Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У березні 2023 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Микитчин П.С. звернувся до суду з позовом до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства ( далі - Рогатинського РВ ДВС ) про зняття арешту з усього належного йому нерухомого майна, накладеного постановою державної виконавчої служби серія АМ № 915016 від 21 грудня 2007 року. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка для ведення фермерського господарства, площею 2,0 га, що знаходиться в с.Лучинці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яку він вирішив продати. Коли звернувся до приватного нотаріуса за оформленням договору купівлі-продажу, то нотаріус встановив, що на все його нерухоме майно накладено арешт, згідно постанови державної виконавчої служби серія АМ № 915016 від 21 грудня 2007 року. Зазначає, що на даний час у нього відсутні будь-які боргові зобов`язання, що підтверджується постановами державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень. З цих підстав просив позов задовольнити, зняти арешт із з усього належного йому нерухомого майна. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Микитчин П.С. подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, а також просив у випадку задоволення позову, понесені судові витрати покласти на позивача. Рогатинський районний відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав клопотання, в якому зазначив, що при вирішенні позову покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 325359681 від 10 березня 2023 року вбачається , що 24 грудня 2007 року Рогатинською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт усього нерухомого майна [PERSON] , жителя [ADDRESS] , згідно постанови державної виконавчої служби серія АМ № 915016 від 21 грудня 2007 року. Листом від 28 березня 2023 року за № 24.4-27/5234 начальник Рогатинського відділу ДВС Кривень І.С. повідомив [PERSON] , що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у ВП №2665501, ВП №5571492, ВП №17133571 арешти з рухомого та нерухомого майна боржника знято на підставі Закону України "Про виконавче провадження". Щодо відомостей, які зазначені в інформаційній довідці № 325359681 від 10 березня 2023 року, то державною виконавчою службою 21 грудня 2007 року було накладено арешт на усе нерухоме майно боржника, однак згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутня інформація про наявність заборгованості перед стягувачем та сума заборгованості по якій накладено арешт . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника. У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження(ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»). Підстави зняття арешту з майна визначені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною п`ятою статті 59 вказаного Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року№ 512/5 у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а також у випадку, коли таке виконавче провадження перебувало на виконанні у приватного виконавця, діяльність якого припинена або яким змінено виконавчий округ, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження. Тобто державний виконавець був зобов`язаний вжити заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження та вирішити питання про зняття арешту з майна боржника. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно немає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна боржника.

Outcome: approved