Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 16 вересня 2006 року вони уклали шлюб. Зазначає, що останні два роки між ним та відповідачкою почали виникати неприязні стосунки, розбіжності та непорозуміння щодо подальшого сімейного життя. Вказав, що в житті сторін були присутні сварки, сім`я фактично розпалась остаточно і зберегти її неможливо. На підставі зазначеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Крім того, позивач зазначив, що не знає де нині проживає відповідачка, але її останнє місце проживання в кімнаті 73, в гуртожитку [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на її зареєстроване місце проживання відповідно до інформації, наданої за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб [ADDRESS] . Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали разом із позовною заявою з додатками була отримана 24.02.2022 року. Про дату судового засідання, призначеного на 06 березня 2023 року та 10 квітня 2023 року, відповідачка була повідомлена шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідачка не скористалась, у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Позивач до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 вересня 2006 року, шлюб між сторонами зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №131. Від шлюбу сторони мають двох дітей. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач наголошував, що на даний час із відповідачкою спільного господарства не веде та шлюбні відносини не підтримує, проживають окремо. Відповідачка два роки тому покинула позивача та залишила дітей. Позивач зазначає, що із відповідачкою вони зовсім різні люди та мають різні погляди на подальше життя. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягнути сплачений судовий збір з відповідачки, тому судовий збір у сумі 992,40 грн. з відповідачки стягненню не підлягає.

Outcome: approved