Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] ну відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись малолітніми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька вищевказаних дітей записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 06.12.2022 року за адресою: [ADDRESS] було виявлено малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як таких, що залишилися без батьківського піклування. За наказом служби у справах дітей виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 06.12.2022 року №34 малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано в родину бабусі, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , де створено задовільні умови для проживання та виховання вищевказаних малолітніх дітей. Згідно інформації Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 30.11.2022 року №425, [PERSON] станом на 30.11.2022р. не перебуває на обліку в службі зайнятості, як безробітна особа. Відповідно до інформації Управління освіти виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 01.12.2022р. №1270/04, малолітні [PERSON] та [PERSON] є вихованцями КЗДО №22, проживають з дідусем та бабусею, [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які створили задовільні умови для виховання та проживання останніх, забезпечили їх одягом/взуттям відповідно до сезону та віку, шкільним приладдям. Зі слів [PERSON] , [PERSON] , мати дітей, [PERSON] з синами не проживає, матеріально останніх не утримує, не займається їх вихованням, місце знаходження її невідоме. До початку введення на території України воєнного стану, діти відвідували заклад дошкільної освіти систематично. Дідусь та бабуся постійно підтримують зв`язок з вихователями дітей. [PERSON] зв`язок з вихователями не підтримує, до закладу дошкільної освіти дітей не приводила і не забирала. За інформацією КНП «ЦПМСД Покровської міської ради Дніпропетровської області» від 01.12.2022р. №2755, малолітні [PERSON] та [PERSON] на «Д» обліку не перебувають. На прийом до лікаря з дітьми звертаються дідусь та бабуся. Мати, [PERSON] , рекомендації лікаря не виконує. Відповідно до постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022р. [PERSON] було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України. Згідно інформації Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 08.12.2022р. №5127/15, №5124/26, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно. Крім того, Центром соціальних служб Покровської міської ради Дніпропетровської області було відвідано родину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що вищезазначена громадянка покинула дітей місце знаходження її невідоме. У зв`язку з вищезазначеним, скласти акт оцінки потреб зазначеної родини не видалося можливим. Відповідно до акту про перевірку паспортного обліку МКП "Житлкомсервіс" від 06.01.2023р., [PERSON] з жовтня 2022 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . Тому орган опіки та піклування дійшов висновку, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не надала. Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернутий конверт з пакетом документів, повідомленням та довідкою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив рішення про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, органами опіки та піклування с районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міським, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину іі дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний тa моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21.12.1995 року), ратифікованої Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктом 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, передбачено, що статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям: -батьки яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду; -які відібрані у батьків без позбавлення батьківських прав, що підтверджується рішенням суду; -батьки яких визнані безвісно відсутніми, що підтверджується рішенням суду; -батьки яких оголошені судом померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим органами реєстрації актів цивільного стану; -батьки яких визнані недієздатними, що підтверджується рішенням суду; -батьки яких відбувають покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується вироком суду; -батьки яких під час здійснення кримінального провадження тримаються під вартою, що підтверджується ухвалою слідчого судді (суду); -батьки яких знаходяться у розшуку органами Національної поліції, пов`язаному з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, що підтверджується ухвалою суду або довідкою органів Національної поліції про розшук батьків та відсутність відомостей про їх місцезнаходження; -у зв`язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов`язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ; -підкинутим, батьки яких невідомі, покинутим в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я або яких відмовилися забрати з цих закладів батьки, інші родичі, про що складено акт за формою, затвердженою МОЗ і МВС; -батьки яких не виконують свої обов`язки з виховання та утримання дитини з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі або в районі проведення антитерористичної операції і заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що підтверджується актом, складеним службою у справах дітей за формою згідно з додатком 11; -розлученим із сім`єю, визнаним біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" (за наявності письмової інформації територіального органу ДМС про розшук батьків або інших законних представників і відсутність відомостей про їх місцезнаходження). Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): -не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; -ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; -жорстоко поводяться з дитиною; -є хронічними алкоголіками або наркоманами; -вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; -засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] , видане 28.11.2018р. Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, свідоцтвом про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] , видане 15.07.2020р. Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.5,6). Батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , видане 15.09.2022р. Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.8). Відомості про батька вищевказаних дітей записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00027044491 від 15.07.2020р. та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00021554861 від 28.11.2018р. (а.с.7,8). [PERSON] , [INFO] та малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №643 від 29.11.2022р. (а.с.9). Актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 06.12.2022р. підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] було виявлено малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як таких, що залишилися без батьківського піклування (а.с.10, 11). Пунктом 31 порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008р. №866 передбачено, що тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім`єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини. Дитина, в якої є родичі або інші особи, з якими в неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) та які бажають залишити її на виховання у своїй сім`ї, може перебувати в їх сім`ї до прийняття рішення про влаштування дитини. За наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №34 від 06.12.2022р., малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було тимчасово влаштовано в родину бабусі, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , де створено задовільні умови для проживання та виховання вищевказаних малолітніх дітей, що підтверджується Актом обстеження умов проживання служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області (а.с.13). Інформацією Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості №425 від 30.11.2022р. підтверджується, що [PERSON] станом на 30.11.2022р. не перебуває на обліку в службі зайнятості, як безробітна особа (а.с.14). Відповідно до інформації Управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №1270/04 від 01.12.2022р. малолітні [PERSON] та [PERSON] є вихованцями КЗДО №22, проживають з дідусем та бабусею, [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , які створили задовільні умови для виховання та проживання останніх, забезпечили їх одягом/взуттям відповідно до сезону та віку, шкільним приладдям. Зі слів [PERSON] , [PERSON] , мати дітей, [PERSON] з синами не проживає, матеріально останніх не утримує, не займається їх вихованням, місце знаходження її не відоме. До початку введення на території України воєнного стану, діти відвідували заклад дошкільної освіти систематично. Дідусь та бабуся постійно підтримують зв`язок з вихователями дітей. [PERSON] зв`язок з вихователями не підтримує, до закладу дошкільної освіти дітей не приводила і не забирала (а.с.15). Інформацією КНП «ЦПМСД Покровської міської ради Дніпропетровської області» №2755 від 01.12.2022р. підтверджується, що малолітні [PERSON] та [PERSON] на «Д» обліку не перебувають. На прийом до лікаря з дітьми звертаються дідусь та бабуся. Мати, [PERSON] , рекомендації лікаря не виконує (а.с.16). Згідно інформації Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області №01-05/267/2022 від 02.12.2022р. та копією постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022р. [PERSON] було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України (а.с.17, 18). Інформацією Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №5127/15, №5124/26 від 08.12.2022р. підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно. Крім того, Центром соціальних служб Покровської міської ради Дніпропетровської області було відвідано родину [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що вищезазначена громадянка покинула дітей та місце знаходження її невідоме. У зв`язку з вищезазначеним, скласти акт оцінки потреб зазначеної родини не видалося можливим (а.с.19, 20). Актом про перевірку паспортного обліку МКП «Житлкомсервіс» від 06.01.2023р. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] з жовтня 2022 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). За інформацією Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану; Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №942/20.32-14 від 28.12.2022р. відсутній актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Згідно Рішення виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] », за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Покровської міської ради Дніпропетровської області було прийнято рішення щодо затвердження висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.28, 29). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21.12.1995 року) ратифікованої Постановою BP №789-ХП від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Постановою ПВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України). А тому суд погоджується з позивачем, що така поведінка та бездіяльність відповідача, як матері, суперечить інтересам дітей, порушує їх права, гарантовані міжнародним та національним законодавством. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, відповідач по справі не займається вихованням та матеріальним утриманням своїх малолітніх дітей, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не проявляє до дітей материнської уваги та турботи, а тому позовні вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відповідають інтересам дітей та підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved