Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 36/100 частини квартири [ADDRESS] . При цьому посилається на те, що вона є племінницею [PERSON] та єдиним спадкоємцем за заповітом після її смерті, а також співвласником квартири [ADDRESS] . Разом з тим, позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 36/100 частини вказаної квартири, оскільки право власності на спадкове майно не зареєстроване у встановленому законом порядку і можливості оформити спадщину на вказане спадкове майно не інакше як у судовому порядку, не має. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач в своїй заяві підтримала позов та просила його задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.1969 року квартира [ADDRESS] , житловою площею 47,83 кв.м., була виділена для проживання тітці позивача [PERSON] , її брату, батькові позивача [PERSON] та матері позивача [PERSON] , що підтверджується копією ордеру №27 від 09.10.1969 року. Вищевказана квартира належала Житлово-будівельному кооперативу «Полісся», а тому, особи, які вселилися і проживали у ній набули статусу членів зазначеного кооперативу. У 1969 році за вищевказану квартиру батьком позивача та тіткою позивача у повному обсязі були сплачені пайові внески, що підтверджується листом ЖБК «Полісся» від 10.03.2023 року №41. Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. З огляду на вищевикладене, [PERSON] та [PERSON] набули права власності на вищевказану квартиру відповідно до чинного на той час ч.1 ст.15 Закону України «Про власність». Згідно довідки №383 від 13.04.2001 року, виданої ЖБК «Полісся» квартира [ADDRESS] на підставі рішення правління ЖБК «Полісся» оформленого протоколом №1 від 12.04.2001 року була поділена на двох власників: [PERSON] зайняла 1 кімнату житловою площею 17,4 кв.м., загальна площа 21,9 кв.м.; [PERSON] разом із дружиною зайняв 2 кімнати житловою площею 30,7 кв.м., загальна площа 39,7 кв.м. В подальшому 31.03.2003 року батько позивача [PERSON] зареєстрував право власності на 64/100 частини спірної квартири, а тітка позивача [PERSON] право власності на інші 36/100 частини квартири станом на 08.04.2003 року, не зареєструвала. Відповідно до договору дарування частини квартири від 14.05.2004 року [PERSON] подарував позивачу 64/100 частини квартири [ADDRESS] , яка зареєструвала право власності у встановленому законом порядку. 15.12.2021 року [PERSON] склала на користь [PERSON] заповіт на все своє рухоме та нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Савіцькою Т.В. 17.01.2022 року заведено спадкову справу №3/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно спадкової справи №3/2022, спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформацією нотаріуса про склад спадкоємців від 28.11.2022 року. Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Савіцької Т.В. від 26.01.2023 року №11/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 36/100 частин квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що не надані відповідні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Згідно ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній \~конторі \~свідоцтва \~про право\~на спадщину\~вимоги провизнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно листа\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 16.05.2013\~року №24-753/0/4-13\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування»,\~найпоширенішою причиною\~звернення особи\~до суду\~в справах\~про визнання\~права власності\~на нерухоме\~майно в\~порядку спадкування\~є неможливість\~спадкоємцями,\~які прийняли\~спадщину,\~оформити своє\~право на\~спадщину в\~нотаріальній конторі\~з причин\~відсутності правовстановлюючих\~документів на\~спадкове майно\~на ім`я\~спадкодавця та/або\~відсутності державної\~реєстрації нерухомого\~майна спадкодавцем. Такі\~випадки характерні\~для сільської\~місцевості,\~де право\~власності на\~житловий будинок\~за спадкодавцем\~підтверджується лише\~записом в\~погосподарській книзі\~сільської ради\~та тривалим\~фактом володіння\~цим майном\~особою,\~яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, спадкодавець за життя не оформила своє право власності в органах БТІ на 36/100 частини спірної квартири, але вона набула вказану частину квартири у власність відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність» та заповіла вказане нерухоме майно позивачу. З огляду на вищезазначене, у позивача, яка прийняли спадщину за заповітом у встановленому законом порядку, не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у позасудовому порядку на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на праві власності. Враховуючи вищенаведене, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved