Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Представник позивача звернувся із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до квартири відповідачки подаються послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення. Позивач зобов`язання виконує належним чином. Відповідач свої зобов`язання не виконує, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість яка станом на 01.07.2021 року складається з: 3 026,96 грн. - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення, 6 562,85 грн.- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, 8 554,02 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. 18.11.2021 року задоволено клопотання позивача та витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київського міського бюро технічної інвентаризації» відомості, в яких зазначено, що відповідач не зареєстрований на праві власності на об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенрго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг зазначеної квартири, що підтверджується даними витягу з Реєстру територіальної громади м Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, наявними в матеріалах справи. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому згідно ст.ст. 156, 162 ЖК Української РСР зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг. Відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, не здійснює платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2021 року складається з: 3 026,96 грн. - заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення, 6 562,85 грн.- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води, 8 554,02 грн. - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води. На момент розгляду справи відповідачем не сплачено зазначену суму заборгованості. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачу згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається з виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач в свою чергу від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлявся, не відключався. Крім того, постановою судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20 квітня 2016 року справа 6-2951цс15 містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ч.3. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Позивачем понесено витрати у розмірі 33 грн., пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника квартири. Ці витрати суд вважає правильним стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому у зв`язку з задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved