Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

І. Суть спору [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] \~про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви посилається на те, що 20.02.2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 10. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та\~дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя у них не вклалося, впродовж тривалого часу між ними існують конфлікти і непорозуміння. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, небажання проживати разом, відсутність взаєморозуміння і довіри. Спільне господарство не ведуть, відповідач фактично проживає окремо в м. Хмельницький. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Між сторонами досягнуто згоди щодо участі у вихованні, утриманні та місця проживання дітей. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживатимуть з нею. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; судові витрати залишити за нею. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання позивачка не з`явилася. 30.03.2023 року від неї надійшла заява, в якій просить суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився. У матеріалах справи міститься його заява про здійснення розгляду справи без його участі та визнання позову у повному обсязі. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 29.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. 10.04.2023 року для участі у судовому засіданні сторони не прибули. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Обставини справи, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.02.2015 року відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Іваничівського районного\~управління юстиції\~Волинської області за актовим записом № 10, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2015 року (а.с.6). У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.09.2015 року, а.с.8) та\~дочка [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.09.2019 року, а.с.9). Діти зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, між подружжям відсутнє взаєморозуміння; як подружжя не проживають та не ведуть спільного господарства; відповідач фактично проживає окремо в м. Хмельницький. Спір про визначення місця проживання дітей та їх утримання відсутній. Так, із нотаріально посвідченого 02.03.2023 року договору про сплату аліментів на дітей слідує, що сторони домовилися про участь у вихованні та утриманні дітей (а.с. 10). Таким договором [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) встановили порядок утримання, місце проживання, порядок здійснення батьківських прав, виховання їхніх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до моменту досягнення ними повноліття. Зокрема, вказаним договором визначено, що після укладення цього договору малолітні діти [PERSON] та [PERSON] будуть постійно проживати зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на утримання малолітніх дітей у визначеному в договорі розмірі. [PERSON] не чинитиме перешкод у спілкуванні батька з малолітніми дітьми. Спір про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідач визнає позов у повному обсязі та не заперечує протий його задоволення. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до\~ст. 51 Конституції Українита ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду За таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливе та суперечать інтересам сторін, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і згідно з\~ст.\~112 Сімейного кодексу України\~наявні всі підстави для його розірвання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. VII. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивачка просила суд залишити за нею судові витрати, понесені у цій справі. Суд не вбачає підстав для відмови позивачці у задоволенні такого клопотання. Відтак, суд вважає, що судові витрати у цій справі слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved