Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

23 лютого 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 04 березня 2011 року між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, зникли спільні інтереси, втрачене взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного. Спільне господарство не ведеться з 2015 року. Примирення та збереження сім`є неможливе, а подальше існування шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку із чим [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 16 березня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 31 березня 2023 року подала до суду клопотання про розгляду справи без її участі, в якому не заперечувала проти задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 38, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 16). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені спільне господарство не ведеться з 2015 року, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved