Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 21.06.2023 року сторони перебувають в шлюбі. В період шлюбу 29.06.2006 року вони купили квартиру [ADDRESS] . Згідно з інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири є відповідач. Останнім часом у подружжя виникають сварки та непорозуміння, що призвело до фактичного розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. При намаганні досудово врегулювати спір про поділ спірної квартири через відповідний нотаріальний договір відповідач заперечував право позивача на визнання за нею її частини в спірній квартирі. Враховуючи, що квартира була придбана в період шлюбу, зазначає, що вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Просить визнати квартиру загальною площею 67,07 кв.м житловою площею 40,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за нею право власності на частину квартири загальною площею 67,07 кв.м житловою площею 40,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , залишивши за [PERSON] право власності на частину квартири. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 26.01.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003 року (а.с.9). Під час перебування у шлюбі 03.07.2006 [PERSON] придбано квартиру загальною площею 67,07 кв.м житловою площею 40,3 кв.м.,за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.07.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалко К.Д. та зареєстровано в реєстрі за №3464. Відповідно до договору вартість квартири складає 146450 грн. 00 коп. (а.с.36-37). Право власності за [PERSON] на спірну квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Квартира не перебуває в іпотеці та відносно неї не зареєстровано обтяження, заборони відчуження (а.с. 10). Факт придбання квартири за спільні кошти подружжя відповідачем не оспорюється, докази на спростування вимог позивача до суду не надано. Відповідно до\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як зазначено в ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно вимог ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що спірна квартира придбана за час перебування сторін у шлюбі. Докази на підтвердження придбання вказаного житла за особисті кошти відповідача матеріали справи не містять. Тому на підставі ст. 60 СК України спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, вимога про визнання спірної квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За змістом статей\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи наведені норми, спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними. Вказане є підставою для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved