Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінська Галина Василівна,звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , жителів [ADDRESS] , [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в цілому. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Згідно довідки Раковецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 156 від 22.06.2022, за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га. Відповідно до довідки Раковецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 155 від 22.06.2022 в господарстві за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON] ; дружина - [PERSON] ; син - [PERSON] (Позивач); невістка - [PERSON] (Відповідач 1); внук - [PERSON] (Відповідач 2); внук - [PERSON] (Відповідач 3); внук - [PERSON] (Відповідач 4). На момент припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/7 частці кожного. [PERSON] помер [INFO] . Він мав у власності 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Померлий [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та інше майно заповів сину [PERSON] , тобто позивачу. Отже, позивач має право на 1/7 частку житлового будинку як спадкоємцю після смерті батька - [PERSON] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок за [ADDRESS] видані на ім`я спадкодавця - [PERSON] , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити його частку в житловому будинку. [INFO] померла [PERSON] . Вона мала у власності 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - як члену колгоспного двору. Померла [PERSON] заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є її син - [PERSON] , тобто позивач. Згідно довідки Раковецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 178 від 18.07.2022 на момент смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований і проживав син - [PERSON] . Таким чином, проживаючи на момент смерті разом із спадкодавцем, 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] успадкував її син - [PERSON] . Отже, позивач має право на 3/7 частки житлового будинку: 1/7 частка - як спадкоємцю після смерті батька - [PERSON] ; 1/7 частка - як спадкоємцю після смерті мами - [PERSON] та 1/7 частка майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку. Щодо часток [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/7 кожного, відповідно до їх усних заяв, вони відмовляються від них на користь позивача, відповідні заяви будуть подані до суду. 06 лютого 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Яшана Р.Р. належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті: [PERSON] , який помер [INFO] в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області та [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області та роз`яснено відповідачам про їх право пред`явити зустрічний позов у строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, у відповідності до ч.1 ст.193 ЦПК України. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.03.2023 на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за кожним на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 березня 2023 року зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частки житлового будинку (справа №342/258/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінська Галина Василівна, до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок (справа № 342/99/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/99/23. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок. Відповідно до довідки Раковецького старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 155 від 22.06.2022 в господарстві за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: голова господарства - [PERSON] ; дружина - [PERSON] ; син - [PERSON] ; невістка - [PERSON] ; внук - [PERSON] ; внук - [PERSON] ; внук - [PERSON] . На момент припинення колгоспного двору його членами були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/7 частці кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало право власності по 1/7 частці майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні.Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мають право по 1/7 частці житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Учасники справи в судове засідання 06.04.2023 не з`явилися. Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) адвокат Візінська Галина Василівна подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд даної справи провести за відсутності позивача та його представника. Відповідачі (позивачі за зустрічним позовом) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності. Свої зустрічні позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 березня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13 грудня 1989 року, стверджено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №103 від 18 березня 1990 року. Адресний номер житлового будинку, що знаходився за адресою: [ADDRESS] не змінювався, вулиця перейменувалася - [ADDRESS] , що доводиться довідкою № 162 від 28.06.2022, виданою Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 324814699 від 06.03.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] числиться земельна ділянка, площею 0,25 га, що доводиться довідкою № 156 від 22.06.2022, виданою Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1978 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1978, 1988, 1989, 1990 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТ-ВО "Придністров`я" на підставі договору № 160 від 01.07.2022, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] станом на 13 травня 2022 року становить - 99200 грн. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Із ксерокопії по господарської книги за 1991-1995 рр. вбачається, що житловий будинок (особовий рахунок № [NUMBER] ) відносився до суспільної групи господарства - колгоспника, члени господарства: голова сім`ї - [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в господарстві за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , 1936 р.н., дружина [PERSON] , 1930 р.н., син [PERSON] , [INFO], невістка [PERSON] , [INFO]., внук [PERSON] , 1987 р.