Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття обтяження з усього майна [PERSON] , виключивши записи про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження щодо об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розташованого в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] , після смерті останнього позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований в [ADDRESS] . Під час оформлення спадщини позивачеві стало відомо про те, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не вбачається можливим через наявність в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження № 7180070, яке зареєстроване 14.05.2008 Знам`янської районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі договору довічного утримання №475 від 29.04.1994. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без участі відповідача та на розсуд суду. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 312956487 від 21.10.2022 [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Щербиною Т.В. 10.04.2006. Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить відомості про обтяження - заборону на нерухоме майно реєстраційний номер 7180070 зареєстровано14.05.2008 Знам`янською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі договору довічного утримання №475 від 29.04.1994, додаткові дані: архівний запис №9132241 від 29.04.1994. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане Дмитрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області 24.01.1981, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24.01.1981, про що зроблено відповідний актовий запис №6. [PERSON] помер [INFO] , що виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області 12 серпня 2021 року складено відповідний актовий запис №89. Згідно з довідкою виданою Другою знам`янською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області від 463/01-16 від 20.10.2022 після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 189/2021. Із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON] . Інші спадкоємці І черги відсутні. Позивачеві в усному порядку надане роз`яснення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через існуючу заборону на майно спадкодавця. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Накладення заборони відчуження жилого будинку станом на дату виникнення спірного обтяження - 29.04.1994 регламентовано главою VI Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 (далі - Інструкція №45/5, яка втратила чинність на підставі Наказу Мін`юсту N 18/5 від 14.06.94). Згідно з пунктом 152 Інструкції № 45/5, державний нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства чи організації про погашення позички або повідомлення про припинення договору про заставу чи про припинення або розірвання договору довічного утримання, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири. Заборона відчуження жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників знімається після розірвання договору довічного утримання, після смерті відчужувача або набувача будинку (частини будинку), квартири, за винятком випадку, коли такий будинок по праву спадкоємства переходить до спадкоємців померлого набувача будинку (частини будинку), квартири. Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч. 2 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини враховуючи, що договір довічного утримання посвідчений 29.04.1994 державним нотаріусом Знам`янської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №475 припинено у зв`язку зі смертю відчужувача, будинок після смерті відчужувача отриманий у спадщину та право власності на нього перейшло спадкоємцю, тому накладене на підставі договору довічного утримання обтяження на будинок підлягає скасуванню, а позов задоволенню в цій частині. Разом з тим, за змістом положень ч.3 ст.26 Закону №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 в редакції, чинній на час вирішення спірних правовідностн, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню/вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. З огляду на викладене не підлягає задоволенню вимога про виключення запису про реєстрацію обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial