Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), в інтересах якого діє представник Чечельницька Антоніна Олексіївна, звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 650 грн. Позов мотивований тим, що 09.04.2021 між [PERSON] (далі - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі - ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») було укладено кредитний договір № 05300-04/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором (п.п. 1.1 п.1 кредитного договору). Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомився з Правилами надання коштів у позику, які є невід`ємною частиною вказаного договору. 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 18.02.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 700 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 20 700 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18.02.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 05300-04/2021 від 09.04.2021 у сумі 26 700 грн. Крім того, 18.05.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (далі - ТОВ «ГОУФІНГОУ») було укладено кредитний договір № 3510008450/425459, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику кредит в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної позичальником (п.п.1.4 п.1 кредитного договору). Відповідач підтвердив, що ознайомився з Публічною пропозицією (офертою) ТОВ «ГОУФІНГОУ» на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка є невід`ємною частиною вказаного договору, а також прийняв всі умови кредитного договору. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 800 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9 800 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3510008450/425459 від 18.05.2021 у сумі 13 800 грн. Крім того, 26.06.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі - ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА») було укладено кредитний договір № 3510008450/700893, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором (п.п. 1.1 п.1 кредитного договору). Відповідач підтвердив, що ознайомився з Публічною пропозицією (офертою) ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка є невід`ємною частиною вказаного договору, а також прийняв всі умови кредитного договору. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 150 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12 150 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав зобов`язання, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3510008450/700893 від 26.06.2021 у сумі 17 150 грн. За наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача на його користь загальну суму заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, яка склала 57 650 грн. Ухвалою суду від 16.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 18.04.2023. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу - копію позовної заяви з додатками. Відповідачем отримано копії позовної заяви з доданими до неї документами, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Йому запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09.04.2021 між [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 05300-04/2021 (а.с. 8-9), за умовами якого (п.п.1.1 п.1 вказаного договору) товариство надало клієнту (відповідачу) фінансовий кредит в розмірі 6 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт (позичальник, відповідач) зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту склала 6 000 грн, строк дії кредиту - 30 днів (до 08.05.2021), процентна ставка за користування коштами кредиту - 2 % на добу (фіксована процентна ставка). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.п. 6.1 та п.7 кредитного договору (адреса, підпис, реквізити, та підпис сторін). Відповідно до п. 6.7 кредитного договору, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», які розміщені на сайтах товариства - http://www.zecredit.com.ua, та є невід`ємною частиною вищевказаного договору. Відповідачу було доведено графік платежів, який також є невід`ємною частиною Договору про надання фінансового кредиту №05300-04/2021 від 09.04.2021 (а.с.10). Проте, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконував зобов`язання, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за вказаним договором на суму 26 700 грн. Крім того, судом встановлено, що 18.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ» було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 3510008450/425459 (а.с. 21-22), за умовами якого (п.п.1.1 п.1 вказаного договору) товариство надало клієнту (відповідачу) фінансовий кредит в розмірі 4 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт (позичальник, відповідач) зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту склала 4 000 грн, строк дії кредиту - 17 днів (до 03.06.2021), процентна ставка за користування коштами кредиту - 2,5 % на добу (фіксована процентна ставка). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.п. 6.1 та п.7 кредитного договору (адреса, підпис, реквізити, та підпис сторін). Відповідно до п. 6.8 кредитного договору, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ГОУФІНГОУ», які є невід`ємною частиною вищевказаного договору. Проте, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконував зобов`язання, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед ТОВ «ГОУФІНГОУ» за вказаним договором на суму 13 800 грн. Крім того, судом встановлено, що 26.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 3510008450/700893 (а.с. 21-22), за умовами якого (п.п.1.1 п.1 вказаного договору) товариство надало клієнту (відповідачу) фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт (позичальник, відповідач) зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту склала 5 000 грн, строк дії кредиту - 15 днів (до 10.07.2021), процентна ставка за користування коштами кредиту - 2,5 % на добу (фіксована процентна ставка). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.п. 6.1 та п.7 кредитного договору (адреса, підпис, реквізити, та підпис сторін). Відповідно до п. 6.7 кредитного договору, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», які є невід`ємною частиною вищевказаного договору. Проте, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконував зобов`язання, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» за вказаним договором на суму 17 150 грн. Статтею526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 статтею 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, ЗакономУкраїни «Про електронну комерцію». Як вбачається з позову та доданих до нього документів, кредитні договори між сторонами по справі були підписані електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, тобто був укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст. 3 вищевказаного закону). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи, спірні кредитні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, в них зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. У нижньому рядку вказаних кредитних договорів у розділі «Реквізити та підписи сторін» міститься надрукований запис «Електронний підпис позичальника», де позичальником вказано [PERSON] (а.с. 9, 22 (зворотна сторона), 32), а також міститься вказівка на рахунок позичальника. Таким чином суд вважає встановленим факти укладення кредитних договорів із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, договору про надання фінансового кредиту № 05300-04/2021 від 09.04.2021, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»; індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3510008450/425459 від 18.05.2021, укладеної між [PERSON] та ТОВ «ГОУФІНГОУ»; індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3510008450/700893 від 26.06.2021, укладеної між [PERSON] та ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА». Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА»свої зобов`язання за кредитними договорами виконали в повному обсязі, а саме - надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами, про що судом зазначено вище. Проте, відповідач не надавав своєчасно кредитодавцям грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками (не сплатив щомісячні платежі). Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як вже вказувалось вище, відповідач не надав своєчасно кредитним установам грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що є порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 1049 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаними договорами не виконав. Разом з тим, судом встановлено, що 18.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 18022022 (а.с. 11-13), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно акту-прийому передачі реєстру боржників (а.с. 14) та витягу з реєстру боржників від 18.02.2022 (а.с. 15), доданого до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26 700 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 20 700 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Г (а.с. 23-24), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників (а.с. 25) та витягу реєстру боржників від 19.04.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу (а.с. 26), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 800 грн, з яких: 4 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9 800 грн - заборгованість за відсотками. Крім того, 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19042022-Є (а.с. 34-36), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 37) та витягу з реєстру боржників від 19.04.2022, доданого до вищевказаного договору факторингу (а.с. 38), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 150 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12 150 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином за вищевказаними договорами факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму заборгованості, яка склала 57 650 грн. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved