Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, виходячи з наступного. [INFO] померла рідна сестра заявниці, після смерті якої відкрилась спадщина та котру заявниця, у встановлений законодавством шестимісячний строк прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини. Під час оформлення в державній нотаріальній конторі прав на спадкове майна, заявниця виявилафакт втрати оригіналу свідоцтва про своє народження. З метою відновлення втраченого свідоцтва про народження, [PERSON] звернулась до Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження. В ході відновлення втраченого свідоцтва про народження було виявлено, що згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявниці №47 від 18.09.1954 року, складеного виконавчим комітетом Крехаївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та її паспортом громадянина України, а також іншими належними заявниці документами є розбіжність у написанні прізвища та імені. 23.01.2021 року Шевченківський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надавзаявниці Висновок за №230/20.12-88 про відмову у внесенні змін до актового запису про народження №47 від 18.09.1954 року. Встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження та внесення відповідних змін необхідне для здійснення заявницею в майбутньому майнових та особистих немайнових прав. Заявниця просить суд встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження №47 від 18 вересня 1954 року, складеному виконавчим комітетом Крехаївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , в частині зазначення прізвища та імені дитини, прізвища її батька та матері, та внести зміни до актового запису про народження №47 від 18 вересня 1954 року, складеного виконавчим комітетом Крехаївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , у написанні прізвища та ім`я дитини, вказавши « [INFO] » замість « [INFO] », у написанні прізвища у графі «батько», вказавши « [PERSON] » замість « [PERSON] », у написанні прізвища у графі «мати», вказавши « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином,до суду подали клопотання в яких просили справу розглядати за їх відсутності, на задоволені заяви наполягали. Представник Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення на підставі чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , яка, як вбачається з заяви, є рідною сестрою [PERSON] . 29 липня 2020 року державний нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу за №66220366, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Як зазначає [PERSON] , під час оформлення спадкового майна вона виявила втрату оригиналу свого свідоцтва про народження. Відновлюючи документ, виявила розбіжності у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження є розбіжності у правописі прізвища та ім`я. 23 січня 2021 року Шевченківським районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану надіслано висновок №230/20.12-88 від 23 січня 2021 рокупро відмову у внесенні змін до актового запису про народження заявниці. Як свідчить долучена до до матеріалів справи копія свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 18.09.1954 року, [INFO] в селі Крехаїв , Козелецького району, Чернігівської області народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (копія наявна в матеріалах справи). Записом у свідоцтві про право на спадщину за законом, номер спадкової справи 6- 2005р. зареєстровано за №488, 489 встановлено, що спадкоємцем майна є [PERSON] за померлим [PERSON] який за законом був чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] , який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав. Згідно з свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Крехаївською сільською радою Козелецького р-ну, Чернігівської області, [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю заявниці. Згідно з свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого Крехаївською сільською радою Козелецького р-ну, Чернігівської області, [INFO] помер [PERSON] , який є батьком заявниці. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №8999331, №899333 від 06 травня 2008 року прізвище та ім`я заяниці [PERSON] . Як свідчить свідоцтво про право власності на житло від 16 лютого 2001 року, на квартиру [ADDRESS] , прізвище та ім`я заяниці [PERSON] . Із паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , копія якого наявна в матерілах справи, вбачається, що остання народилася [INFO] в селі Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області, зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Ім`я (прізвище, ім`я, по батькові) є засобом індивідуалізації людини в суспільстві та належить до особистих немайнових благ фізичної особи. Значення цього блага в цивільному обігу полягає в тому, що фізична особа набуває прав і створює для себе цивільні обов`язки, а також здійснює ці права і виконує ці обов`язки від свого імені. Наявність неточностей, помилок в написанні прізвища, ім`я, по батькові зокрема в актових записах та офіційних документах, об`єктивно спричиняє для громадян перешкоди в реалізації ними своїх прав і свобод, виконанні обов`язків. Згідно зі ст. 294 ЦК України фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації. Чинним законодавством передбачений механізм внесення виправлень в актові записи, в тому числі щодо прізвищ, імен і по батькові, згідно з яким, у разі відмови заявникові у внесенні виправлення за наслідками його звернення до органів реєстрації актів цивільного стану, відповідна заява передається на вирішення суду. Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 315 ЦПК Українив судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи питання про можливість розгляду заяви [PERSON] в порядку окремого провадження, суд з`ясувовує, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа. У даній справі спірні правовідносини пов`язані з встановленням правильності написання прізвища та імені заявниці і залежно від цього - правильності чи помилковості актового запису про її народження. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін. (ч.ч. 1,2ст. 49 ЦК України). Відповідно до абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести у ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові, національності і громадянства батьків тощо) і доповнення. Пунктом 9 тієї ж Постанови Пленуму судам роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадського стану відмовлено у зміні запису, який проводився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадського стану(наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові). Отже вимога заявниці про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження№47 від 18 вересня 1954 року, складеного виконавчим комітетом Крехаївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , в частині зазначення прізвища та імені дитини, прізвища її батька та матері підлягає розгляду в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України. Що стосується прохання заявниці внести зміни до актового запису про народження №47 від 18 вересня 1954 року, складеного виконавчим комітетом Крехаївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області на [PERSON] , [INFO] , у написанні прізвища та ім`я дитини, вказавши [INFO] замість « [INFO] », у написанні прізвища у графі «батько», вказавши « [PERSON] » замість « [PERSON] », у написанні прізвища у графі «мати», вказавши « [PERSON] » замість « [PERSON] », то вказаний факт має для заявниці юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до пункту 2.13 вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. В даному випадку вимога заявниці про встановлення факту неправильності актового запису про народження потребує перевірки судом в частині обставин, що підтверджують або спростовують факт правильності прізвища, імені заявниці та прізвища її батьків, та залежно від цього вирішення питання про неправильність актового запису про народження в частині зазначення її прізвища та власного імені, а також прізвища її батька і матері у відповідних графах. Одночасно заява [PERSON] не стосується перевірки дотримання органами державної реєстрації актів цивільного стану процедури розгляду звернення заявниці про внесення змін до актового запису про народження №47 від 18 вересня 1954 року та оцінки правомірності дій щодо відмови у задоволенні цього звернення. Зміни до актового запису охоплюється вимогою встановлення факту неправильності актового запису і може бути усунута самим відповідним органом на підставі наведених вище нормативних актів про реєстрацію актів цивільного стану на підставі рішення суду. Отже суд дійшов висновку, що вимоги заявниці про встановлення факту неправильності актового запису підлягають розгляду саме за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі №466/1150/18. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. За таких обставин, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці як громадянки України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved