Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок [ADDRESS] має статус колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, які були зареєстровані в ньому: [PERSON] , [PERSON] . Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [INFO] помер син [PERSON] [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із указаного житлового будинку, який належав [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Спадщину [PERSON] після смерті сина прийняла. Спадкова справа відкрита у Ніжинській районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, яку вона фактично прийняла після смерті матері [PERSON] , та 1/2 частини житлового будинку, яку вона фактично прийняла після смерті свого сина [PERSON] . За життя [PERSON] заповітів не складала. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв. Спадкова справа відкрита у Ніжинській державній нотаріальній конторі Чернігівської області. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме: правовстановлюючий документ на будинок. Саме тому позивач звернувся до суду та просила судовим рішенням визнати за ним: - право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - право власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 09 лютого 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 квітня 2023 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, але до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій зазначив, що він підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області у підготовче судове засідання не з`явилася, до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги та просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що домогосподарство [ADDRESS] відноситься до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому зареєстрованими значаться [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 1516/07-01-Б/01.2022 від 25 січня 2022 року (а. с. 7). У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , [PERSON] не втратили право на вказане домоволодіння, яке належало ліквідованому колгоспного двору. Отже, [PERSON] та [PERSON] як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, відносини спадкування після смерті [PERSON] регулюються правилами ЦК УРСР. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] складала заповіт, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41). Однак, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 43) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 15 лютого 2023 року № 334/01-17 (а. с. 44). Отже, спадкоємець, визначений у заповіті, не прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] була дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 15), копією свідоцтва про укладення шлюбу між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] (а. с. 16). Отже, вона була спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, установлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Судом встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її дочка [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті за адресою: [ADDRESS] № 1519/07-01-Б/01.2022 від 25 січня 2022 року (а. с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, після смерті [PERSON] її дочці [PERSON] стала належати 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі членства у ліквідованому колгоспному дворі. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 52). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] був сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 11). Отже, [PERSON] була спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . На день своєї смерті, тобто станом на [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 1520/07-01-Б/01.2022 від 25 січня 2022 року (а. с. 8). Судом установлено, що до майна померлого [PERSON] . Носівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 371/2016. Згідно з копією спадкової справи до майна померлого [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина, подавши у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а. с. 47-49). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] 1/2 частини спірного житлового будинку, яка належала спадкодавцю [PERSON] , стала належати [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яку вона фактично успадкувала після смерті матері [PERSON] , та 1/2 частини цього ж житлового будинку, яку вона фактично успадкувала після смерті свого сина [PERSON] 17 грудня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Червонопартизанської сільської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 554, яким заповіла земельні ділянки, що належать їй на підставі державних актів серії ЧН № 063470, ЧН № 018675 [PERSON] (а. с. 55). Крім того, 19 грудня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Дубик С.М., секретарем виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 563, яким заповіла належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] (а. с. 55). Заповіти є чинними, їх не змінено й не відмінено, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 60). Однак, даними заповітами не охоплено спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Згідно зі ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Отже, спадкування житлового будинку [ADDRESS] здійснюється за законом. [PERSON] був сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , у якому його матір`ю вказана [PERSON] (а. с. 17), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу 18 лютого 1971 р. між [PERSON] та [PERSON] , яким підтверджується присвоєння [PERSON] прізвища [PERSON] (а. с. 16). Отже, [PERSON] був спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . На день своєї смерті, тобто станом на [INFO] , [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований і проживав [PERSON] , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 5003/07-01-Б/11.2022 від 02 листопада 2022 року (а. с. 10). Із копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 148/2021, заведеної Носівською державною нотаріальною конторою, убачається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши у встановлений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до відповідного органу нотаріату, та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає (а. с. 54-56). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Судом установлено, що позивач [PERSON] звертався до Носівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , який фактично належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Киреєвої Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 грудня 2022 року № 821/02-31 (а. с. 27). Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали справи підтверджують, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 97,9 кв. м, житлова площа - 24,8 кв. м (а. с. 20-25). Згідно з висновками до звіту суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] ринкова вартість спірного будинку станом на 30 січня 2023 року становить 90000 грн. (а. с. 26). Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 6). Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved