Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 21.12.2012 року. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу шлюбне прізвище [PERSON] . Судовий збір покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.12.2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів 21.12.2012 року зроблено відповідний актовий запис №899 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . На теперішній час позивач стверджує, що сімейне життя із відповідачем не склалося. Кожен з подружжя має зовсім різне уявлення про шлюбно-сімейні відносини. Спільне життя з відповідачем неможливе через втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди сторін на життя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства та спільного проживання. З березня 2022 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків і не мають спільного бюджету. Станом на сьогодні втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між позивачем та відповідачем. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам подружжя. Подружжя фактично не спілкується. Після фактичного припинення шлюбних відносин Позивач проживає за адресою свого місця реєстрації: [ADDRESS] . Представник позивача, адвокат Біжко Ю.О. до початку судового засідання надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила шлюб між сторонами розірвати. Представник відповідача, адвокат Мантула О.С., до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №899 від 21.12.2012 року, внесений Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.01.2023 року. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5\~Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.3 ст.115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 536,80 грн. (1073,60 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved