Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

03 березня 2023 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К. В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , який за життя вчинив заповіт, яким заповів йому земельну ділянку площею 6,1653 га, що розташована на територїі Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту с.Безім`ян- ка), згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2017 р., зареєстроване в реєстрі № 579. Вказану земельну ділянку він має право успадкувати як спадкоємець за запо- вітом. Про існування зазначеного заповіту він дізнався випадково після спливу шестимісяч- ного строку для прийняття спадщини від особи, яка доглядає за житлом спадкодавця та по- тім отримав цей заповіт на руки. При зверненні до нотаріуса із заявою щодо прийняття спа- дщини йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Така причина, на його погляд, є об`єктивною і поважною для встановлення йому додаткового ст- року для прийняття спадщини, оскільки заповіт це воля спадкодавця, яка повина бути вико- нана після його смерті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.20 ). Представник відповідача також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не запере- чувала (а.с.21). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Ук- раїни, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготов- чого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповіда- чем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд пос- тановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно копії паспорту [NUMBER] (а.с.5), позивач народився [INFO] в с.Безім`янка Татарбунарського району Одеської області. 02.10.2017 р. [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпоряд- ження, яким належну йому земельну ділянку заповів [PERSON] (а.с.8). Зареєстрований в реєстрі за № 1320 (а.с.9). Як слідує з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 29. 09.2017 р. (а.с.10), [PERSON] прийняв у спадщину земельну ділянку площею 6,1653 га, що розташована на території Безім`янської сільської ради Білгород-Дністровського району Оде- ської області, кадастровий номер 5155080300:01:001:0220, цільове призначення якої - для ве дення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] . Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.09.2017 р. (а.с.11). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] у м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області. Державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Ко- лісником Д.Ю. позивачу відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини з причини втрати ним шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини. (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу ст.1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строку шість мі- сяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спа- дщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоєм- цями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприй- няття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як визначено ст.1272 ЦК України, наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою зго- дою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийнят- тя спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поваж- ної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчи нення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадко- ємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаход- ження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відряд- женнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. (Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17) У суду є підстави вважати, що позивач пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, оскільки про існування заповіту дізнався після закінчення строку на прийняття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved