Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

21 лютого 2023 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Скориківської територіальної громади (Скориківсьої сільської ради) про визнання права власності, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка заповіла належний їй житловий будинок та земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожній. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус відмовив, оскільки право власності спадкодавця на будинок не підтверджено. Враховуючи викладене позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника міської ради. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким належний їй жилий будинок з надвірними будівлями і все майно, що знаходиться в домі, а також належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ТР №040524, заповіла своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожній. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Позивачка подала заяву про прийняття спадщини, але нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За вищевикладених обставин судом встановлено неможливість оформлення [PERSON] своїх спадкових прав та отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку. Позивачем до позову долучено архівну довідку архівного відділу Тернопільської райдержадміністрації №43 від 25.01.2023, згідно з якою по документах архівного фонду «Гнилицька сільська рада» у господарських книгах села Гнилиці, станом на 2007 рік значиться домогосподарство [PERSON] , [INFO]., голова домогосподарства, проживала одна. Згідно з довідкою №301 від 09.11.2009 Гнилицької сільської ради, будинковолодіння [ADDRESS] належить померлій [PERSON] , свідоцтво про право власності рішенням сесії сільської ради не видавалось. Таким чином, права та інтереси позивача підлягають захисту в судовому порядку згідно ст. 4 ЦПК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами книги шостої ЦК України. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтями 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Під час розгляду цієї справи судом установлено, що спадкодавцю належав житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , але право власності на вказаний будинок не зареєстровано. Аналізуючи в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved