Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 13512 грн. 17 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та гарячої води, плати за абонентське обслуговування та нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 224 грн. 74 коп., інфляційні витрати в сумі 1896 грн. 89 коп. та судовий збір у сумі 2684,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] . Власником зазначеної квартири є [PERSON] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. В результаті не виконання відповідачами зобов`язань, щодо оплати наданих послуг станом на 28 лютого 2023 року (за період з 1 листопада 2016 по 31 травня 2020) виникла заборгованість на загальну суму 13512 грн. 17 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, та плати за абонентське обслуговування що підтверджується роздруківкою про заборгованість. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачам нараховано на суму заборгованості 3% річних в сумі 224 грн. 74 коп., інфляційні витрати в сумі 1896 грн. 89 коп. Нарахування штрафних санкцій, а саме 3% річних та інфляційні витрати нараховані з дотриманням Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.03.2023 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, наддав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без участі представника КП «Теплоенерго» за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач була повідомлена належним чином про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомляла суд про причини неявки, нею не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що в КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості станом на 28 лютого 2023 року (за період з 1 листопада 2016 по 31 травня 2020) виникла заборгованість на загальну суму 13512 грн. 17 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, та плати за абонентське обслуговування що підтверджується роздруківкою про заборгованість. Крім того, відповідачці нараховано на суму заборгованості 3% річних в сумі 224 грн. 74 коп., інфляційні витрати в сумі 1896 грн. 89 коп. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №830. Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В розумінні положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що підприємство надає відповідачу послуги з постачання централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що відповідно до довідки Крюківської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області Кременчуцької міської ради вих. № 1777/01-27 від 21.03.2023, згідно Реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою або знятою з реєстрації місця проживання на території Крюківського району м. Кременчука та Потоківського старостинського округу не значиться. Також позивач в позовній заяві зазначає, що власником зазначеної квартири є [PERSON] , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, однак підтверджуючих документів не додано. Доказів того хто зареєстрований (або є власником) квартири за адресою [ADDRESS] , матеріали справи також не містять Належних доказів того, що відповідач є споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] , за якою обліковується наявна заборгованість, - матеріали справи не містять. Суд вважає, що позивачем не було надано достатньо доказів того, що саме [PERSON] є споживачем послуг за вказаною в позові адресою та/або є власником зазначеної квартири, тобто, належним відповідачем у справі. Також з відповідачкою договір про надання послуг з ЦО та постачання гарячої води не укладався та докази того, що вона проживає за вказаною адресою, та отримувала житлово-комунальні послуги у період, в який такі послуги надавалися, в матеріалах справи відсутні, а тому позивачем не доведено, що відповідач є споживачем послуг за вказаною адресою, а відтак зобов`язаний сплачувати кошти за надані послуги. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не доведено належними доказами те, що відповідач [PERSON] є власником та споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] , та належним відповідачем за пред`явленими позовними вимогами, в зв`язку з чим правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача сум заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги за вказаною адресою відсутні, а відтак суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати необхідно віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed