Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.2-3). Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його батьками є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При оформлені різних документів та довідок, виникають питання через розбіжності напису прізвища заявника та його батьків, а в подальшому існує вірогідність у тому, що знадобиться оформлювати опіку над мамою, а неправильне написання прізвищ може чинити в цьому перешкоди. Так, у матері заявника прізвище « [PERSON] », у батька « [PERSON] », а він - « [PERSON] ». Заявник вважає, що причина неправильного написання прізвищ виникла у зв`язку з неправильним перекладом його прізвища з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника та свідоцтвом про смерть його батька і свідоцтвом про народження, яке було видано на його ім`я. Представник заявника надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, підтримує та просить задовольнити заявлені вимоги. Представник Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області також надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що інтереси Чорноморської міської ради не зачіпаються, з будь-яким рішенням суду в межах заявлених вимог буде згоден. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.02.1967 (а.с.7), [INFO] народився (мовою оригіналу) « [PERSON] », його батьками записані (мовою оригіналу): « [PERSON] , [PERSON] ». При видачі паспортів громадян України, при перекладі з російської мови на українську, прізвище, ім`я та по-батькові заявника було записано як « [PERSON] » (а.с.4), його батьків - « [PERSON] », « [PERSON] » (а.с.8,10). В повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00037441197 від 08.11.2022 зазначено, що 12 жовтня 1966 року був зареєстрований шлюб між громадянами: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-13). А в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00037438603 від 08.11.2022, зазначено, що [INFO] народився [PERSON] , його батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 23 грудня 2003 року (а.с.9). Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вільного перекладу з російської мови на українську, прізвища заявника та його батьків були записані по-різному: « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » і вказані розбіжності не дають можливості заявнику встановити родинні відносини між ним та його батьками. Отже, аналізуючи та співставляючи відомості з наданих доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 293 ЦПК України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку (п.1 ч.1 ст.293 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Згідно усталеній судовій практиці, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладені обставини та надані суду докази, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved