Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивачка з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.23), просить ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача, Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна компанія автомобільні дороги України", на її користь нараховану, але не виплачену їй заробітну плату в сумі 83 665,91 грн; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, за один місяць; стягнути з відповідача всі витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що вона працює у філії «Долинської дорожньої експлуатаційної дільниці» Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна компанія автомобільні дороги України", з оплатою праці згідно із штатним розписом. За період роботи у філії «Долинської ДЕД» ДП «Івано-Франківький облавтодор» ВАТ «ДАК автомобільні дороги України» їй заробітна плата виплачувалась нерегулярно, у зв`язку із чим станом на лютий 2023 у відповідача перед нею склалася заборгованість по заробітній платі за період з травня 2022 року по січень 2023 року включно в розмірі 83 665,91 грн. У добровільному порядку керівництво відповідача заборгованість не погашає, розрахунок із заробітної плати до теперішнього часу не провело, незважаючи на те, що у вказаний період, вона свої трудові обов`язки виконувала, проте заробітну плату не отримувала. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», ч. 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У довідці, наданої відповідачем, зазначена сума заборгованості по заробітній платі, належна до сплати працівникові, а не нарахована, вважається, що всі податки та інші обов`язкові платежі вже були відраховані, тому стягненню підлягає вся сума заробітної плати, вказана у довідці (а.с.1-5). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 цивільна справа № 343/585/23 за позовом [PERSON] до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна компанія автомобільні дороги України", про стягнення нарахованої заборгованості із заробітної плати передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.17). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.03.2023 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Встановлено позивачу, п`ятиденний строк з дня отримання відзивів для подання відповіді на відзиви, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи. Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.18). Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Ільницький Я.І. (ордер серії АТ №1038141 а.с.11), в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку. В прохальній частині заяви про уточнення позовних вимог просять розгляд справи проводити та закінчувати у відсутності позивачки та її представника, уточнені позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечують щодо заочного розгляду справи (а.с.23) . Представник відповідача Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22). У встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву представник відповідача не надав. Враховуючи те, що відповідачем, ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до вимог ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У відповідності до положень ч.1ст. 21 Закону України «Про оплату праці» , працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до вимог ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ст. 15 Закону України "Про оплату праці", форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Відповідно до вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] працює в філії «Долинська ДЕД» ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Відповідно до довідки виданої начальником філії "Долина ДЕД" ДП "Івано-Франківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 27.02.2023 за період травень 2022 року - січень 2023 року становить 83 665,91 грн (а.с. 10). Згідно з роз`ясненнями, даними в п.6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24 грудня 1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Вирішуючи спірні правовідносини, які виникли в даній справі між сторонами, суд вважає доведеним наявність перед позивачкою заборгованості по заробітній платі за період з травня 2022 року по січень 2023 року включно, в розмірі 83 665,91 грн, а тому позовні вимоги, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, [PERSON] , щодо стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 83 665,91 грн. (без утримання податку на прибуток й інших обов`язкових платежів) за період з травня 2022 року по січень 2023 року включно . Щодо відшкодування витрат по справі, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано ордер серії АТ №1038141 на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] , адвокатом Ільницьким Я.І. (а.с.11); заява про попередній орієнтований розрахунок витрат по справі , відповідно до якої позивачкою витрачено 4000,00грн. витрат на правову допомогу (а.с.14); акт прийняття - передачі виконаних робіт (а.с.13) та квитанцію №59 від 10.03.2023 про сплату гонорару адвокату в розмірі 4000,00грн. (а.с.15). Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 4000,00 гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1073,60 грн. Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст. 3,21, 94,95, 115 КЗпП України, ст.ст. 15,24 ЗУ «Про оплату праці»,

Outcome: approved