Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

19.01.2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 13.04.2023 року уточнила та просить визначити, що частка [PERSON] , померлого [INFO] та частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] є рівними та становлять по 1/2 частки кожному; визначити, що частка [PERSON] , померлого [INFO] та частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122084200:02:001:0388, є рівними та становлять по 1/2 частки кожному; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122084200:02:001:0388. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , за життя залишив заповіт на користь позивача. До осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відносить дружина [PERSON] , яка відмовилась від обов`язкової частки. Спадщину позивач прийняв шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. №8/02-14 від 05.01.2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 07.10.2004 року виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району, що також підтверджено довідкою №190, виданою 20.03.2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Крім цього встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122084200:02:001:0388, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №165851465 від 08.05.2019 року. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи те, що житловий з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 07.10.2004 року виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності по 1/2 частині за кожним та припинення права спільної сумісної власності. Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (частини перша, четверта, п`ята статі 89 ЗК України). Враховуючи те, що земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5122084200:02:001:0388 алежить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, частки співвласників не виділені, але є рівними, а тому існує можливість визначення ідеальних часток із спільної сумісної власності по 1/2 частині за кожним та припинення права спільної сумісної власності. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.10.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 03.08.2021 року старостою с. Нова Некрасівка, Ізмаїльського району [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 11-18, [PERSON] заповів все його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом - [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71782016 від 14.03.2023 року, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 03.08.2021 року, зареєстрований за № 11-18, не змінювався та не скасовувався. До осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відноситься його дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 29.10.1968 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, яка є непрацездатною за віком. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 731 від 30.11.2021 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернулась до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено заявою від 21.02.2022 року, посвідченою старостою с. Нова Некрасівка, Ізмаїльського району [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. №8/02-14 від 05.01.2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved