Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи. Позовна заява обґрунтована, тим що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 12 грудня 2005 року, але фактично з 24 серпня 2022 року проживають окремо. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Старший син [PERSON] досяг повноліття, але залишився на повному утриманні позивача. З 1 вересня 2022 року спільний син [PERSON] продовжив навчання у Регіональному центрі професійної освіти ім. О.С. Єгорова ІІІ атестаційного рівня на денній формі навчання. Повний курс його навчання закінчується 28 травня 2023 року. З посиланням на статті 198 та 199 СК України, позивач, яка продовжує навчання просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до закінчення навчання 28 травня 2023 року. Відповідач відзив на позов не подав. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). Копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви із доданими до неї матеріалами отримав, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви ( клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Рух справи. До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 2 березня 2023 року надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 березня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М. Судом в порядку частини 6 статті 187 ЦПК направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь зазначений запит надійшла 6 березня 2023 року. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 7 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України). Встановлені судом фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] в смт Смоліне, Маловисківського району Кіровоградської області народився [PERSON] , батьки: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22 грудня 2004 року (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12 грудня 2005 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 грудня 2005 року, про що в книзі реєстрацій актів про одруження, 12 грудня 2005 року Новогригорівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області - зроблено запис за № 2 (а.с. 5). Згідно з довідкою від 20 лютого 2023 року № 96 виданою директором Регіонального центру професійної освіти ім. О.С. Єгорова Корецьким М., [PERSON] дійсно навчається в Регіональному центрі професійної освіти ім. О.С. Єгорова ІІІ атестаційного рівня з 1 вересня 2022 року за професією слюсар з ремонту колісних транспортних засобів на денній формі навчання, з отриманням стипендії, не відноситься до категорії учнів, які перебувають в закладі на повному державному утриманні. Повний курс навчання закінчиться 28 травня 2023 року (а.с. 8). Позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 12 грудня 2005 року, але фактично з 24 серпня 2022 року проживають окремо. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Старший син [PERSON] досяг повноліття, але залишився на повному утриманні позивача. Мотиви суду. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначений правовий підхід застосовано і в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 225/1447/16-ц провадження № 61-18843св18. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та ст 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом Регіонального центру професійної освіти ім. О.С. Єгорова, термін навчання з 1 вересня 2022 року до 28 травня 2023 року. Враховуючи денну форму навчання, відсутність об`єктивних даних про наявність у [PERSON] доходу, необхідність в харчуванні та одязі, витратах на проїзд, проживання, придбання підручників та канцелярських товарів, суд надходить до висновку про те, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги. Відповідачем доказів в розрізі положень статей 76-81 ЦПК України, щодо неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суду не надано. При цьому, на думку суду, саме відповідач зобов`язаний довести, що в нього є об`єктивні та суб`єктивні поважні причини, через які він не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього в матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. З матеріалів справи вбачається, що весь тягар утримання дитини до закінчення навчання покладено на особу, з якою дитина проживає, що не відповідає інтересам дитини та загальним принципам цивільного судочинства, принципам законності та справедливості. Так як мати позивача не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги, на думку суду, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, враховуючи вищевикладене та ті обставини, що [PERSON] проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідачем допомога на її утримання не надається в належному розмірі та порядку, щоб дало можливість задовольнити інтереси дитини відповідно до її віку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Згідно із вимогами позивача, вона просить суд стягнути аліменти з відповідача починаючи стягнення з 27 лютого 2023 року. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки позовну заяву подану до суду 2 березня 2023 року, що підтверджується матеріалами справи, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Приписами частини 1 статті 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 гривень на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial