Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

27 січня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 17 лютого 2016 року. Під час шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням суду від 25 березня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 14 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону. Вказуючи, що розміру\~стягуваних аліментів їй не вистачає для належного забезпечення потреб дитини, відповідач офіційно працевлаштований і проходить службу в Збройних Силах України, отримує регулярний дохід, його матеріальне становище значно покращилось, позивач просила ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Турійського районного суду від 25 березня 2016 року, та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час і місце розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується розпискою (а. с. 33), 11 квітня 2023 року подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі (а. с. 36). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується розпискою (а. с. 34), 31 березня 2023 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає частково, згідний та має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень на утримання дитини, справу просив розглядати за його відсутності (а. с. 35). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що\~\~сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6). Дитина проживає разом із позивачкою (а. с. 9). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 25 березня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 14 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону (а. с. 7-8). Звертаючись до суду із цим позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилалася на положення статті 192 СК України. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, у зв`язку з чим зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них або існування інших об`єктивних причин може бути підставою для вимоги про зміну розміру аліментів або способу їх стягнення, у зв`язку з чим суд вважає за можливе та справедливим переглянути розмір стягуваних із відповідача аліментів. Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року у справі № 678/13/17, Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і на батька, як позивачка, так і відповідач є працездатними особами, позивачка працює на посаді оператора верстатів з програмним керуванням у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ», отримує заробітну плату в середньому 20830 гривень (відповідно до довідки про доходи дохід позивачки за останні півроку становить 124976.92 гривень, а. с. 37), відповідач мобілізований до Збройних Сил України, працює помічником кулеметника у військовій частині [NUMBER] , отримує заробітну плату близько 21000 гривень (з пояснень відповідача у судовому засіданні 28 березня 2023 року), інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Зі змісту рішення суду, яким ухвалено стягувати з відповідача аліменти, видно, що останній не працює і регулярних доходів не має (а. с. 7-8). Відповідач сплачує аліменти у визначеному судом розмірі, заборгованості не має (а. с. 28-30). Аналіз обставин справи та доказів в їх сукупності дає об`єктивні підстави для висновку, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у 2016 році у твердій грошовій сумі матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки він офіційно працевлаштувався, проходить військову службу в Збройних Силах України та отримує регулярний і стабільний дохід. З огляду на вказане, доводи позивачки про наявність передбачених статтею 192 СК України підстав для зміни способу стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими. Будь-яких належних і допустимих доказів на спростування зазначених доводів відповідач суду не надав. З огляду на вказане, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом із яким проживає дитина, суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає справедливим змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на підставі рішення суду від 25 березня 2016 року та стягувати з [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів перевищуватиме мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день розгляду цієї справи становить 2833 гривні, виходячи із розміру заробітку відповідача в контексті положень частини другої статті 182 СК України може бути присуджений і буде достатнім для належного забезпечення й утримання дитини. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог 66.67 % (1/6 * 100% / 1/4 = 66.67 %) в дохід держави слід стягнути 715.77 гривень судового збору (1073.60 грн * 66.67 % / 100 = 715.77 грн). На підставі викладеного, статей 180-182, 192\~СК України та

Outcome: partial