Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

У жовтні 2022 року ВЧ [NUMBER] НГУ звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, вчиненим [PERSON] , яка складає 120800,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.07.2017 року з 22 години до 23 години на території аеродрому військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, який розташований у м. Олександрія Кіровоградської області, прапорщик [PERSON] , будучи військовою службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, викрав з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН, яка розташована на двох вантажних військових автомобілях марки Зіл-131 з військовими номерними знаками [NUMBER] та [NUMBER] , та розукомплектував 64 радіоелектронні плати з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення навігаційної системи) БОП-Д та БОП-П (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУЗ.051.224 №9479, ЕУЗ.051.224 №0610, ЕУЗ.051.224 №0623, ЕУЗ.051.224 № 1851. 31.07.2017 року близько 9 години прапорщик [PERSON] вивіз за межі аеродрому військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, викрадені ним при вищевикладених обставинах, 64 радіоелектронні плати з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення навігаційної системи) БОП-Д та БОП-ГІ (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУЗ.051.224 №9479, ЕУЗ.051.224 №0610, ЕУЗ.051.224 №0623, ЕУЗ.051.224 №1851 з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 120 800,00 гривень, чим вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.410 КК України - викрадання військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. 24.12.2019 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області оголошено вирок у справі № 398/3492/17 та визнано винним [PERSON] , [INFO] у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.410 КК України. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 17.11.2020 року вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.12.2019 у справі № 398/3492/17 було залишено в силі. Посилаючись на ст.ст.22, 1166 ЦК України, просить стягнути з відповідача вищевказану суму. Ухвалою суду від 15.11.2022 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.59). Представник позивача ВЧ [NUMBER] [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.54, 94, 95). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.58, 67, 75, 84, 91, 93), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Суд на підставі ст.ст. 223, 280-281 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст.ст.247, 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/3492/17 від 24.12.2019 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України (а.с.29-40). Ухвалою Кропивницького\~апеляційного суду\~від 17.11.2020\~року вирок\~Олександрійського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~24.12.2019\~у справі\~№ 398/3492/17\~було залишено\~без змін (а.с.41-53). В ході судового розгляду кримінального провадження №42017120050000113 судом було встановлено, що Наказом командира військової частини [NUMBER] № 74 о/с від 20.12.2015 року прапорщика [PERSON] було призначено на посаду техніка - старшого інструктора з водіння радіолокаційної системи посадки групи радіолокаційного контролю вузла радіотехнічного забезпечення польотів. Будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, прапорщик [PERSON] , між іншим, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, бути взірцем виконання службового обов`язку знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» встановлено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише ,за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання га передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з «Рішенням командира батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів вузла зв`язку «Мінерал» та заступання чергової зміни батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів на чергування 30.07.2017» № 211 від 28.07.2017 року, прапорщик [PERSON] був призначений черговим по об`єкту РСП-РЛС. Відповідно до «Інструкції черговому техніку-начальнику зміни групи РЛК в повсякденних умовах», затвердженої 28.12.2016 року начальником вузла зв`язку та РТЗ польотів, прапорщик [PERSON] , окрім іншого, зобов`язаний забезпечувати стійку роботу станції з необхідною якістю; здійснювати контроль за станом зв`язку, апаратури, негайно вживати заходи по їх відновленню; підтримувати в постійній бойовій готовності джерела живлення та аварійні засоби зв`язку, тобто виконувати адміністративно-господарські обов`язки. У зв`язку із займаною посадою прапорщик [PERSON] був обізнаний про те, що у блоках радіолокаційної системи посадки РСГ1-10МН знаходяться радіоелектронні плати із радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали. Прапорщик [PERSON] будучи військовою службовою особою, на порушення вищевказаних нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та незаконно збагатитись за рахунок держави шляхом викрадення іншого військового майна за наступних обставин. Наприкінці липня 2017 року прапорщик [PERSON] , діючи із корисних спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив викрасти з двох комплектів радіолокаційної системи посадки РСП-10МН встановлених на військових автомобілях марки Зіл-ІЗІ з військовими номерними знаками [NUMBER] та [NUMBER] , плати, які містять у собі дорогоцінні метали. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення іншого військового майна, 30.07.2017 року з 22 години до 23 години на території аеродрому військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, який розташований у м. Олександрія Кіровоградської області, прапорщик [PERSON] , будучи військовою службовою особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, викрав з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН, яка розташована на двох вантажних військових автомобілях марки Зіл-ІЗІ з військовими номерними знаками [NUMBER] та [NUMBER] , та розукомплектував 64 радіоелектронні плати з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення навігаційної системи) БОП-Д та БОП-П (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУЗ.051.224 №9479, ЕУЗ.051.224 №0610, ЕУЗ.051.224 №0623, ЕУЗ.051.224 № 1851. 31.07.2017 року близько 9 години прапорщик [PERSON] вивіз за межі аеродрому військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, викрадені ним при вищевикладених обставинах, 64 радіоелектронні плати з радіоелементами, які містять у собі дорогоцінні метали, з апаратури ОНІ (відображення навігаційної системи) БОП-Д та БОП-ГІ (диспетчерського та посадочного блоків обробки перешкод) із номерами ЕУЗ.051.224 №9479, ЕУЗ.051.224 №0610, ЕУЗ.051.224 №0623, ЕУЗ.051.224 №1851 з радіолокаційної системи посадки РСП-10МН, якими розпорядився на власний розсуд, чим вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.410 КК України - викрадання військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказаний вище вирок суду набрав законної сили 17.11.2020 року і має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно вини відповідача, відповідно до зазначеної норми ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягають повторному доведенню. Згідно розрахованої вартості відновлення плат з блоків БОП-П, БОП-Д системи РСП-10МН 1980 року випуску, наданої ДК «Укроборонпром» ДП «Ремонтний завод радіотехнічного обладнання», загальна сума відновлення плат у кількості 64 штуки складає - 120 800,00 гривень (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 2684,00 грн., від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved