб у сходових клітках, підвалах, на горищах і в нішах санітарних вузлів. За наявності непрогрівання радіаторів проводиться їх гідропневматичне промивання. По закінченні всіх ремонтних робіт весь комплекс пристроїв з теплопостачання підлягає експлуатаційній наладці під час пробного опалення (п. 2.8.8. Правил). Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: - забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень, машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів (п. 2.8.2. Правил). На горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися (п. 3.2.1. Правил): температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; - доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені (один комплект ключів зберігається в чергового диспетчера ОДС або кімнаті техніка - майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника), про що робиться відповідний напис на люку чи дверях (п. 3.2.5. Правил). Під час технічного обслуговування та ремонту будівельних конструкцій здійснюється огляд горищних приміщень перевіряються (п. 4.4.18.Правил): стан зовнішніх дверей та люків; стан слухових вікон і жалюзі; температурно-вологісний режим; наявність ходових дощок уздовж приміщення і між слуховими вікнами на покрівлі крутого даху; стан ізоляції трубопроводів. Таким чином, відповідальність за обслуговування горищ несе обслуговуюча організація, тобто Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт (додатком 4 до Правил встановлено форму акта). Так, нормами п. 2.2 цих Правил визначено, що позапланові огляди жилих будинків передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Під час залиття комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли проводяться позапланові огляди. Факт залиття приміщення та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Як свідчать матеріали справи у спірному будинку виявлено пошкодження у системі центрального опалення та гарячого водопостачання, зокрема, виявлено пошкодження повітрозбірника на горищі будинку, що і стало причиною залиття, відповідальність за належне утримання якого покладено саме на відповідача - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» . Крім того, обов`язок відповідача комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані та здійснювати технічне обслуговування, ремонт проведення планових та позапланових перевірок, а також визначення готовності будинку до експлуатації в наступний період опалювального сезону тощо, передбачено постановою КМУ від 21.07.2005 за №630. За таких обставин, суд вважає, що відповідач - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», як балансоутримувач, має відповідати за шкоду спричинену неналежним утриманням спірного будинку. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що затоплення квартири позивача сталося з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», а тому відповідальність за заподіяння шкоди позивачам має бути покладена саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ст. 1192 ЦК України з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено з висновку експертного дослідження від 09.01.2018 р. № 181-01, проведеного судовим експертом Командировим О.В. на замовлення [PERSON] , матеріальна (майнова) шкода, яка завдана власнику трикімнатної квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття рідиною та утворення пошкоджень (дефектів), які наявні на елементах опоряджувальних покриттів в приміщеннях даної квартири, згідно результатів проведеного візуально-інструментального обстеження та даних, які містяться в наданих на дослідження документах, станом на проведення експертного дослідження складає 46963,00 грн. Судом також встановлено, що за проведення експертного дослідження позивачем [PERSON] сплачено 5000 грн. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, оцінивши висновок експертного дослідження про розмір матеріальної (майнової) шкоди, яка завдана власнику трикімнатної квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття, у сукупності з наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь співвласників квартири - позивачів у справі матеріальну шкоду в розмірі 46963,00 грн. в рівних частках по 11740,75 грн. кожному, а на користь [PERSON] також витрати на проведення експертного дослідження в сумі 5000 грн. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача внаслідок якого було пошкодженойого майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді. Суд враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, вважає за необхідне стягнути з відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 2000 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем [PERSON] на підтвердження надання правничої допомоги на суму 5000 грн., надано договір про надання правової допомоги та юридичних послуг від 14.12.2017, угода № 1 від 10.04.2018 р.дублікат квитанції № Р24А343066174А38571 від 22.12.2017 р., рахунки-фактури. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що заявлені, так і понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. За вказаних вище обставин, суд вважає виправданими та такими, що відповідають критерію реальності, розумності та співмірності понесені витрати позивача [PERSON] на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Крім того, з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь позивачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме: [PERSON] - 170 грн., [PERSON] - 294,28 грн., [PERSON] - 294,28 грн., [PERSON] - 252,24 грн. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] частково, а позову третіх осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повністю.

Outcome: partial