Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач ОСББ «Будинок Ахматової» звернувся до суду з позовом, вимоги якого було збільшено під час розгляду справи, до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що у будинку [ADDRESS] створено ОСББ «Будинок Ахматової», яке здійснює належне утримання та використання спільного майна будинку та забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Відповідач [PERSON] є власником нежитлових приміщень № 120 та № 120-а, загальною площею 333,3 кв.м., у вказаному будинку та є споживачем житлово-комунальних послуг, однак, своєчасно не вносить плату за отримані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 02.01.2023 року за період з 20.01.2018 року по 31.08.2022 року становить 92 072,22 грн., а також нараховано інфляційні збитки в розмірі 10 816,00 грн. та 3 % річних в розмірі 4059,00 грн. Крім того, за період з 01.04.2019 року по 31.08.2022 року відповідач має заборгованість по сплаті внесків на утримання служби консьєржів у розмірі 6300,00 грн., на яку нараховано інфляційні збитки в розмірі 1248,66 грн. та 3 % річних в розмірі 533,34 грн. Посилаючись на те, що добровільно відповідач борг не погашає, позивач просить стягнути з неї вищевказані суми заборгованості з урахуванням інфляційних збитків та 3 % річних, а також всі фактично понесені судові витрати. Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва [PERSON] від 28.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва Цимбал І.К. від 17.09.2020 року прийнято справу до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в порядку передання справи в зв`язку з відставкою судді [PERSON] 15.01.2021 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2021 року цивільну справу направлено за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 14.05.2021 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.12.2021 року позовні вимоги задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 30.05.2022 року вищевказане заочне рішення суду скасовано, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.06.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на те, що в силу суб`єктивних обставин, пов`язаних з відсутністю у достатній кількості коштів на ремонт та необхідністю її присутності при догляді за її рідними, належні їй у будинку позивача нежитлові приміщення перебувають без оздоблення, не під`єднані до внутрішньо будинкових мереж, таких як електропостачання, водо-, теплопостачання, каналізації, на поверсі немає зупинки ліфта. Тобто, комунікаціями, комунальними послугами вона не користується через відсутність технічної можливості, а тому не виробляє побутові відходи, які включені у розрахунок заборгованості, в зв`язку із чим вона вважає несправедливим стягувати з неї кошти за послуги, які їй не надаються і за які вона не має сплачувати. За вказаний позивачем період вона періодично сплачувала на рахунок ОСББ за утримання приміщень, що підтверджується квитанціями на загальну суму 38 240,50 грн., що вона вважає справедливою сумою внесків на утримання будинку, виходячи з вищенаведених заперечень. Крім того, на думку відповідача, бухгалтером ОСББ невірно проводились зарахування сплачених нею коштів, в результаті чого невірно обраховано інфляційні нарахування та 3 % річних. Також, за вказаний позивачем період до неї ніхто не звертався з приводу сплати внесків на утримання будинку в більшому розмірі, не повідомляли належним чином про загальні збори та їх рішення. Відповідач заперечила і проти стягнення з неї нарахування на утримання служби консьєржів, вказуючи на те, що утримання консьєржів не відноситься ні до комунальних послуг, ні до житлових послуг. Крім того, в рішеннях загальних зборів № 5 від 12.04.2019 року, а також в рішенні № 6 зазначено, що такий внесок встановлено з кожної квартири, в той час як у неї у власності нежитлові приміщення. Відтак, відповідач вважає, що всі нарахування, зроблені їй щодо внесків на службу консьєржів повинні бути скасовані, заявлені до стягнення в судовому порядку нарахування є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного, відповідач просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 28.06.2022 року до суду надійшла відповідь представника позивача Стрикаля О.В. на відзив відповідача. У даній відповіді представник позивача вказує на те, що відповідачу нараховуються внески на утримання будинку та прибудинкової території, а не за послуги, які їй не надаються. Оскільки відповідач є власником нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, то вона зобов`язана оплачувати витрати на управління, утримання та збереження спільного майна. Крім того, про проведення зборів відповідача було повідомлено у встановленому порядку, а її представник на підставі довіреності двічі приймав участі у письмовому опитуванні - етапі голосування по питаннях, які розглядались на очних загальних зборах 23.11.2018 року та 24.03.2019 року. Представник позивача зазначив і про те, що судами різних інстанцій дії ОСББ щодо порядку скликання, проведення загальних зборів та прийняття рішень визнано такими, що відповідають вимогам чинного законодавства та статуту об`єднання. Посилаючись на викладене, а також на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання з оплати внесків, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, частково сплачує надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 04.07.2022 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. 26.07.2022 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь представника позивача на відзив. У даних запереченнях відповідач зазначає про безпідставність та недоведеність позовних вимог, а також неправильність розрахунків позивача. Відповідач вважає, що позовні вимоги не підтверджені документально, нормативно не обґрунтовані та спростовуються її відзивом та поданими доказами, в зв`язку з чим вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 13.09.2022 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. 09.01.2023 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог від 02.01.2023 року, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 20.01.2018 року по 31.08.2022 року в розмірі 92 072,22 грн., а також інфляційні збитки в розмірі 10 816,00 грн. та 3 % річних в розмірі 4059,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті внесків на утримання служби консьєржів за період з 01.04.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі 6300,00 грн., а також інфляційні збитки в розмірі 1248,66 грн. та 3 % річних в розмірі 533,34 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 07.03.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача Кошина Т.О. та Стрикаль О.В. позовні вимоги відповідно до заяви про збільшення позовних вимог підтримали та просили про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (стаття 5 ЦПК України). Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником нежитлових приміщень № 120 та № 120-а, загальною площею 333,3 кв.м., в будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок перебуває на балансі ОСББ «Будинок Ахматової». Згідно зі статтею 13 Конституції України, власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року № 2866, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень ст. 162 Житлового кодексу України, пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобов`язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об`єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Згідно ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання відноситься: визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. Пунктом 1 розділу II Статуту ОСББ «Будинок Ахматової» визначено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майно будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Пунктом 2 розділу V Статуту визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки передбачені Статутом об`єднання; відповідно до порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів Співвласників будинку, пов`язаних з утриманням будинку та його прибудинкової території своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Оскільки відповідач є власником нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, то відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вона є співвласником цього будинку та зобов`язана оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону). Рішенням Загальних зборів від 31.05.2017 року № 2 було затверджено розмір тарифу на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,66 грн. за кв.м. при сплаті внеску до 20 числа місяця та 5,10 грн. після 20 числа місяця. Рішенням Загальних зборів від 23.01.2018 року № 3 було затверджено розмір щомісячного внеску співвласників та квартиронаймачів житлових приміщень для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 5,80 грн. за 1 кв.м. Затверджено обов`язкові внески до ремонтного фонду у розмірі 1,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі нежитлових приміщень багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] . Встановлено термін оплати до 20-го числа звітного місяця. Рішенням Загальних зборів від 18.12.2018 року № 4 було затверджено розмір щомісячного внеску співвласників та квартиронаймачів житлових приміщень для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] у розмірі 6,40 грн. за 1 кв.м., у тому числі обов`язкові внески до Ремонтного фонду у розмірі 1,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі - відрахування в ремонтний фонд. Встановлено суму внеску у розмірі 6,40 грн. за 1 кв.м., якщо оплата буде здійснюватися не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Встановлено у розмірі 6,80 грн. за 1 кв.м., якщо оплата буде здійснюватися після 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Рішенням Загальних зборів від 12.04.2019 року № 5 було затверджено розмір щомісячного внеску на консьєржну службу в розмірі 130.00 грн. з кожної квартири. Рішенням Загальних зборів від 08.01.2020 року № 6 було затверджено розмір щомісячного внеску на утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку і прибудинкової території у розмірі 8,20 грн. за 1 кв.м., у т.ч. 1,00 грн. за 1 кв.м. - внесок Ремонтного фонду; щомісячний внесок на консьєржну службу в розмірі 180,00 грн. з квартири. Рішенням Загальних зборів від 21.12.2020 року № 7 було затверджено розмір щомісячного внеску на утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку і прибудинкової території у розмірі 8,20 грн. за 1 кв.м., у т.ч. 1,00 грн. за 1 кв.м. - внесок Ремонтного фонду; щомісячний внесок на консьєржну службу в розмірі 180,00 грн. з квартири. Рішенням Загальних зборів від 24.12.2021 року було затверджено розмір щомісячного внеску на утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку і прибудинкової території у розмірі 8,70 грн. за 1 кв.м., у т.ч. 1,50 грн. за 1 кв.м. - внесок Ремонтного фонду; щомісячний внесок на консьєржну службу в розмірі 180,00 грн. з квартири. Утримання будинку та прибудинкової території забезпечується ОСББ та відповідними підприємствами - виконавцями послуг на підставі договорів з ОСББ. При визначенні розміру внесків виходять з витрат на утримання, передбачених кошторисом ОСББ, який відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується Загальними зборами. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не належним чином та не у повному обсязі виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати внесків, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, частково сплачує надані послуги, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 20.01.2018 року по 31.08.2022 року в розмірі 92 072,22 грн., на яку нараховано інфляційні збитки в розмірі 10 816,00 грн. та 3 % річних в розмірі 4059,00 грн. Крім того, відповідач має заборгованість по сплаті внесків на утримання служби консьєржів за період з 01.04.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі 6300,00 грн., на яку нараховано інфляційні збитки в розмірі 1248,66 грн. та 3 % річних в розмірі 533,34 грн. Про наявність заборгованості відповідача повідомлено попередженнями, які нею було отримано, про що свідчать матеріали справи, разом з тим, наразі заборгованість не погашена. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд відхиляє доводи сторони відповідача, виходячи з наступного. Так, суд відхиляє твердження відповідача на неправомірність та несправедливість встановлених тарифів за рішеннями загальних зборів, оскільки стороною відповідача не надано доказів на підтвердження їх оскарження у встановленому законом порядку та визнання правочинів недійсними. Посилання відповідача на порушення вимог законодавства при прийнятті рішень загальних зборів співвласників на увагу не заслуговують, оскільки предметом даного спору є стягнення заборгованості, а не встановлення недійсності відповідних зборів ОСББ. Визначення відповідачем на власний розсуд розміру сплати щомісячних платежів ґрунтується на її суб`єктивному трактуванні чинного законодавства та не підкріплено належними доказами. Також, відповідачем не доведено ненадання або неналежне надання ОСББ послуг з утримання будинку та консьєржної служби, а також не спростовано надані розрахунки заборгованості. Суд зауважує, що сам по собі факт некористування відповідачем належними їй нежитловими приміщеннями, неприведення їх відповідачем, як власником, у придатний стан, не звільняє відповідача від сплати вищевказаних платежів, оскільки в силу закону саме на відповідача покладається тягар утримання належного їй майна. Суд звертає увагу і на те, що з жодними заявами відповідач до ОСББ протягом спірного періоду не зверталась. З урахуванням вищенаведених норм та встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач довів обставини, на які посилався, в той час як доводи відповідача є необґрунтованими, а тому задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з 20.01.2018 року по 31.08.2022 року в розмірі 92 072,22 грн., а також заборгованості по сплаті внесків на утримання служби консьєржів за період з 01.04.2019 року по 31.08.2022 року у розмірі 6300,00 грн. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. З огляду на те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинна сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Судом було перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, який було надано позивачем, який здійснено правильно та відповідачем не спростовано, а відтак, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). З огляду на викладене, оцінивши доводи сторін, перевіривши обставини справи в сукупності з наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Інші доводи сторони відповідача на висновки суду не впливають і підстав для відмови в задоволенні позову повністю або частково не дають. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн., а також документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Outcome: approved