Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Представник позивача Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» Орлов С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати наданих освітніх послуг у розмірі 15 062 грн. 25 коп., судовий збір у сумі 2 684 грн. 00 коп. На обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з 1 вересня 2021 року громадянина України [PERSON] , [INFO], на момент підготовки документів до вступу до закладу вищої освіти ще неповнолітнього, інтереси якого представляв його батько - [PERSON] , на підставі заяви та Правил прийому до закладу вищої освіти Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (далі - ХАІ), було зараховано на 1 курс факультету літакобудування (денна форма навчання) за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» освітньої програми «Інформаційна технології проектування» та освітнього ступеня «бакалавр» за рахунок коштів фізичних осіб та укладено з його батьком (Відповідачем за даним позовом) відповідний договір № 3-1/21 від 16.08.2021 року. Таким чином, навчання Одержувача в ХАІ за рахунок коштів Відповідача здійснювалося на умовах надання платних послуг. ХАІ протягом дії Контракту належним чином виконував власні зобов`язання на користь Одержувача: надавав йому можливість отримувати освітні послуги на рівні державних стандартів освіти. ХАІ також в умовах війни не припиняв надання освітніх послуг. Не зважаючи на укладений Контракт з ХАІ в інтересах його сина, Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати коштів за надані Одержувачу освітні послуги, що спричинило утворення заборгованості перед ХАІ відповідно до положень Контракту у розмірі 15062,25 грн. Згідно з пунктами 5.4-5.5 Контракту Відповідач повинен був сплатити за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року суму у розмірі 15062,25 грн., але ця сума залишилася несплаченою, тобто виникла заборгованість у розмірі 15062,25 грн. Обов`язок перед ХАІ щодо своєчасної і повної оплати за освітню послугу (п. 3.1.1 Контракту) Відповідач досі не виконав. На дату звернення до суду розмір заборгованості Відповідача перед ХАІ за Контрактом складає суму 15062,25 грн. За Одержувачем весь час навчання зберігалося місце в академічній групі. Кожного студента ХАІ було забезпечено необхідною інформацією для онлайн - доступу для отримання освітніх послуг, з урахуванням особистих обставин надавалася можливість реструктуризації платежів за Контрактом чи надання академічної відпустки тощо. Посадові особи ХАІ неодноразово зв`язувалися з Відповідачем, з Одержувачем з пропозицією належним чином виконувати вимоги Контракту (оплачувати освітні послуги) та вимоги освітньої програми. Згідно вимог пп. 1 ч. 6 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» орган студентського самоврядування ХАІ за своїми процедурами розглянув питання можливості відрахування Одержувача, після чого його було відраховано за порушення умов контракту. Одержувача було відраховано з ХАІ з 01.11.2022, а Контракт з ним припинено згідно з Наказом ХАІ від 03.11.2022 № 1556уч. ХАІ, окрім повідомлень і вимог щодо виконання умов Контракту, направляв Відповідачу претензію про стягнення заборгованості за надані на користь його сина освітні послуги № 66-1ф від 14.12.2022 (копія додається до позову), але жодних дій щодо погашення заборгованості Відповідачем зроблено не було. Оскільки, Відповідач у добровільному порядку не сплатив суму заборгованості, тому ХАІ змусило звернутися до суду із цим позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом сторін). Представник позивача у судове засідання не з`явився, 01.03.2023 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просив розглядати справа за його відсутності, про винесення заочного рішення не заперечує та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.22, 28). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с.24, 26, 27, 29, 30-31), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 11.04.2023, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 16.08.2021 між Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі ректора Нечипорука Миколи Васильовичем та [PERSON] для [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг №3-1/21 (а.с.6). Відповідно до п.1.1 Договору предметом цього Договору є надання освітньої послуги. Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу у розмірах та в порядку, встановлених цим Договором (п.п.3.1.1. Договору). Згідно п.п. 5.1, 5.3, 5.5 Договору розмір плати встановлюється за весь період надання освітньої послуги у. національній валюті України, при цьому Виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим укладанням додаткової угоди до Договору. Загальна вартість освітньої послуги становить 119 700 гривень. Строк внесення плати: щомісяця. П.6.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цього Договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством та цим Договором. Наказом № 951-уч Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 10.08.2021 [PERSON] було зараховано з 1 вересня 2021 року на 1 курс денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб згідно з додатком для здобуття ОС «бакалавр», строк навчання 3 роки 10 місяців (а.с.8). Наказом ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» М. Нечипорук №1556-уч про відрахування за порушення умов контракту від 03.11.2022 [PERSON] було вилучено зі складу студентів 125 групи з 01.11.2022 та припинено дію контракту (а.с.9). 14.12.2022 представниками Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» було складено претензію №66-1ф на ім`я [PERSON] , в якій зазначено, що станом на 14.12.2022 у [PERSON] наявна заборгованість за період з 01.03.2022 по 01.11.2022 у розмірі 15 062,25 грн. Вказано, що якщо до 10 січня 2023 року від нього на рахунок ХАІ не надійдуть кошти за освітні послуги у повному обсязі, то сума цієї претензії буде примусово стягнута у судовому порядку (а.с.10). Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з п. 1 ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Про відрахування відповідача було ініційовано після закінчення строків ліквідації академічної заборгованості. Згідно вимог пп. 1 ч. 6 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» орган студентського самоврядування ХАІ за своїми процедурами розглянув питання можливості відрахування відповідача та надав відповідну згоду, після чого його було відраховано за порушення умов контракту. Відповідно до ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надання освітніх послуг, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг. Як вбачається з довідки про стан виконання договору 3-1/21 від 16.082021 за період з 01.03.2022 по 01.11.2022 [PERSON] має заборгованість за навчання згідно договору у розмірі 15 062,25 грн. (а.с.11). Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обгрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором про надання освітніх послуг підлягають задоволенню повністю. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь «ХАІ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved