Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] у період з лютого 2007 року по 29 січня 2023 року день зникнення [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] . Заявник вказує, що з лютого 2007 року вони з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали в одній квартирі, вели спільне господарство, мали спільний побут, однак 29 січня 2023 року під час служби у Збройних Силах України чоловік зник безвісті. Заявник зазначає, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу їй необхідно для здійснення звернень за вирішенням питань, пов`язаних з встановленням місцезнаходження [PERSON] та його пошуку. В судове засідання з`явились заявник та її представник [PERSON] , заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, з`явилася її представник [PERSON] , просила відмовити у задоволенні заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що солдата запасу [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] з 14 червня 2022 року та призначено оператором-вогнеметником, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 14 червня 2022 року №111. Відповідно до повідомлення про зникнення безвісти [INFO] від 01 лютого 2023 року №631, стрілець помічник гранатометника в/ч [NUMBER] солдат [PERSON] 29 січня 2023 року близько 11:00 поблизу населеного пункту Іванівське, Донецької області, виконуючи бойове завдання в складі підрозділу щодо проведення захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, зник безвісті, було втрачено зв`язок, місце його знаходження невідоме та серед загиблих не значиться. В період з лютого 2007 року по 23 грудня 2022 року [PERSON] постійно проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] та її дочкою [PERSON] , що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї і прописку), виданою 20 лютого 2023 року Житлово-будівельним кооперативом «Ленінський-6». Згідно із копією паспорта серії [NUMBER] , адресою реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , є [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] та довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293\~ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для здійснення звернень за вирішенням питань, пов`язаних з встановленням місцезнаходження [PERSON] та його пошуку. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 21\~СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст.\~27\~СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побут та фактично виконували обов`язки подружжя, збирались зареєструвати шлюб належним чином. [PERSON] вказана довіреною особою пацієнта [PERSON] для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом, що підтверджується декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 10 березня 2020 року. Також в судовому засіданні допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина, турбувалися один про одного, здійснювали покупки для спільних потреб. Посилання представника заінтересованої особи про наявність спору про право суд не бере до уваги, оскільки цьому не надано жодних обґрунтувань та доказів, із поданої заяви не вбачається спору про право та того, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з лютого 2007 року по день зникнення останнього знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом та доведений належними письмовими доказами. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved