Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

17 січня 2023 року адвокат Карпенко В.К. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Національної академії аграрних наук України (далі - НААН) про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Ухвалою судді від 17 січня 2023 року провадження у справі було відкрито, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року позов [PERSON] до Національної академії аграрних наук України, третя особа: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі задоволено. Визнано незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 30 грудня 2022 року № 363-к «Про звільнення [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України. До суду надійшла заява представника позивача адвоката Карпенка В.К. про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та стягнення з відповідача Національної академії аграрних наук України сплачені витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн. До заяви додано Акт про надання послуг від 27 березня 2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №21 від 27 березня 2023 року, розрахунок понесених витрат по справі, довідку про взяття на облік платника податків адвоката Карпенка В.К. До того ж, заявник у заяві просить розгляд даної заяви провести без участі позивача та його представника. Учасники судового розгляду в судове засідання не викликалися, відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судом встановлено, що при ухваленні рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 березня 2023 року не вирішеним залишилося питання про судові витрати. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), зазначила, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. У позовній заяві стосовно судових витрат зазначено наступне: «У відповідності до пункут 9 частини 3 ст.175 ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 20 000 грн (гонорар адвоката за участь в суді першої інстанції). Під час судового розгляду справи представником позивача адвокатом Карпенко В.К. було заявлено про подання доказів понесених витрат на правничу допомогу після розгляду справи по суті. (том1 а.с.121) Згідно ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині 4 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат [PERSON] на правничу допомогу додано в копіях Ордер від 16 січня 2023 року, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 529 від 4 березня 2011 року, Акт про надання послуг адвокатом згідно договору про надання правової допомоги №586-К від 19 жовтня 2021 року, в якому також вказаний детальний опис робіт, виконаних адвокатом, розрахунок понесених витрат по справі від 27 березня 2023 року. Сума гонорару в розмірі 20 000 грн сплачена [PERSON] 27 березня 2023 року готівкою, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №21 від 27 березня 2023 року. Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною позивача письмові докази, суд приходить до висновку про те, що витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Крім того, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення судового збору. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 Цивільного процесуального закону України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Виходячи з наведеного, а також врахувавши задоволення судом вимог позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved