Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29.03.2023 року в задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до [PERSON] про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, відмовлено. 14.04.2023 року представником відповідача - адвокатом Мельник Л.Я. подано заяву, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, тому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належитьвитрати на професійну правничу допомогу. 04.11.2021 року під час підготовчого провадження представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн., які відповідач поніс у даній справі. Разом з тим, представник відповідача зобов`язувалась подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на надання професійної правничої допомоги у строк, встановлений положеннями ч.8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, представник відповідача подала договір №18/10/21-1 від 18.10.2021 року про надання правової допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням "Емел Партнерс" та [PERSON] , ордер до даного договору, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копію додаткового договору №1 до договору №18/10/21-1 від 18.10.2021 року, яким визначено розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги у даній справі - 1500,00 грн., а також рахунок №18/10/21-1, яким підтверджуються понесені відповідачем витрати на правову допомогу пов`язану з розглядом справи та меморіальний ордер №@2PL239964 від 18.10.2021 року. Відповідно до ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим, суд повинен враховувати такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Такого правового висновку дійшла Велика Палата у справі № 910/12876/19. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 1500,00 грн. є таким, що відповідає дійсності, розумності та співмірності ціни позову, складності справи та обсягу виконаних робіт, а тому такі витрати є обгрунтованими та підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved