Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 12 328,74 Євро, витрати на правову допомогу у розмірі 7 700,00 грн. витрати по оплаті судового збору в розмірі 6 225,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Парнас Альянс» (Limited Liability Partnership «Parnas Alliance») є юридичною особою у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яке зареєстровано за законодавством Сполученого королівства Великої Британії. В період часу з 31 січня 2020 року по 26 березня 2020 року позивачем на користь відповідача було здійснено три безготівкові грошові перекази на рахунок [NUMBER] (CLJUGB21XXX, Монобанк, AT «Універсал Банк») на загальну суму 12 328,74 Євро, а саме: 31.01.2020 переказ в розмірі 4979,37 Євро, 02.03.2020 переказ в розмірі 4849,37 Євро, 26.03.2020 переказ в розмірі 2500,00 Євро. Позивач зазначає, що будь-які договори між позивачем та відповідачем не укладалися, жодної продукції не поставлялося, послуги не надавалися. Всі зазначені вище платежі здійснені позивачем помилково, а тому правові підстави набуття відповідачем зазначених грошових коштів відсутні і такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до положень ст. 1212 ЦК України. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості про те чи наявний у банку рахунок [NUMBER] та відомості про його власника, а також виписку про рух грошових коштів на вказаному рахунку за певний період часу. 12.07.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву. 12.07.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.07.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.07.2021 продовжено відповідачу [PERSON] строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 02.08.2021 від представника відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи - [PERSON] . 02.08.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. 02.08.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. 03.08.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не підтверджено належними доказами переказ коштів компанією позивача у заявленому в позові розмірі на рахунок відповідача. Зазначив, що в січні-березні 2020 року відповідач очікував на перерахування грошових коштів в порядку часткового погашення заборгованості громадянина України [PERSON] в розмірі, що перевищував 800 000,00 грн. В січні 2020 року [PERSON] під час телефонної розмови повідомив [PERSON] , що вищезазначена заборгованість за нього частково буде погашена юридичною особою, тобто відбудеться виконання обов`язку боржника іншою особою у відповідності до ст. 528 ЦК України та просив [PERSON] надати згоду на таке погашення. Точних даних юридичної особи, яка мала здійснити часткове погашення заборгованості, [PERSON] під час розмови повідомлено не було. Однак, через деякий час [PERSON] почав відмовлятись від погашення суми заборгованості в зв`язку із чим між ним та [PERSON] виник конфлікт. Після чого, [PERSON] повідомив [PERSON] , що останній має повернути грошові кошти Parnas Alliance LLP (компанія, яка зі слів [PERSON] перерахувала їх [PERSON] ), інакше компанія заявить, що [PERSON] нібито отримав їх безпідставно, а не в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед [PERSON] . Саме по собі твердження про помилкове здійснення тричі переказу грошових коштів на конкретний рахунок із зазначенням конкретного отримувача є безпідставним. У разі подання позивачем доказів здійснення платежу, може мати місце факт виконання обов`язку боржника ( [PERSON] ) іншою особою в порядку ст. 528 ЦК України і грошові кошти, якщо вони були перераховані саме позивачем, не можуть вважатись отриманими безпідставно. 30.08.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. 17.09.2021 та 21.07.2022 від АТ «Універсал Банк», на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2021 про витребування доказів, надійшли відомості про те, що в АТ «Універсал Банк» відсутній рахунок [NUMBER] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2022 витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості про те чи наявний у банку рахунок [NUMBER] (CLJUGB21XXX, Монобанк, AT «Універсал Банк») та відомості про його власника, а також виписку про рух грошових коштів на вказаному рахунку за певний період часу. 06.12.2022, на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2022 про витребування доказів, надійшли відомості про те, що в АТ «Універсал Банк» відсутній рахунок [NUMBER] . Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно змісту позовної заяви, позивач стверджує, що помилково тричі перерахував відповідачу [PERSON] на рахунок [NUMBER] (CLJUGB21XXX, Монобанк, AT «Універсал Банк») грошові кошти в загальному розмірі 12 328,74 Євро, а саме: 31.01.2020 переказ в розмірі 4979,37 Євро, 02.03.2020 переказ в розмірі 4849,37 Євро, 26.03.2020 переказ в розмірі 2500,00 Євро. Зазначає, що будь-які договори між позивачем та відповідачем не укладалися, жодної продукції не поставлялося, послуги не надавалися, а тому кошти в розмірі 12 328,74 Євро набуті відповідачем безпідставно і такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до положень ст. 1212 ЦК України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. На підтвердження доводів позовної заяви, позивач надав до суду аркуші паперу, на яких міститься заголовок TransferWise та наявна інформація про здійснення переказу компанією Parnas Alliance LLP (без зазначення реєстраційного номеру юридичної особи) грошових коштів на користь Mural Dmytro. Разом з тим, такі документи не є допустимими доказами здійснення переказів грошових коштів, оскільки з наданих позивачем документів не можливо встановити яким чином вони були отримані (виготовлені), ким саме та у який спосіб. Крім того, такі документи не містять жодних підписів, печаток, тощо. У відповідності до положень статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Надані позивачем вищезазначені документи не відповідають вимогам ст. 78 ЦПК України щодо допустимості доказів. В ході розгляду справи, ухвалами суду від 28.04.2021, 20.09.2022 у АТ «Універсал Банк» було витребувано відомості про те чи наявний у банку рахунок [NUMBER] (CLJUGB21XXX, Монобанк, AT «Універсал Банк») та відомості про його власника, а також виписку про рух грошових коштів на вказаному рахунку за певний період часу. Згідно листів АТ «Універсал Банк», які надійшли до суду 17.09.2021, 21.07.2022, 06.12.2022, в АТ «Універсал Банк» відсутній рахунок [NUMBER] . Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факт здійснення позивачем грошових переказів, про які позивач вказує у позивачі, а також не було доведено набуття відповідачем таких коштів. Відповідно до частин 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Крім того, суд також враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Враховуючи дане правове обґрунтування та приведене вище, відсутності доказів заявлених позовних вимог та недоведення приведених у позові обставин, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed