Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона є пенсіонером за віком з 17 червня 2009 року. Її син [PERSON] народився [INFO] . Батько [PERSON] , а її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Вона має невеликий матеріальний дохід у вигляді пенсійних виплат, які на теперішній час складають 4037,79 гривень. Протягом більше десяти років вона страждає на ряд захворювань, а саме: гіпертонічну хворобу, пієлонефрит після операційного втручання по виділенню однієї нирки. Стан її здоров`я не дає можливості продовжити свою трудову діяльність, щоб мати додатковий дохід. Оскільки вона не працездатна, а її доходу не вистачає для придбання необхідних ліків, дієтичного харчування, сплати комунальних виплат, тому вона змушена звернутись до суду. 30.01.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позов визнав повністю. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є сином позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Позивач є пенсіонером з 17.06.2009 року, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] року (а.с. 9). Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що обов`язок утримання непрацездатних батьків передбачений чинним законом, позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання його непрацездатної матері. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у справі. На підставі ст. ст. 172, 202 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved