Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

1.Виклад заяв сторін про суті спору 1.1. 04 січня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова зі позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк Володимир Володимирович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, у якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14024 від 15 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Також просила суд стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Аланд» на її користь понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги, за якими вчинено виконавчий напис, не є безспірними та оспорюваний виконавчий напис виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі вчинених написів нотаріусів, оскільки позивачка не отримувала жодних звернень щодо суми заборгованості або ж її погодження. Уважає зазначену відповідачем заборгованість такою, що не підтверджена жодними належними і допустимими доказами. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, на думку позивачки, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Зазначала що кредитний договір укладався нею з ПАТ «ОТП Банк», у той час як стягувачем за спірним виконавчим написом є ТОВ «ФК «Аланд», про укладення договору відступлення права вимоги їй не відомо, а у виконавчому написі зазначено період стягнення, який взагалі перевищує загальний строк позовної давності - включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років. Також, 04 січня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова зі заявою про зупинення виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 14024, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. 1.2. Відповідач відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав. 1.3. Треті особи правом на подання заперечень, пояснень щодо позову не скористалися. 2. Рух справи у суді Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Печенізького районного суду Харківської області (а.с. 27-28). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року заяву позивачки про забезпечення по цивільній справі передано для розгляду за підсудністю до Печенізького районного суду Харківської області (а.с. 30). Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 07.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд по справі (а.с. 36-37). Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 07.04.2021 задоволено заяву позивачки про зупинення виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 14024, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, шляхом зупинення виконання виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 14024, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з позивачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість в розмірі 25 296,39 гривень (а.с. 38-42). Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 03.06.2021 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Биченка Антона Олександровича про витребування доказів, суд витребував у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, за якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 14024 від 15.04.2020 про стягнення грошових коштів з [PERSON] (а.с. 71-72). Протокольною ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 07.12.2021 задоволено клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Биченка Антона Олександровича, долучено до матеріалів справи копію договору про надання споживчого кредиту № 2008502368 від 26.03.2014 (а.с. 135). Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 18.01.2022 задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів, суд витребував у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича належним чином завірену копію виконавчого напису № 14024, вчиненого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в сумі 25 296,39 гривень, на підставі якого приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с. 142). Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 15.02.2022 за власною ініціативою витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином засвідчений нотаріусом виконавчий напис нотаріуса № 14024 від 15.04.2020 про стягнення грошових коштів з [PERSON] , виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною та документи, на підставі яких нотаріусом був вчинений виконавчий напис № 14024 від 15.04.2020 (а.с. 175). Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. на виконання ухвали Печенізького районного суду Харківської області від 18.01.2022 надано витребувані судом докази, а саме: матеріали виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису (а.с. 150-172). Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області. Справа передана на розгляд з Печенізького районного суду Харківської області до Козельщинського районного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.02.2023 прийнято до свого провадження цивільну справу, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Ухвалами Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.03.2023 виправлено описки в ухвалі Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.02.2023. Справу розглянуто 03 квітня 2023 року у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників, які належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Відповідач належним чином повідомлений шляхом направлення ухвали суду та повістки на офіційну електронну адресу, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 14, п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №14024 (а.с. 15, 156), яким запропоновано звернути стягнення з громадянки [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2008502368 від 26.03.2014, укладеним нею з ПАТ «ОТП БАНК», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за кредитним договором № 2008502368 від 26.03.2014 настав. Стягнення запропоновано звернути за період з 13.08.2017 по 21.02.2020, розмір заборгованості 24996,39 гривень, у тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 17599,32 грн; - прострочена заборгованість за процентами - 5,31 грн; - строкова заборгованість за комісією - 7391,76 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача у розмірі 300,00 грн. Загальна сума, що підлягала стягненню за виконавчим написом, складала 25296,39 грн. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус посилався на статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - ПКМУ № 1172 або Перелік). Матеріали справи містять копію договору про надання споживчого кредиту №2008502368 від 26.03.2014, який укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП БАНК» (а.с. 152-155), відповідно до якого загальна сума кредиту складає 17599,32 грн, строк кредитування 24 місяці. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (дата договору) та всіх додатків до нього (п. 3.17 договору). Докази нотаріального посвідчення договору про надання споживчого кредиту №2008502368 від 26.03.2014 матеріали справи не містять, та відповідачем, третіми особами не надано. Докази набуття права вимоги до позивачки відповідачем не надано. 01 червня 2020 року відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» було подано заяву до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за № 14024, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо стягнення з позивачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у загальному розмірі 25296,39 грн (а.с. 151). За виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича від 02.06.2020 відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового стягнення з позивачки суми боргу за вищевказаним виконавчим написом (а.с. 14, 158). Постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 02.06.2020 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62227512 та стягнуто з боржника [PERSON] основної винагороди у розмірі 2529,64 грн (а.с. 161-162, 164-165). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 01.07.2020 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 167-168). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. від 16.04.2021, на підставі ухвали Печенізького районного суду Харківської області від 07.04.2021 зупинено виконання виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 14024, виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з позивачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованість в розмірі 25 296,39 гривень (а.с. 170-171). 4. Норми права, які застосував суд У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ч. 1 - ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)… Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У свою чергу, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яке затверджено Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (надалі - Перелік) (у редакції на дату вчинення спірного виконавчого напису), одним з таких документів був кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису мали б додаватися: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний п. 2 Переліку внесено (доповнено) згідно з Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 вищевказану постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65037659). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 вищевказана постанова суду залишена без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено у перегляді даної ухвали ВАСУ. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження факту існування кредитних відносин між позивачкою та ПАТ «ОТП БАНК». Разом з тим, наданий позивачкою договір про надання споживчого кредиту №2008502368 від 26.03.2014, який укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП БАНК», нотаріально не посвідчувався. Матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення договору про надання споживчого кредиту №2008502368 від 26.03.2014, на підставі якого було вчинено спірний виконавчий напис нотаріуса. Також у матеріалах справи відсутні докази набуття відповідачем ТОВ «ФК «Аланд» права вимоги до позивачки за договором про надання споживчого кредиту №2008502368 від 26.03.2014, який укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП БАНК». Станом на 15 квітня 2020 року - дату вчинення спірного виконавчого напису, правової норми, яка б дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, не посвідчених нотаріально, не існувало, оскільки положення Переліку в частині документів, що підтверджують безспірність вимог за кредитними договорами, визнані незаконними у судовому порядку. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10374/17 (постанова від 21 вересня 2021 року). Закон дозволяє укладати кредитні договори в простій письмовій чи електронній формі, але не дозволяє в такому випадку кредитору та нотаріусу здійснювати вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що нотаріально не посвідчувалися. Не маючи правових підстав для вчинення виконавчого напису, нотаріус права на його вчинення не мав. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі положення нормативно-правового акту, який станом на дату вчинення виконавчого напису був нечинним та скасованим судом. Відтак, суд визнає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка, зокрема, наведена в у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, рішення від 10/02/2010 року, п.58) у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення…Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень…. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. У зв`язку зі встановленням судом відсутності правових підстав для вчинення виконавчого напису, суд не надає оцінку іншим, другорядним аргументам позивача, зокрема, щодо безспірності (спірності) вимог; періоду стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності; не направлення повідомлення про вимогу боржнику (позивачці), відсутності доказів набуття права вимоги відповідача до позивачки тощо. 6. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у загальній сумі 1260,00 гривень: у сумі 840,00 гривень, сплаченого при подачі позову до суду, та судового збору у сумі 420,00 гривень - за розгляд судом заяви про забезпечення позову. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у розмірі 1260,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved