Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 11 травня 2007 року. Його квартира знаходиться на 16 поверсі та над цим поверхом розташований технічний поверх. До 2018 року на технічному поверсі розташовувалось КП «Житлосервіс». Без згоди мешканців будинку приміщення технічного поверху було продано, переоформлено в житловий фонд та ця квартира отримала номер 403-а. Йому стало відомо, що квартира на технічному поверсі буде хостелом з трьох однокімнатних квартир, у зв`язку з чим почались будівельні роботи. Зазначає, що подібні реконструкції без дозвільної та проектної документації та дозволу всіх мешканців будинку порушують конструкцію будівлі, що в результаті призвело до постійного залиття його квартири. З 2021 року стеля у його квартирі була постійно волога, у результаті чого з`явилась чорна пліснява. На його звернення особи з поверху вище відповідали, що вони там мешкають подобово та їм нічого не відомо. 24 травня 2021 року відбулось значне залиття його квартири з приміщень, розташованих поверхом вище, про що було складено відповідний акт обстеження. Оскільки над ним, окрім приміщень відповідача, інших приміщень немає, а саме останній здійснив захоплення місць загального користування, їх перепланування, реконструкцію, зруйнував дах будинку, що призвело до порушення циркуляції та гідроізоляції, а тому факт того, залиття його квартири сталося саме з вини відповідача, сумнівів не викликає та доказуванню не підлягає. Відповідно до договору про проведення відновлювального ремонту від 01 червня 2021 року та акту прийому-передачі виконаних робіт розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири становить 27540 гривень. Зазначену суму він сплатив ФОП [PERSON] , з яким укладений вказаний договір. На період відновлювального ремонту через неможливість проживати у квартирі, він з сім`єю вимушений був знімати житло за 10000 гривень на місяць. У подальшому 22 червня 2021 року, 29 червня 2021 року, 06 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року відбулись аналогічні залиття його квартири, про що складені відповідні акти обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору про проведення відновлювального ремонту від 15 жовтня 2021 року розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири склав 41553 гривні 77 копійок. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача 27540 гривень на відшкодування майнової шкоди за перший відновлювальний ремонт, 41553 гривні 77 копійок на відшкодування майнової шкоди за другий відновлювальний ремонт, 70000 гривень витрат на вимушену оренду іншого житла за сім місяців. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав викладене у відзиві на позов (а.с. 55-59). З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що позивач разом з мешканцями будинку через ОСББ «Лебедів квартал намагається витребувати з власності відповідача належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] , звертаючись з відповідним позовом до суду. Квартира відповідачем придбана у законний спосіб, жодного перепланування чи реконструкції він не вчиняв. Квартира не є технічним приміщенням, а є жилим приміщенням. Той факт, що на його поверх не ходить ліфт, зумовлений виключно особливістю будівництва такого типу будинків. Відповідач ніколи не затоплював квартиру позивача, жодної шкоди останньому не завдавав. Крім того, відповідач бачився з позивачем у будинку, проте він ніколи не говорив йому про затоплення квартири, жодних претензій він не отримував. Позов ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджується жодними доказами. Акти про залиття, що містяться у матеріалах справи, складались заінтересованими особами та містять лише дані, що надавав позивач. Відповідача не повідомляли про складення актів. Крім того, в актах вказано, що у санвузлі відповідача відсутній гідроізоляційний шов між ванною та стіною, що є причиною затоплення. Разом з тим, особи, які складали цей акт не могли знати чи наявний цей шов у відповідача. Позивачем не надано судово-технічної експертизи на підтвердження порушення відповідачем технічних умов. Також, вважає, що договір оренди житла є фіктивним. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 11 травня 2007 року (а.с. 7-8). Відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2019 року (а.с. 10-11). З позову вбачається, що квартира [ADDRESS] , розташована на технічному поверсі, буде хостелом з трьох однокімнатних квартир, у зв`язку з чим почались будівельні роботи. Зазначає, що подібні реконструкції без дозвільної та проектної документації та дозволу всіх мешканців будинку порушують конструкцію будівлі, що в результаті призвело до постійного залиття його квартири. Зокрема, позивач вказує, що з вини відповідача залиття його квартири відбувалось неодноразово, а саме, 24 травня 2021 року, 22 червня 2021 року, 29 червня 2021 року, 06 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство встановлює загальне правило, за яким відповідальність за завдання шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою та вина. Відшкодування такої шкоди можливе, коли це передбачено відповідним законодавством, що визначає порядок і умови її відшкодування. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Позивач, як на підтвердження факту залиття його квартири з вини відповідача посилається на акти про залиття від 24 травня 2021 року, 22 червня 2021 року, 29 червня 2021 року, 06 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року (а.с. 15-19). З акту про залиття від 24 травня 2021 року вбачається, що під час проведеного огляду квартири [ADDRESS] були виявлені ушкодження, а також присутня чорна пліснява. У квартирі, що розташована над квартирою [ADDRESS] , двері ніхто не відчинив. Відповідно до акту про залиття від 22 червня 2021 року був проведений огляд квартири [ADDRESS] , виявлені ушкодження. У квартирі, що розташована над квартирою [ADDRESS] , слідів витікання води при візуальному огляді не виявлено. З акту про залиття від 29 червня 2021 року встановлено, що комісією 29 червня 2021 року о 10 годині в будинку [ADDRESS] були виявлені причини залиття у квартирі [ADDRESS] : у санвузлі квартири, що розташована над квартирою [ADDRESS] , немає гідроізоляційного шва між ванною та стіною, внаслідок чого при використанні душової лійки частина води стікала по стіні на підлогу та просочувалась у нижче розташовану квартиру [ADDRESS] . Згідно з актом про залиття від 06 вересня 2021 року був проведений огляд наслідків залиття у квартирі [ADDRESS] та виявлені ушкодження, а саме витікання рідини зі світильника на гіпсокартонній стелі. У квартирі, що розташована над квартирою [ADDRESS] , сліди крапельного витікання води виявлено з-під недостатньо закручених затяжних гайок сифона ванни. Також не виготовлений гідроізоляційний шов на примиканні ванни до стіни, обумовлений в акті від 29 червня 2021 року. Відповідно до акту про залиття від 02 листопада 2021 року був проведений огляд наслідків залиття у квартирі [ADDRESS] та виявлені ушкодження, а саме витікання рідини зі світильника на гіпсокартонній стелі. У квартирі, що розташована над квартирою [ADDRESS] , не виготовлений гідроізоляційний шов на примиканні ванни до стіни, що стало причиною залиття. Позивач вважає, що залиття сталось з вини відповідача, який власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що розташована над ним. Вбачається, що при складанні актів про залиття відповідач був відсутній. Доказів обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] зазначені акти не містять. Сторона відповідача оспорює факт надання доступу членам комісії до квартири [ADDRESS] . Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував факт залиття квартири. Зазначив, що квартиру відповідача ніхто взагалі не оглядав, тому акти і не можуть підтверджувати вину відповідача в залитті. За таких обставин, суд критично оцінює надані стороною позивача акти про залиття, оскільки вони не містять інформації про те, яким чином члени комісії встановили причини залиття без огляду квартири відповідача. Доводи, викладені в актах про залиття з приводу відсутності гідроізоляційного шву на примиканні ванни до стіни у квартирі відповідача, не підтверджені жодними належними доказами. Будь-яких інших доказів на підтвердження вини відповідача в залитті квартири позивача суду надано не було. Посилання позивача ґрунтуються лише на припущеннях. [PERSON] не порушував прав позивача, а тому вимоги про зобов`язання останнього відшкодувати йому завдану залиттям шкоду задоволенню не підлягають. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed