Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути із відповідачки заборгованість по оплаті вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 13 316 грн., витрати, пов`язані із проведенням експертизи лічильника в розмірі 4 792,20 грн., судовий збір в розмірі 2 481 грн., а всього 20 589 грн. 56 коп. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідачка, будучи споживачем природного газу, порушила вимоги Кодексу ГРМ. 22.11.2020 року представниками Позивача під час виконання аварійної заявки по усуненню витоку газу за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення пп.3 п.1 гл.2 розд. XI Кодексу ГРМ у вигляді несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки. Про факт даного порушення складено Акт № 6837 від 22.11.2020. Того ж дня порушення було усунуто шляхом демонтажу лічильника газу, про що складено Акт про усунення порушення та Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Вказані документи без заперечень та зауважень підписано фактичним споживачем газу відповідачкою [PERSON] 30.11.2020 року проведено експертизу лічильника газу, якою встановлено втручання. 18.02.2021 року комісією задоволено акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, та складено акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості у період з 09.10.2020 по 21.11.2020, нараховано суму - 13 316 грн. 36 коп. 18.02.2021 року відповідачці вручено рахунок на оплату збитків та рахунок за проведення експертизи. 17.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. 28.09.2022 року відповідачкою [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до АТ «Київоблгаз» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 22.11.2020 року нею було виявлено несправність газового лічильника, та викликано представників позивача. Працівниками було демонтовано лічильник та нараховано збитки у розмірі 13 316, 36 грн. 31.03.2021 року АТ «Київоблгаз» відключив будинок від газопостачання. У зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із позовом про визнання дій АТ «Київоблгаз» неправомірними. Рішенням суду від 14.07.2021 дії по відключенню від газопостачання житлового будинку визнано неправомірними та зобов`язано АТ «Київоблгаз» відновити за власний рахунок газопостачання. Відповідач зазначене рішення не виконав. Окрім того, [PERSON] зумовили останню понести матеріальні збитки, а саме придбання опалювального обладнання для обігріву будинку на загальну суму 102909 грн. У зв`язку із такими діями відповідача [PERSON] зазнала душевних страждань та фізичного дискомфорту, тому моральну шкоду [PERSON] оцінює у розмірі 50000,00 грн. 06.10.2022 року ухвалою суду об`єднано в одне провадження позов АТ «Оператор газорозподільної системи «КИІВОБЛГАЗ» до [PERSON] про відшкодування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, а також зустрічний позов [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «КИІВОБЛГАЗ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, постановлено перейти до розгляду справи у порядку загального провадження. 13.12.2022 року представником АТ «Київоблагаз» подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив відмовити у зустрічному позові з наступних підстав. АТ «Київоблагаз» не отримувало жодних письмових претензій щодо відшкодування вартості недовідпущеного природного газу в сумі 79820,00 грн. Розрахунок вартості недовідпущеного природного газу не відповідає вимогам Кодексу ГРМ та не підтверджений жодними доказами. Подані [PERSON] документи не містять жодних відомостей про придбання останньою та доставку до її помешкання обладнання та/або опалювального чи іншого обладнання, достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження їх оплати. 26.12.2022 року [PERSON] подано до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. 27.01.2023 року представником АТ «Оператор газорозподільної системи «КИІВОБЛГАЗ» подано до суду заперечення на відповідь на відзив. 14.02.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду про суті. У судовому засіданні представник АТ «Оператор газорозподільної системи «КИІВОБЛГАЗ» первісний позов підтримав, просив задовольнити, у зустрічному позові просив відмовити. Представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні щодо первісного позову заперечив, просив відмовити, зустрічну позовну заяву просив задовольнити. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» (далі Товариство, АТ «Київоблгаз», Позивач) є оператором газорозподільної системи та надає послуги з розподілу природного газу на території Київської області. Позивач забезпечує природним газом населення Обухівського району Київської області для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень. Відповідач, будучи споживачем природного газу, порушив вимоги Кодексу ГРМ, що виразилося в наступному. 20.11.2020 року представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВБОГАЗ» під час виконання аварійної заявки по усуненню витоку газу за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення пп.3 п.1 гл.2 розд. XI Кодексу ГРМ у вигляді несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ). Факт фіксації виявленого порушення підтверджується Актом про порушення № 6837 від 22.11.2020. Того ж дня порушення було усунуто шляхом демонтажу лічильника газу, про що складено Акт про усунення порушення та Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Кодексом ГРМ дії Відповідача кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). 22.11.2020 року представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВБОГАЗ» проведено роботи по розблокуванню та демонтажу лічильника газу з метою направлення для проведення експертизи, про що свідчить Акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи та Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. Вищевказані документи без заперечень та зауважень підписано фактичним споживачем газу, Відповідачем, - [PERSON] . 30.11.2020 року комісією за участю представників лабораторії з повірки ПЛГ АТ «Київоблгаз», ДП «Київоблстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу ОКТАВА G6, заводський № 179098, рік виготовлення 1997 р. (акт 5609е експертизи лічильника газу) - Відповідач просив провести експертизу без її участі, про що свідчить запис в акті про демонтаж лічильника газу. Висновок експертизи - виявлено втручання. 18.02.2021 року відбулось засідання комісії з розгляду акту про порушення № 68371 від 22.11.2020 року Акту експертизи 5609е від 30.11.2020 з попереднім повідомленням Відповідача та за його участі. Комісія вирішила задовольнити Акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, у зв`язку з підтвердженням факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та розрахувати спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу з 09.10.2020 до 21.11.2020 (Протокол № 20). Цього ж дня комісією АТ «Київоблгаз» складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості в період з 09.10.20201 до 21.11.2020. Таким чином, з приводу несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ у період з 09.10.2020 до 21.11.2020 споживачу нараховано суму в розмірі 13 316 грн. 36 коп. Згідно з п. 8 гл. 9 розділу X Кодексу ГРМ, якщо за результатами експертизи І або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний та ким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). 18.02.2021 року у день проведення засідання комісії з розгляду акту про порушення, на якому була присутня відповідач, про що свідчить документація, [PERSON] було вручено рахунок на оплату збитків, завданих порушенням споживача, акт № 5609е експертизи лічильника газу та акт на оплату експертизи побутового лічильника при втручанні. Отже, з приводу несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, відповідач мав сплатити 13 316 грн. 36 коп. та 4 792 грн. 20 коп. за проведення експертизи лічильника при втручанні. Вищевказані обставини та правомірність дій представників АТ «Київоблгаз» повністю підтверджені під час судового розгляду справи № 372/734/21 за позовом [PERSON] до АТ «Київоблгаз» про визнання неправомірним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення споживання природного газу (протокол № 20 від 18.02.2021), зобов`язання підключення газопостачання. Так, у постанові Київського апеляційного суду від 23.12.2021 в справі № 372/734/21 суд зазначив: «суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не довів неправомірно дій представників АТ «Київоблгаз» щодо результатів розгляду комісією акту про порушення 6837 від 22.11.2020 року. Також судом вірно зазначено, що дії відповідача в частині виявлення несанкціонованого втручання у роботу ГРМ, складення акту про порушення та процедури його розгляду повністю відповідають вимогам Кодексу газорозподільних систем, а тому позов в цій частині не підлягав до задоволення». Відповідно до частини 4 етапі 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, обставини виявлення несанкціонованого втручання Відповідача у роботу ГРМ, складення та розгляду Позивачем акту про порушення не є спірними таїїне доказуються при розгляді даної справи. У звязку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову у повному обсязі. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення збитків, матеріальної та моральної шкоди, суд зазначає наступне. Суд не знайшов підстав вважати, що наведений [PERSON] розрахунок вартості недовідпущеного природного газу відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем. Так, відповідно до п. 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі безпідставного припинення газопостачання (розподілу природного газу) споживачу з вини Оператора ГРМ він відшкодовує споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, що обчислюється, виходячи з середньодобового споживання за попередні 12 місяців (норма застосовується щодо споживачів, що не є побутовими) або планового місячного об`єму споживання (норма застосовується щодо споживачів, що є побутовими) на відповідний період за договором розподілу природного газу та з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання. У разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду; Не заперечуючи сам факт безпідставного припинення газопостачання позивачем відповідачці, який встановлений постановою Київського апеляційного суду від 23.12.2021 року в справі № 372/734/21, і не потребує доказування в цій справі, суд змушений відмовити в частині стягнення вартості недовідпущеного природного газу, оскільки позивачем не надано суду показників, підтверджених належними і допустимими доказами, які б дозволили суду нарахувати відповідно до вказаної вище формули або перевірити правильність нарахування вартості недовідпущеного природного газу. Нарахування недовідпущеного природного газу, запропоноване в позові, не відповідає формулі відповідно до п. 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРС, і не пояснює суду зміст цих показників. Щодо відшкодування матеріальних збитків на придбання опалювального та іншого обладнання в сумі 102909,00 грн. су зазначає наступне. До зустрічної позовної заяви [PERSON] надано наступні докази: - об`яву на інтернет-сайті про продаж твердопаливного котла Вітязь; - два листи КП «Київпастранс» без дати про доручення фізичним особам ( [PERSON] та [PERSON] ) здійснити вивезення твердих листяних порід з балансової території; - об`яву на інтернет-сайті про продаж березових дров; - дані з інтернет-ресурсу про історію замовлень [PERSON] . Вказані документи не містять жодних відомостей про придбання [PERSON] та доставку до її помешкання вказаного обладнання та/або опалювального чи іншого обладнання, достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення їх оплати. Відповідно до частини 1 та 3 статті 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Пунктом 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ); Згідно абзацу 2 частини 11 статті 8 1 Закону України «Про захист прав споживачів» під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1, 2 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, [PERSON] не доведено належними та достовірними доказами факту придбання нею опалювального та/або іншого обладнання, здійснення їх оплати. Щодо відшкодування [PERSON] моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму. Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». В статті 23 ЦК України, зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд не погоджується із позивачем, що відповідачка вже отримала моральне відшкодування шкоди, завданої незаконним відключенням від газопостачання належного їй житлового будинку, оскільки первісний позов головним чином був спрямований на спонукання АТ «Київоблгаз» відновити надання послуг. Суд, стягуючи моральну шкоду, обґрунтував своє рішення виключно порушенням нормальних життєвих зав`язків, викликаних зверненням до суду за захистом свої прав та збором необхідних документів для подання позову. Судом в попередній цивільній справі не оцінювався період, якій відповідачці не надавалися послуги, його значимість для [PERSON] із врахуванням кількості осіб - користувачів житлового будинку (5), наявність серед осіб - малолітньої дитини, 2015 року народження, створення комфортних умов якій є пріоритетним завданням всіх батьків. Також в якості підстав для відшкодування моральної шкоди не оцінювалися додаткові зусилля, спрямовані відповідачкою на пошук та забезпечення будинку альтернативними джерелами енергії. І, незважаючи на те, що суд прийшов до висновку про недоведеність понесених [PERSON] витрат на придбання котла та ін., суд вважає очевидним, що відповідачкою повинні були вживатися додаткові незаплановані дії задля відновлення прийнятних умов проживання. Таким чином, суд вважає факт завдання моральної шкоди відповідачці доведеним, проте із врахуванням конкретних обставин справи та, виходячи із засад розумності та справедливості, визначений нею розмір підлягає зменшенню.

Outcome: partial