Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У червні 2022 [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалось внаслідок суттєвих розбіжностей у поглядах на майбутнє сім`ї, відсутності спільних інтереів і турбот, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинились, а тому подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Водночас оскільки позивачка є особою передпенсійного віку, має нестабільну роботу та потребує матеріальної допомоги, просила стягнути з відповідача аліменти на її утриманння у сумі 2000 грн. щомісяця. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання призначено на 29.09.2022. 29.09.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Якусика О.В. на лікарняному. 05.12.2022 судове засідання призначено на 21.12.2022. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21.12.2022 залишено без розгляду позовну вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] . У судове засідання сторони не з`явилися, до початку розгляду справи представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, відповідач у судове засідання не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день, час та місце розгляду повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. 21 грудня 2022 року судове засідання відкладено на 12 квітня 2023 року. 13 березня 2023 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року витребувано у Державної міграційної служби України наявну інформацію щодо останнього зареєстрованого місця проживання/перебування [PERSON] та у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо [PERSON] . 05 квітня 2023 року від Державної міграційної служби України надійшла відповідь, в якій вказано, що місце проживання [PERSON] не встановлено. 10 квітня 2023 року від Мністерства соціальної політики України надійшла відповідь, в якій вказано, що станом на 30 березня 2023 року інформація щодо запитуваної особи відсутня. У судове засідання сторони не з`явилися, до початку розгляду справи представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, відповідач у судове засідання не прибув, явку уповноваженого представника не забезпечив, про день, час та місце розгляду повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №136. Неповнолітніх дітей у сторін немає. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, проживають сторони окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. За таких обставин наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved