Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2022 року у м. Дніпрі по пр. Івана Мазепи в районі е/о №210 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Kuga», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ №АР/001782323, який діяв на дату дорожньо-транспортної пригоди), транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2022 року. Зазначає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено його автомобіль, чим завдані матеріальні збитки, а 29 червня 2022 року було направлено на електронну пошту АТ «СК «Мега-Гарант» оригінал заяви про виплату страхового відшкодування, оригінал повідомлення про ДТП, завірену копію схеми ДТП та весь необхідний пакет документів, але у встановлений 10 денний строк АТ «СК «Мега-Гарант» не направило свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу. 31 серпня 2022 року було направлено на електронну пошту АТ «СК «Мега-Гарант» рахунок з СТО ФОП [PERSON] , заяву на оплату послуг експерта [PERSON] , квитанцію за сплату послуг експерта Дроздова Ю.В., постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська щодо [PERSON] , виписку і витяг ФОП [PERSON] . Вказує, що останній день сплати страхового відшкодування був 29 вересня 2022 року, але страхове відшкодування виплачено йому не було, у зв`язку з чим, 03 жовтня 2022 року до Національного Банку України було направлено скаргу на дії страховика. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. №4307/22 від 28 липня 2022 року вартість матеріального збитку заданого в результаті пошкодження його автомобіля «Ford Escape» складає 114\~006,62 грн. Зазначає, що згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АР/001782323 франшиза становить 2\~600 грн., що підлягає стягненню з [PERSON] . У зв`язку з чим він звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив стягнути на його користь з АТ «СК «Мега-Гарант» 111406,62 грн. страхового відшкодування і 2120 грн. витрат на оплату послуг експерта автотоварознавця; стягнути на його користь з [PERSON] франшизу в розмірі 2\~600 грн.; а також стягнути на його користь з АТ «СК «Мега-Гарант» судовий збір у розмірі 1 161,27 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. 16 січня 2023 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року зобов`язано ДМС України надати суду інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру України щодо [PERSON] . Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, і не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача АТ «СК «Мега-Гарант» у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт, що повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», однак заперечень суду не надав, а також про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт, що повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», також повідомлявся шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, однак заперечень суду не надав, а також про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі. 04 квітня 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подали. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Зі змісту вищезазначеної постанови судом встановлено, що 26 червня 2022 року о 14 годині 05 хвилин в м. Дніпрі по пр. І. Мазепи біля будинку №48 електроопори №210, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «FORD KUGA», державний номерний знак [NUMBER] , відволікся від керування, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагувавши на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився на червоний сигнал світлофору, після чого вказаний автомобіль здійснив самовільний рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а. с. 10-11). Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2022 року є преюдиційними і доведенню не підлягають. Матеріалами справи підтверджено, що зі змісту полісу №АР/001782323 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинного на момент дорожньо-транспортної пригоди (26 червня 2022 року) вбачається, що страховиком є АТ «СК «Мега-Гарант», а забезпеченим транспортним засобом визначено автомобіль «ФОРД КУГА», державний номерний знак [NUMBER] (а. с. 18). Також судом встановлено, що 29 червня 2022 року представником [PERSON] [PERSON] було направлено на електронну пошту АТ «СК «Мега-Гарант» заяву про страхове відшкодування та повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 29 червня 2022 року (а. с. 7-9). Крім того, в матеріалах справи наявна заява про оплату вартості послуг експерта в розмірі 2\~120 грн., яку представником [PERSON] [PERSON] було направлено на електронну пошту АТ «СК «Мега-Гарант» (а. с. 13-14). Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експерта №4307/22 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, складеного 28 липня 2022 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 114\~006,62 грн. (а. с. 20-63). З наявного в матеріалах справи акту №21 від 29 липня 2022 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), укладеного між [PERSON] (представником за дорученням [PERSON] ) та ФОП [PERSON] вбачається, що виконавцем були виконані послуги щодо ремонту автомобіля «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , на загальну вартість 114\~234,25 грн. (а. с. 19). Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктами 5, 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у ст. 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтею 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності вказаний Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Так, згідно із п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що на страховика покладено обов`язок протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved