Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №21.07.2020-100003788 від 22 липня 2020 року у розмірі 8500 грн. та понесені судові витрати. Позов мотивує тим, що 22 липня 2020 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №21.07.2020-100003788 за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18 серпня 2020 року в останнього виникла заборгованість за наданим кредитом, що становить 8500 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5000 грн. та по процентах 3500 грн. Представник позивача Чмир М.П. в судове засідання не з`явився, одночасно із позовними вимогами просить про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 08 березня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 23 березня 2023 року. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року розгляд справи відкладено на 10 квітня 2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22 липня 2020 року між сторонами було укладено кредитний договір №21.07.2020-100003788. Відповідно до п.1.1. договору передбачено, що ТОВ «Споживчий центр» зобов`язується надати кредит [PERSON] , а останній зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.3. договору передбачено, що сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а договір не є договором про надання споживчого кредиту. В пункті 1.4. договору вказано, що протягом 3 робочих днів ТОВ «Споживчий центр» надає [PERSON] кредит на наступних умовах: сума кредиту: 5000 грн., вид кредиту: Фінансовий. Пункт 8.1. договору передбачає, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє протягом 28 календарних днів. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З умов договору вбачається, що у разі укладання договору на 28 днів він є таким, що укладений за умовою «Довгий кредит», проценти за користування кредитом за умовою «Довгий договір»: 3500 грн., що становить 70% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка), за 28 календарних днів користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією від 22 липня 2020 року, яка підписана [PERSON] у касі ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 18 серпня 2020 року, заборгованість [PERSON] за наданим кредитом, становить 8500 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5000 грн. та по процентах 3500 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №21.07.2020-100003788 від 22 липня 2020 року у розмірі 8500 грн. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2147 грн. 20 коп.

Outcome: approved