н., внук [PERSON] , [INFO]., внук [PERSON] , [INFO]., що доводиться довідкою № 155 від 22.06.2022, виданою Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] на праві спільної часткової власності по 1/7частці належав колишнім членам колгоспного двору- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Голова колишнього колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] у віці 77 років в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 17 від 02.09.2014, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 02.09.2014 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України). За заповітом, посвідченим 08 серпня 2014 року секретарем виконкому Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 7, [PERSON] , житель с. Семенівка Городенківського району на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким належний йому на правах особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку та усе інше майно і цінні папери, рухоме і нерухоме з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, що буде належати йому на день йог смерті і на що він згідно закону матиме право заповів сину [PERSON] ; земельний пай згідно державного акта заповів внуку [PERSON] .Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 56586285, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №70718076 від 23.11.2022. На час смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] а/з № 17 від 02.09.2014 в господарстві за адресою [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1930 р.н., син [PERSON] , [INFO], невістка [PERSON] , [INFO]., внук [PERSON] , [INFO]., внук [PERSON] , [INFO]., що доводиться довідкою № 154 від 22.06.2022, виданою Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Про те, що [PERSON] , [INFO] є сином[PERSON] та [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серія [NUMBER] , виданого 13 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом [PERSON] є його син [PERSON] та внук [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, оскільки постійно проживали разом із ним на час відкриття спадщини. На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Яшан Р.Р. надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 72/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69393760), заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з якої вбачається, що спадкоємці за заповітом - [PERSON] , [PERSON] подали нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. [PERSON] 23.11.2022 приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1911, на належну [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1335 га, що розташована на території Раковецької сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До складу спадщини [PERSON] входить також 1/7 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Однак, Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яшана Р.Р. від 14.07.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за [ADDRESS] . Причиною відмови нотаріуса є те, що частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена. Член колишнього колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 22 від 22.12.2017, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 22.12.2017 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. За заповітом, посвідченим 08 серпня 2014 року секретарем виконкому Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, та зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 8, [PERSON] , жителька с. Семенівка Городенківського району на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким належну їй земельну частку (пай), з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилася, що буде належати їй на день смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла внуку [PERSON] .Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 56586273, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69251555 від 20.06.2022. Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в господарстві за адресою [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали: син [PERSON] , [INFO], невістка [PERSON] , [INFO]., внук [PERSON] , [INFO]., внук [PERSON] , [INFO]., правнучка [PERSON] , [INFO]., що доводиться довідкою № 154 від 22.06.2022, виданою Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. На виконання ухвали суду, приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Яшан Р.Р. надав суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 73/2022 (номер у Спадковому реєстрі № 69393761), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з якої вбачається, що: спадкоємець за заповітом - [PERSON] подав нотаріусу заяву, в якій зазначив, що йому відомий зміст заповіту [PERSON] , та відмовився від прийняття спадщини в строки, передбачені статтею 1270 ЦК України, шляхом відмови від подання заяви про прийняття спадщини та не має наміру та підстав згідно п. 3 статті 1272 ЦК України подати позов до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини; спадкоємець першої черги за законом [PERSON] подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, судом встановлено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] - [PERSON] не прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки постійно не проживав разом із нею на час відкриття спадщини та не подав нотаріусу, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті спадкодавця, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини. [PERSON] приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1887, на належну [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1425 га, що розташована на території Раковецької сільської ради Коломийського (до набрання чинності постановою Верховної ради України від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До складу спадщини [PERSON] входить також 1/7 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняв спадкоємець за заповітом та спадкоємець першої черги за законом - їх син [PERSON] . Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що: - позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 3/7 частки (1/7 - успадкована після смерті батька [PERSON] , 1/7 - успадкована після смерті матері [PERSON] , 1/7 - належить йому як колишньому члену колгоспного двору)житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] ;в іншій частині позовуслід відмовити; - зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підлягає до задоволення, а саме за відповідачами (позивачами за зустрічним позовом) слід визнати право власності за кожним на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належав до колгоспного двору, членами якого вони були. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268-1270, 1274, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: partial