Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , відносно їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, виконавчий комітет Дачненської сільської ради вивчив стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] відносно до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 16 вересня 2022 року до служби у справах дітей звернулася [PERSON] , із заявою про неналежне виконання батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON] . З її слів дитина вже давно проживає разом з нею та чоловіком, батьки вихованням та утриманням дитини не займаються. 19.09.2022 року спеціалістами служби у справах дітей був здійснений виїзд за адресою мешкання [PERSON] . Житлові умови незадоволенні, у будинку брудно. Приміщення потребує прибирання та ремонту. 20.09.2022 року було проведено бесіду з батьком дитини [PERSON] він зараз проживає в м. Одеса. У нього нова родина. До сина він не відчуває батьківського потягу, участі у його житті та вихованні не приймає. Матеріально дитину утримувати відмовляється. З метою захисту прав та законних інтересів дитини, слід позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 09.02.2023 р. було відкрито загальне позовне провадження (а.с.30). В підготовчому судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала та просила позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти того, щоб її позбавили батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти того, щоб його позбавили батьківських прав. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №4602 (а.с.11). Згідно характеристики учня 2-В класу Дачненського ліцею №1 Дачненської сільської ради на [PERSON] , він навчається у школі з 1 вересня 2021 року. Програмовий матеріал засвоює добре. Виявляє інтерес до навчання. На уроках активний. Любить розфарбовувати, читати дитячі книжки. Товариський, легко спілкується зі своїми ровесниками, ввічливий. З грудня місяця 2021 року хлопчик проживає у сім`ї бабусі [PERSON] яка займається його вихованням. Бабуся приділяє належну увагу розвитку і вихованню дитини. Приймає активну участь у житті класу, завжди підтримує зв`язок із класним керівником. [PERSON] забезпечений всім необхідним для навчання. Мама хлопчика [PERSON] була в школі декілька разів за весь період навчання дитини (а.с.12). Згідно протоколу бесіди Дачненської сільської ради від 19.09.2022 року неповнолітній [PERSON] проживає зі своєю бабусею [PERSON] (а.с.14). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.09.2022 року, проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS] , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 3 кімнат: кухні, коридору, ванної кімнати, сан вузла. Умови проживання задовільні. Опалення газове і твердопаливне, водопостачання наявне. В будинку прибрано, охайно. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в дитини окрема кімната, шафа, місце для навчання та ігор (а.с.17-18). Рішенням виконавчого комітету Дачненської сільської ради від 25.10.2022 року №1766 про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Висновком від 25.10.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дітей. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки, які ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дітей, можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вищевикладені обставини свідчать, про байдуже ставлення відповідачів до виховання своєї дитини, так як жодного з обов`язків які передбачені національним та міжнародним законодавством, а також моральним сімейними цінностями відповідачі не виконують, зухвало нехтують та проявляють батьківську бездіяльність. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідачів наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких вони повинені утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів у розмірі доходу кожного місяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які слід перераховувати на особистий рахунок дитини відкритий у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. Статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, тому відповідачка не позбавлена цієї можливості, якщо змінить своє відношення до дитини, проявить турботу та піклування щодо доньки. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved