Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

10.02.2023 позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 1000000 грн. та зобов`язати відповідача поновити надання комунальної послуги водовідведення та усунути всі недоліки для постійного та безперебійного надання вказаної послуги до оселі за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що представники КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради у серпні 2019 року неправомірно відключили від централізованого водовідведення квартиру [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, не попередивши його за 30 днів, внаслідок чого йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 1 000 000 грн. Ухвалою судді від 16.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.03.2023 року представник відповідача подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, враховуючи заборгованість станом у розмірі 1468 грн 00 коп. за адресою: квартира [ADDRESS] послугу централізованого водовідведення КП «Чернігівводоканал» було обмежено 01.08.2019 року відповідно до Акту №281 від 01.08.2019. Відомості про зміну власника за вказаною адресою до КП «Чернігівводоканал» надійшли від [PERSON] (попереднього власника) 12.12.2019, вже після відключення від центральної міської каналізації квартири. Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] перейшло до [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 20.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенком Р.О., за реєстровим №2571. Оскільки відомості про зміну власника надійшли до підприємства лише 12.12.2019, зміну даних особового рахунку, а саме оформлення особового рахунку на [PERSON] , проведено в базі споживачів КП «Чернігівводоканал» лише з 12.12.2019. Стягнення заборгованості за послуги, що стала підставою у припиненні надання послуг, проведено в наказному провадженні. 24.12.2019 Деснянський районний суд м.Чернігова виніс Судовий наказ на підставі заяви КП «Чернігівводоканал», яким наказав: стягнути з [PERSON] на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2018 по 01.12.2019 року в сумі 2360 грн 31 коп. та 192 грн 10 коп. судового збору. Судовий Наказ було виконано в повному обсязі шляхом проведення утримань коштів з пенсії [PERSON] Державною виконавчою службою. Інші відомості щодо зміни власника чи то зареєстрованих були відсутні у КП «Чернігівводоканал» до дня отримання позовної заяви Позивача. Позивачем не надано жодних доказів в підтвердження небезпечності продукції та в підтвердження заподіяння саме йому шкоди небезпечною для життя та здоров`я продукцією. Набувши у власність 30.07.2018 року квартиру [ADDRESS] , [PERSON] набув і зобов`язання з утримання даного майна, однак зловживаючи своїми правами уникає оплати фактично отриманих житлово-комунальних послуг. Ухвалою суду від 16.03.2023 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача позов не визнала та пояснила суду, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач, як власник квартири, не отримав попередження про відключення послуги водовідведення. Проте зазначає, що відомості про власника квартири [ADDRESS] є саме позивач, Комунальному підприємству «Чернігівводоканал» стало відомо лише після отримання позовної заяви. Підприємство фактично обмежене в праві перевіряти зміну власників квартир. Раніше цю інформацію надавав юридичний відділ органів місцевого самоврядування, на сьогоднішній час підприємство не може отримувати таку інформацію, оскільки третім особам вона не надається. Закон України « Про житлово-комунальні послуги» зобов`язує саме споживачів повідомляти про зміну власників. Однак позивач не повідомив, що він став власником квартири та з якого часу. На момент відключення послуги з водовідведення підприємство мало інформацію, що власником квартири є [PERSON] . 01.08.2019 року було складено акт без присутності споживачів квартири. Попередження про відключення послуги здійснювалось разом з відправкою квитанцій. 24.12.2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова виніс судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2018 по 01.12.2019 в сумі 2360 грн., 31 коп. Позивач набув право власності 30.07.2018 року. В період видачі судового наказу позивач був власником квартири, але такі відомості були відсутні в підприємстві. Перевіркою було встановлено самовільне втручання в забірний механізм позивачем. Фактично послуга споживачем отримується, тому після відключення йде нарахування за надання послуги. Позивач не сплачує, тому з 01.12.2019 року наявна заборгованість, яку на даний час не було стягнуто в судовому порядку. Позивач набувши у власність 30.07.2018 року квартиру набув і зобов`язання з утримання даного майна, однак, зловживаючи своїми правами, уникає. Заслухавши пояснення представника КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 13.07.2018 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 22-23). Особовий рахунок № [NUMBER] на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у КП «Чернігівводоканал» за адресою: [ADDRESS] був відкритий на [PERSON] 12.12.2017. Враховуючи заборгованість станом у розмірі 1468 грн 00 коп. за вказаною вище адресою послугу централізованого водовідведення КП «Чернігівводоканал» було обмежено 01.08.2019 року відповідно до Акту №281 від 01.08.2019 (а.с.42). Відомості про зміну власника за вказаною адресою до КП «Чернігівводоканал» надійшли від [PERSON] (попереднього власника) 12.12.2019, вже після відключення від центральної міської каналізації квартири. Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] перейшло до [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 20.12.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенком Р.О., за реєстровим №2571. Оскільки відомості про зміну власника надійшли до підприємства 12.12.2019, зміну даних особового рахунку, а саме оформлення особового рахунку на [PERSON] , проведено в базі споживачів КП «Чернігівводоканал» лише з 12.12.2019. 24.12.2019 Деснянський районний суд м.Чернігова виніс судовий наказ на підставі заяви КП «Чернігівводоканал», яким стягнуто з [PERSON] на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2018 по 01.12.2019 року в сумі 2360 грн 31 коп. та 192 грн 10 коп. судового збору (а.с. 49). Судовий Наказ було виконано в повному обсязі шляхом проведення утримань коштів з пенсії [PERSON] Державною виконавчою службою. Жодних звернень від позивача на укладення Договору чи то зміну особового рахунку до КП «Чернігівводоканал» не надходили. Відповідно до ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постачання комунальної послуги відновлюється в повному обсязі протягом наступного дня з дати повного погашення заборгованості за фактично спожиті послуги чи з дати укладення угоди про реструктуризацію заборгованості. Враховуючи, що борг за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] тримає тенденцію збільшення, а з пропозицією на укладення угоди про реструктуризацію заборгованості споживачі за даною адресою не звертались, відновлення послуги централізованого водовідведення не проводилось з дня відключення 01.08.2019. В період відключеної послуги, при періодичних перевірках відключень представниками КП «Чернігівводоканал» були зафіксовані втручання в запірний механізм, про що складені відповідні акти (а.с. 46-48). Самовільне включення послуги централізованого водовідведення не може вважатись відновленням послуги, а корегування запірної арматури під час перевірок відключених від послуг централізованого водовідведення не може вважатись, як періодичне чи повторне відключення послуги виконавцем. Як вбачається із матеріалів даної справи, [PERSON] надав виписний епікриз від 02.06.2017 року (а.с. 21). Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно положень частини четвертої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги. За приписами частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч положенням статті 81 ЦПК України, в матеріалах справи відсутні докази, у розумінні статей 77, 80 ЦПК України, на підтвердження отримання позивачем від виконавця відповідного попередження, направлення якого споживачу передбачено положеннями частиною четвертою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Факт того, що позивач як власник житла чи інші зареєстровані особи в даній квартирі не отримували таке попередження не було спростовано представником відповідача в судовому засіданні. Заперечення КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про те, що позивач не звертався до підприємства за оформленням особового рахунку з дня набуття у власність даної квартири та підприємство не зобов`язано встановлювати фактичних споживачів послуг, а тому не було підстав для направлення саме [PERSON] чи іншим зареєстрованим особам попередження про відключення від центрального водовідведення суперечать нормам ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та судовому рішенню у формі Судового Наказу від 24.12.2019 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Чернігівводоканал» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2018 по 01.12.2019 року в сумі 2360 грн 31 коп., проте підприємство могло і повинно було попередити про відключення центрального водовідведення зареєстровану особу, з якої стягнуто заборгованість. За таких обставин, враховуючи неправомірність дій КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради, суд вважає за необхідне зобов`язати його підключити квартиру [ADDRESS] до мереж централізованого водовідведення. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн 00 коп суд дійшов наступного висновку. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода відшкодовується підприємством питного водопостачання та централізованого водовідведення у порядку, встановленому законом. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом, на що, зокрема, вказується у постанові Верховного Суду України № 6-1575цс16 від 09 листопада 2016 року. Так, на підтвердження завдання шкоди його здоров`ю, позивач доказів не надав. Таким чином, позивачем не підтверджено та не надано доказів завдання шкоди його здоров`ю діями КП «Чернігівводоканал» по відключенню від системи водовідведення, а тому в задоволенні вимог позивача до відповідача КП «Чернігівводоканал» по відшкодуванню моральної шкоди слід відмовити. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: partial