Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, посилаючись на те, що вони з [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського". Їх донька власних коштів немає, проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати їх доньку, оскільки її заробітна плата становить 5576 грн. на місяць, інших видів доходу вона немає. У зв`язку з чим вони з донькою опинилися в скрутному матеріальному становищі, донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач допомоги не надає, є працездатним, працює за кордоном, інших дітей не має, аліментів не сплачує, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання нашої доньки. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 224.11.2022 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з участю сторін. 21.12.2022 суд ухвалив у вказаній справі заочне рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2023 за заявою відповідача заочне рішення цього ж суду від 21.12.2022 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) викликом сторін на 10 квітня 2023 року о 14 годині 00 хвилин. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник проти позову заперечував, зазначивши, що [PERSON] не працює, доходу немає, тому немає матеріальної змоги утримувати повнолітню дитину, до того ж позивачка не надала суду доказів понесених донькою витрат у зв`язку з навчанням. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Остання зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000151095 від 22.07.2022 року. З довідки № 596 від 12.10.2022, виданої НТУУ «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», вбачається, що [PERSON] є студенткою вказаного навчального закладу вищої освіти денної форми навчання , термін навчання до 31.01.2023, а з довідки від 20.12.2022 року слідує, що термін навчання [PERSON] становить до 30.06.2025 року. З доказів наданих відповідачем слідує, що [PERSON] звільнений з роботи 05.09.2017 року, з цього часу доходів на території України не отримував. Доказів отримання доходів за кордоном суду також не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З доказів наданих суду слідує, що [PERSON] , [INFO] , навчається у вищому навчальному закладі, проживає з позивачкою за однією адресою. Проте з доказів наданих відповідачем слідує, що він не працює, доходу немає, тому немає матеріальної змоги утримувати повнолітню дитину. Позивачкою доказів на спростування цих обставин суду не надано, та не доведено потреби повнолітньої доньки [PERSON] у зв`язку із навчанням та можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. З цих підстав в позові слід відмовити. На підставі ст. 181-182, 191, 198-200 СК України, ст. 12-16, 81, 141, 263- 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed