Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] 29.12.2022 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просив припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, згідно судового наказу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05.05.2022 року по справі № 677/492/22. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Красилівським районним судом Хмельницької області 05.05.2022 року видано судовий наказ № 677/492/22 про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, під час розгляду вимог наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Разом з тим, до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу він проживає разом із дітьми та вже цивільною дружиною однією сім`єю, та повністю забезпечує сім`ю фінансово. Зважаючи на вказане просив позов задовольнити. Аргументи учасників справи. Відповідач відзив на позов не надала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] під час підготовчого провадження у судовому засіданні повідомила суду про те, що вони з позивачем одразу після винесення судового наказу примирилися, проживають разом, позивач її та їхніх дітей утримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання 07.04.2023 року не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву, у якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 22). Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено наступні обставини. Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] , виданими повторно 21.04.2022 року Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 6, 7). 05.05.2022 року Красилівським районним судом Хмельницької області видано судовий наказ (судова справа № 677/492/22) яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 квітня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Позивач стверджує, що до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу він проживає разом із дітьми та вже цивільною дружиною однією сім`єю, та повністю забезпечує сім`ю фінансово. Вказані обставини відповідачем [PERSON] не оспорюються та визнаються. Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту\~сімейних прав\~та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27.02.1991\~року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27.09.1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони проживають разом, позивач [PERSON] утримує відповідача та їхніх спільних дітей, на утримання яких з позивача спірним судовим наказом стягнуто аліменти, що відповідачем [PERSON] визнається. Відповідно до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що після постановлення судового наказу, яким з [PERSON] стягуються періодичні платежі у виді аліментів, кардинально змінилися обставини (сторони примирились, проживають однією сім`єю, позивач (боржник) утримує сім`ю), що впливають на присуджені платежі, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, шляхом припинення примусового стягнення з нього аліментів за спірним судовим наказом. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позовних вимог позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку\~ст. 206 ЦПК України. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 496 грн. 20 коп. судового збору, \~стягнути з відповідача на користь позивача 496 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved