Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус капітал плюс", Публічного акціонерного товариства "Родовід банк" про визнання недійсним договору іпотеки, припинення іпотеки та скасування заборони на іпотечне майно. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 11 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі № 369/15878/20 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус капітал плюс", Публічного акціонерного товариства "Родовід банк" про визнання недійсним договору іпотеки, припинення іпотеки та скасування заборони на іпотечне майно. Ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2020 року, від 18.03.2021 року та від16.06.2022 року відмовлено у задоволенні заяв позивача про забезпечення позову. Постановою Київського апеляційного суду від 25.01.2023 року ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 16.06.2022 року залишена без змін. Ухвалою від 05.07.2021 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову: накладено арешт на житловий будинок з, надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 247098632224; накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 32224862201:01:039:0024, площею 0,1014 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2275204432000. Постановою Київського апеляційного суду 21.10.2021 року Ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.07.2021 року скасовано, ухвалене нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від23.07.2021 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.10.2021 року та Постановою Верховного Суду від 07.02.2022 року, задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову: встановлено заборону для Відділу реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області вчиняти дії спрямовані на реєстрацію місця проживання та/або перебування будь-яких осіб за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 247098632224. В підготовчому судовому засіданні за клопотаннями Позивача та Відповідача 1 судом було залучено до справи третіх осіб: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Альпарі». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 28.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пелих Юлії Валентинівни копії всіх документів, які були надані для посвідчення договору іпотеки від 30.07.2008 року зареєстровано в реєстрі за № 1239, укладеного між [PERSON] , як іпотекодавцем та Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", як іпотекодержателем щодо нерухомого майна. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 10.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду по справі № 523/14489/15-ц. В підготовчому засіданні представником позивача подано уточнення позовних вимог від 28.10.2022 року. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог від 28.10.2022 року просив: - визнати недійсним Договір іпотеки від 30.07.2008 року, який укладений між ВАТ «Родовід банк», як іпотекодержателем, та [PERSON] , як іпотекодавцем, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 1239, із змінами та доповненнями до нього згідно Договору про внесення змін до Договору іпотеки від 09.08.2008 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1385 - з моменту його укладення; -припинити іпотеку внесену до Державного реєстру іпотек 30.07.2008 року за реєстраційним номером 7658177 на підставі Договору іпотеки від 30.07.2008 року, який укладений між ВАТ «Родовід банк», як іпотекодержателем, та [PERSON] , як іпотекодавцем, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 1239, із змінами та доповненнями до нього згідно Договору про внесення змін до Договору іпотеки від 09.08.2008 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1385, яка в подальшому була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 6698357, - з моменту внесення таких відомостей до реєстру; - припинити обтяження нерухомого майна внесене до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7658027 на підставі заяви ВАТ «Родовід банк» від 30.07.2008 року щодо будинку за адресою: [ADDRESS] , яке в подальшому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не переносилося - припинити обтяження нерухомого майна внесене до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7657700 на підставі заяви ВАТ «Родовід банк» від 30.07. 2008 року щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222486201:01:039:0024, яке в подальшому було в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 40237552. Позовна заява обґрунтована тим, що Позивач з червня 2003 року по 29.04.2009 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з та [PERSON] [PERSON] в серпні 2006 року було придбано нерухоме майно на підставі відповідних договорів. В квітні 2008 року [PERSON] отримано кредит у ВАТ «Родовід банк» та в забезпечення виконання кредитних зобов`язань укладено договір іпотеки від 30.07.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. 30.07.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 1239, із змінами та доповненнями за яким передав в іпотеку домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . [INFO] - [PERSON] помер (боржник за кредитним договором, іпотекодавець). 23.09.2010 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №2-199/2010 було встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу Позивача та [PERSON] , обставину про набуття позивачем та [PERSON] у спільну сумісну власність вказаного нерухомого майна; визнано за Позивачем право власності на житлового будинку та земельної ділянки. Право власності на 1/2 спірного житлового будинку було зареєстровано за Позивачем 27.06.2012 року. Позивач вважає, що вона була співвласником житлового будинку та земельної ділянки з моменту їх придбання та реєстрації на ім`я [PERSON] , згоди на укладення договору іпотеки Позивач не надавала, отже договір іпотеки укладено із порушенням ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 65 Сімейного Кодексу України, ч.3-4 ст. 369 Цивільного кодексу України. Зобов`язання між ПАТ «Родовід банк» та Позивачем не виникало та не могло виникнути, оскільки позивач не була учасником кредитного зобов`язання та не стала учасником іпотечного зобов`язання згідно ст.23 Закону України «Про іпотеку» (перехід права власності на предмет іпотеки до третьої особи). Позивач не набула статусу іпотекодавця стосовно частини житлового будинку земельної ділянки, які належали їй на праві власності, відповідно існування записів про іпотеку щодо належної їй частини нерухомого майна незаконне. Відповідач 1 ТОВ «Статус Капітал Плюс» надав відзив в якому проти позову заперечував повністю з наступних підстав. На момент укладення договору іпотеки єдиним зареєстрованим власником нерухомого майна був [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрованим. Судове рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюб ухвалене судом через два роки після укладення договору іпотеки. Позивач набула статусу співвласника нерухомого майна, яке було предметом іпотеки з моменту набуття судовим рішенням чинності, тобто з 23.10.2010 року. Під час укладення договору іпотеки єдиним власником нерухомого майна був [PERSON] , тому укладення договору іпотеки не потребувало згоди Позивача. Право власності на житлового будинку та земельної ділянки, перейшло до Позивача від [PERSON] , отже іпотека є дійсною для Позивача, як нового набувача, на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Окрім того, ТОВ «Статус капітал Плюс» подана заява про порушення Позивачем строків позовної давності та просив суд їх застосувати. Відповідач 2 ПАТ «Родовід банк» правом на подання відзиву не скористався, подав заяву, в якій зазначив про сплив строку позовної давності, просив застосувати наслідки спливу позовної давності. Треті особи правом на подання письмових пояснень не скористались. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 28 жовтня 2022 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Кібець Р.Р. в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, просив в позові відмовити. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків. За договором купівлі-продажу житлового будинку від 19.08.2006 року, посвідченим 19.08.2006 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою О.В. за реєстровим №6495, [PERSON] придбав у власність житловий будинок, з надворними будівлями, загальною площею 291,9 кв.м, житлова 184,5 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . За договором купівлі -продажу земельної ділянки від 19.08.2006 року, посвідченим 19.08.2006 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою О.В. за реєстровим №6501, [PERSON] придбав у власність земельну ділянку, загальною площею 0,1014 га, кадастровий №3222486201:01:039:0024, за адресою: [ADDRESS] . Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів Управління Держкомзему в Києво-Святошинському р-н Київської області на ім`я [PERSON] було видано державний акт серія ЯЕ №818250на право власності на земельну ділянкукадастровий №3222486201:01:039:0024загальною площею 0,1014 га,за адресою: [ADDRESS] . 30.07.2008 року між [PERSON] , як іпотекодавцем, та ВАТ «Родовід банк» (в подальшому перейменовано на ПАТ «Родовід банк»), як іпотекодержателем, укладено договір іпотеки від 30.07.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. 30.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1239, із змінами та доповненнями. За умовами договору іпотеки [PERSON] , передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 291,9 кв.м, житлова 184,5 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею 0,1014 га, кадастровий №3222486201:01:039:0024, за адресою: [ADDRESS] . Нерухоме майно передано в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 77.2/ІЖ-107.08.3 від 07.04.2008 року, укладеним [PERSON] , як позичальником, та ВАТ «Родовід банк», як кредитором, із змінами внесеними договором №1 від 09.09.2008 року про внесення змін до кредитного договору. До Державного реєстру іпотек 30.07.2008 року внесено запис про іпотеку, реєстраційний номер іпотеки №7658177 про обтяження іпотекою житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом іпотеки. В єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено заборони на відчуження за реєстраційними номерами 7658027, 7657700. [INFO] [PERSON] помер, копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , видана відділом реєстрації смерті у місті Києві 29.04.2009 р. долучена до матеріалів справи. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року по справі №2-199/2010 встановлено факт проживання однією сім`єю без шлюбу Позивача та [PERSON] з червня 2003 р. по 29.04.2009 р. (день смерті [PERSON] ); визнано право спільної сумісної власності Позивача та [PERSON] на житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1014 га, кадастровий №3222486201:01:039:0024, що розташована по [ADDRESS] ; визнано за Позивачем право приватної власності на житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,1014 га, кадастровий №3222486201:01:039:0024, що розташована по [ADDRESS] . Вказане рішенняКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року набрало законної сили 23.09.2010 року. На підставі Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 27.06.2012 року було здійснено державну реєстрацію права власності Позивача на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер 15025350, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №34649204 від 27.06.2012 року. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 235788274 від 07.12.2020 року) 19.12.2013 року зареєстровано право власності [PERSON] на частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24709863224, на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 3-1228, виданого 19.12.2013 року Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою. Також, 19.12.2013 року зареєстровано право власності [PERSON] на частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24709863224, на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 3-1231, виданого 19.12.2013 року Шостою Харківською міською державною нотаріальною конторою. У зв`язку із реєстрацією права власності на частки в житловому будинку за [PERSON] та [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перенесено запис про іпотеку номер 6698357 від 30.07.2008 року (відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року в державному реєстрі іпотек №7658177). За результатами відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом № UA-EA-2020-08-31-000002-b від 22.09.2020 року, укладено договір №31 купівлі-продажу майнових прав від 13.10.2020 року, міжПАТ «Родовід банк», як продавцем, та ТОВ «Статус Капітал Плюс», як покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. 13.10.2020 року та зареєстрований в реєстрі за №2533. За умовами вказаного договору, із врахуванням Додатку №1 до цього договору, ПАТ «Родовід банк» продано на користь ТОВ «Статус Капітал Плюс» всі права за кредитним договором № 77.2/ІЖ-107.08.3 від 07.04.2008 року, укладеним між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] (із змінами та доповненнями) та договором іпотеки від 30.07.2008 р., укладеним між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] (із змінами та доповненнями). Здійснення ТОВ «Статус Капітал Плюс» повного розрахунку за договором №31 підтверджується повідомленням про розрахунки за активи (права вимоги та майнові права) ПАТ «Родовід банк» вих. №09.02-11-б.б/2570 від 13.10.2020 року, виданим ПАТ «Родовід банк». Згідно із умовами договору №31 станом на 13.10.2020 року заборгованість за кредитним договором № 77.2/ІЖ-107.08.3, яка передається ТОВ «Статус Капітал Плюс», складає 10 239 391,43гривень (борг за кредитом). Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первинного кредитора в обсязі і на умовах, які існували на момент переходу цих прав. ТОВ «Статус Капітал Плюс» набув статусу правонаступника ПАТ «Родовід банк» у правовідносинах за кредитним договором № 77.2/ІЖ-107.08.3 від 07.04.2008 року та договором іпотеки від 30.07.2008 р. ТОВ «Статус Капітал Груп» направлено на адресу Позивача вимогу від 23.11.2020 року про усунення порушення основного зобов`язання за кредитним договором та/або умов спірного договору іпотеки що містила попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Вимога від 23.11.2020 року про усунення порушення була отримана Позивачем. Спірний договір іпотеки містив застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно із ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі відповідного застереження в договорі іпотеки ТОВ Статус Капітал Плюс» набув право власності на нерухоме майно що є предметом іпотеки. Так, 23 січня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено інформацію про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222486201:01:039:0024, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2275204432000, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ «Статус Капітал Плюс» Також, 22.02.2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію про право власності на житловий будинок реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 247098632224, за адресою: [ADDRESS] ,за ТОВ «Статус Капітал Плюс». В подальшомуміж ТОВ «Статус Капітал Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управляння активами «Альпарі» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.03.2021 р, посвідчений 05.03.2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. за реєстровим №534 та договір купівлі-продажу житлового будинку від 05.03.2021 р, посвідчений 05.03.2021 р приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. за реєстровим №533. На підставі вказаних договорів ТОВ «Статус Капітал Плюс» було відчужено житловий будинок (загальною площею 291,9 кв.м, житлова 184,5 кв.м. реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 247098632224,) та земельну ділянку(кадастровий номер 3222486201:01:039:0024, площею 0,1014 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2275204432000), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , (інформаційна довідка). Одночасно із укладенням договорів купівлі-продажу 05.03.2021 р, було проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на вказане нерухоме майно. Відповідно, покупець нерухомого майна, за вказаними договорами купівлі-продажу є добросовісним набувачем. Також, з 05.03.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис за реєстраційним номером 6698357 (запис реєстраційний номер іпотеки 7658177 в Державному реєстрі іпотек до 01.01.2013 року) про обтяження іпотекою житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про заборону відчуження за реєстраційним номером 40237552, та записи про заборону відчуження за реєстраційними номерами 7657700, 7658027 в Єдиному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину встановлені ст. 203 ЦК України, зокрема , зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до ст. 65 СК України: «1. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 2. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 3. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. 4. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.» Як встановлено ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Позивач зазначає, що нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки від 30.07.2008 року, було набуте нею у спільну сумісну власність разом із чоловіком - [PERSON] , вважає, що укладення відповідного договору іпотеки потребувало її згоди як співвласника житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, з моменту придбання [PERSON] у 2006 році та до моменту укладення спірного договору іпотеки від 30.07.2008 року відповідні домоволодіння та земельна ділянка були зареєстровані за [PERSON] . Станом на день придбання домоволодіння та земельної ділянки, що були передані в іпотеку, так же як і на день укладення спірного договору іпотеки від 30.07.2008 року Позивач та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] після смерті останнього [INFO] (відомості наведені в Рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року). Факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу Позивача та [PERSON] з червня 2003 року по 29.04.2009 року встановлено Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 року, яке набрало законної сили 23.09.2010 року. Саме встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу стало підставою визнання судом спільною сумісною власністю відповідного нерухомого майна та виділення частки Позивачки у спільному майні. Відносини щодо правового статусу майна, жінка та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою врегульовані ст. 74 СК України. Висновки щодо застосування ст. 74 СК України наведені в постанові ВСУ від 07.11.2011 року у справі N 6-44цс11, Ухвалі ВССУ від 13.07.2011 року у справі №6-21642 ск11, Постанові ВСУ від 19.09.2011 року у справі №6-33 цс11, Постанові ВСУ від 07.09.2016 року у справі N 6-727цс16. В наведених постановах суди приходять до висновку, що встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України, пов`язується з набранням законної сили рішенням суду. Рішення суду не може мати зворотної дії в часі і породжувати правові наслідки, що настали до набрання законної сили рішенням суду про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю. В даній справі судом встановлено, що факт проживання Позивача та [PERSON] однією сім`єю на момент укладення оспорюваного договору іпотеки встановлений не був, відповідно відсутні підстави для застосування положень про спільну власність, зокрема положень ст. 65 СК України. Суд критично становиться до посилань Позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені в постанові від 21.11.2018 у справі N 372/504/17 (провадження N 14-325цс18) про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Велика Палата Верховного Суду в постанові 29.06.2021 р. по справі № 916/2813/18 (провадження N 12-71гс20) відступила від висновку в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі N 372/504/17 (провадження N 14-325цс18) шляхом уточнення, що можливість визнання недійсним договору щодо розпорядження майном, яке перебуває в спільній власності, залежить від встановлення недобросовісності третьої особи- контрагента за таким договором.» Так, в постанові 29.06.2021 р. по справі № 916/2813/18 (провадження N 12-71гс20) Велика Палата Верховного Суду наводить такі висновки: положення частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України з урахуванням пункту 6 статті 3 ЦК України спрямовані на захист прав саме добросовісного набувача, а тому саме в разі його недобросовісності договір може бути визнаний недійсним. Тому Велика Палата Верховного Суду відступає від зазначеного висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 22.06.2017 у справі N 6-3058цс16. Відповідно до пункту 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Під час укладення спірного договору іпотеки єдиним власником майна був [PERSON] , останній підтверджував ВАТ «Родовід банк», що в шлюбі не перебуває, а домоволодіння та земельна ділянка належать йому на праві приватної власності. Шлюб між Позивачем та [PERSON] не був зареєстрованим, факт проживання Позивачем та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу був встановлений судом через два роки після укладення спірного договору, судове провадження з цього приводу ініційоване Позивачем тільки після смерті [PERSON] , отже через рік після укладення спірного договору. Матеріали справи не містять доказів обізнаності ВАТ «Родовід банк» під час укладення оспорюваного правочину про те, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є спільною сумісною власністю Позивача та [PERSON] ВАТ «Родовід банк», як добросовісний іпотекодержатель, який поклався на дані реєстру прав на нерухомість, про те, що [PERSON] був одноособовим власником нерухомого майна, і тому уклав договір іпотеки. За вищенаведених обставин, ВАТ «Родовід банк» діяв добросовісно. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що укладення спірного договору іпотеки від 30.07.2008 року не потребувало надання Позивачем згоди, отже в даному випадку відсутнє порушення приписів ст. ст. 60, 65 СК України ст. 368 ЦК України. В позовній заяві Позивач також мотивує свої вимоги про припинення іпотеки та припинення заборони відчуження тим, що ст.23 Закону України «Про іпотеку» не регулює правовідносин щодо набуття співвласником нерухомого майна права власності на предмет іпотеки, оскільки Позивачем право власності набуте одночасно із [PERSON] під час придбання нерухомого майна. Позивач вважає, що вона не набула статусу іпотекодавця за спірним договором іпотеки, відповідно право іпотеки за спірним договором було припинено на частину домоволодіння та частину земельної ділянки право власності на які були визнано рішенням суду за Позивачем. ТОВ «Статус Капітал Плюс» заперечує припинення іпотеки за спірним договором на частину нерухомого майна, яка визнана судовим рішенням за Позивачем. Відповідне судове рішення набуло чинності через два роки після укладення спірного договору іпотеки, державна реєстрація права власності Позивача на частку домоволодіння здійснено 27.06.2012 року (тобто через чотири роки після укладення договору іпотеки). Згідно із ст.23 Закону України «Про іпотеку» Позивач набула статусу іпотекодавця, оскільки набула статусу співвласника предмету іпотеки на підставі встановлення судом факту проживання Позивача із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.1-2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Законодавством встановлено, що у разі вибуття предмету іпотеки з власності іпотекодавця, всі прав та обов`язків іпотекодавця переходять до особи, до якої перейшло право власності, іпотека залишається дійсною. Відповідно, якщо в іпотеку передано майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та на момент такої передачі зареєстровано на праві власності за одним із подружжя, то наступний поділ цього майна з визначенням часток кожного із подружжя, не припиняє іпотеку. Законом України «Про іпотеку» не передбачено таких підстав для припинення іпотеки, як визначення часток подружжя у спільному сумісному майні, відповідно поділ майна подружжя у такий спосіб не припиняє іпотеку. Подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду у від 24.02.2021 року у справі № 311/491/18 (провадження № 61-4637св19), постанові Верховного Суду від 02.06.2022 року у справі № 522/26382/15 (провадження№ 61-8100 св21). Крім того, слід враховувати, що шлюб між Позивачем та [PERSON] не був зареєстрованим, рішення суду про встановлення факту проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу набрало законної дії тільки 23.09.2010 року, визнання статусу спільної власності відповідного нерухомого майна та наступне виділення частки Позивача в спільному майні пов`язане із встановленням судом факту проживання однієї сім`єю. За встановлених обставин, на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку» Позивач, як особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за спірним договором іпотеки у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимог Позивача про припинення іпотеки та припинення відповідних записів про обтяження іпотекою та про відповідних заборон відчуження житлового будинку та земельної ділянки. Позивач посилається в позовній заяві на припинення договору іпотеки на підставі ст.1281 ЦК України. Зазначає, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.07.2015 року у справі №369/5674/15-ц встановлено, що ПАТ «Родовід банк» пропустило строк передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України, іпотека припинена. Разом із тим, Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.09.2014 р. по справі №369/1951/14 (провадження №22-ц/780/4852/14), яка залишена без змін Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14.01.2015 р. (провадження №6-39006св14), встановлено, що ВАТ «Родовід банк» не пропущено передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, шестимісячний строк для звернення кредитора із вимогами до спадкоємців, оскільки менше ніж як за два місяці після смерті [PERSON] -03.06.2009 р., ВАТ «Родовід банк» пред`явив через нотаріальну контору свої вимоги до спадкоємців померлого. Крім того, рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.12.2015 року по справі №369/5865/15-ц відмовлено у задоволенні позову [PERSON] (спадкоємець [PERSON] ) до ВАТ «Родовід банк», за участю [PERSON] та Позивачки про визнання договору іпотеки від 30.07.2008 року припиненим, визнання іпотеки припиненою та зобов`язання вчинити дії (скасувати відповідні записи про обтяження майна іпотекою та заборони відчуження). Судовими рішеннями встановлено, що іпотека за договором іпотеки не припинилась, у зв`язку із прийняттям спадщини відбулась заміна боржника у зобов`язанні, до спадкоємців позичальника перейшли права та обов`язки іпотекодавця за договором іпотеки. Вказане рішення Апеляційного суду Київської області від 14.12.2015 року залишене без змін Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 20.04.2016 р. (категорія справи 6-2103ск16) та Постановою Верховного суду України у складі судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 05.07.2017 р. З огляду на судові рішення у справах №369/1951/14, №369/5865/15-ц, та враховуючи що право власності на частину житлового будинку та частину земельної ділянки, які були предметом спірного договору іпотеки, Позивач набув не у спадщину, суд відхиляє посилання Позивача на припинення іпотеки. ТОВ «Статус Капітал Плюс», разом із відзивом була подана заява від 08.02.2021 року про пропуск Позивачкою строку позовної давності щодо заявлених нею позовних вимог та застосування наслідків спливу, в якій відповідач зазначає, що Позивач довідалась про укладення спірного договору ще у 2010 році. Факт обізнаності Позивачки із укладенням договору іпотеки від 30.07.2008 року підтверджується залученням ВАТ «Родовід банк» до участі у розгляді Києво-Святошинським районним судом Київської області справи №2-199/2010 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, визнання права власності на майно. ПАТ «Родовід банк» також подана заява від 08.02.2021 року про пропуск Позивачкою строку позовної давності та застосування наслідків його спливу, в якій банк посилається на те, що позивач довідалась про укладення спірного договору щонайменше 28.05.2015 року, коли їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельної ділянки, тоді як позовна заява по цій справі подана до суду 11 грудня 2020 року. Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд встановив, що Позивач довідалась про укладення спірного договору іпотеки від 30.07.2008 року ще 04.09.2009 року, що підтверджується копією заяви про забезпечення позову від 04.09.2009 року в межах справи №2-199/2010 про встановлення факту проживання однією сім`єю Позивачки та [PERSON] , яка знаходилась в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якій необхідність забезпечення позову обґрунтовувалась можливістю вчинення виконавчого напису нотаріусом на спірному договорі іпотеки. Таким чином, трирічний строк позовної давності для звернення до суду із позовними вимогами, які заявлені Позивачкою по цій справі, сплив 04.09.20012 року. Разом із тим, наслідки спливу строку позовної давності застосовуються судом у випадку коли суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, наслідки спливу строку позовної давності не підлягають застосуванню в цьому випадку. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. Відповідно до викладеного вище та

Outcome: dismissed