Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: ООП Свалявської міської ради Закарпатської області про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначення [PERSON] опікуна [PERSON] , [INFO] (заявника). В обгрунтування доводів посилаєьтся на те, що [PERSON] є інвалідом першої групи А загального захворювання. Зазначає, що внаслідок важкого захворювання опорно-рухового апарату, [PERSON] не може самостійно себе обслуговувати, не може пересуватися без сторонньої допомоги, самостійно їсти вставати чи сидіти. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги, медичного нагляду та лікування. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановити опіку над [PERSON] та призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] , який є її сином та з яким мама проживає разом. Заява подана у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Суд своєю ухвалою від 30.09.2022 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заінтересованій особі копія заяви з доданими документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.11.2022 року. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 22.11.2022 року суд призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] . Виконання експертизи доручив спеціалістам комунального некомерційного підприємства "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м.Берегова" Закарпатської обласної ради. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.01.2023 року суд змінив експертну установу по проведенню судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану особи [PERSON] , [INFO] . Виконання експертизи доручив спеціалістам Закарпатської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я" Висновок судово-психіатричного експерта № 57, складений експертами-спеціалістами Закарпатської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я" відносно [PERSON] надійшов до суду 29 березня 2023 року (вх. № 2624). Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 30.03.2023 року поновлено провадження у справі №306/1685/22 (провадження №2-о/306/15/22), підготовче засідання призначено на 11:00 гоину 19.04.2023 року. Заявник подав до суду заяву (вх.№63055) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначення їй опікуна [PERSON] підтримує, просить заяву задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи начальник відділу з питань соціального захисту населення Рипкович Т.В., яка діє в інтересах органу опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (довіреність №02-14/1504 від 17.01.2023 року) подала до суду заяву (вх.№3012) про розгляд справи без участі заінтересованої особи за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо заявлених вимог не подано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи у відсутності сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України. За правилами ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: В частині вимоги про визнання особи недієздатною, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 30 ЦК України передбачено - цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється ЦК України і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України - фізична особа, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 297 ЦПК України - у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 298 ЦПК України - суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здодров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (правова позиція Верховного Суду у постанові від 19.10.2016 року, справа № 6-384цс16: "висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений»). Як встановлено з висновку судово-психіатричного експерта № 57 Закарпатської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я" - [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки хронічного, стійкого, психічного розладу у вигляді вираженої деменції внаслідок хвороби Паркінсона. Прогресивне наростання мнестичних порушень, малопродуктивний контакт, сповільненість мислення, зниження пам`яті та інтелекту. [PERSON] , [INFO] по психічному стану не може розуміти значення мвоїх дій та керувати ними. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №790510 серії 12ААВ - [PERSON] , [INFO] є людиною з інвалідністю І групи А, загального захворювання. Потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до ст. 30 ЦК України - цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Таким чином, аналізуючи матеріали справи та висновок судово-психіатричного експерта, враховуючи, що [PERSON] , [INFO] внаслідок хвороби Паркінсона виявляє ознаки хронічного, стійкого, психічного розладу у вигляді вираженої деменції, прогресивне наростання мнестичних порушень, малопродуктивний контакт, сповільненість мислення, зниження пам`яті та інтелекту, не здатна правильно усвіломлювати свої дії та керувати ними, потребує постійної опіки та постійного стороннього догляду через відсутність навичок до самообслуговування, орієнтації та спілкування, суд встановив наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 40 ЦПК України - фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК Україн - строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч.6 ст.300 ЦПК України. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Також роз`яснити заявнику, що суд може скасувати рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. В частині вимоги про встановлення опіки та призначення опікуна, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 41 ЦК України - правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Відповідно до ст. 55 ЦК України - опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки; ст. 58 ЦК України - опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. 62 ЦК України - опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до п. 2.4, 3.1 Правил опіки та піклування - опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Відповідно до ч.4 ст. 63 ЦК України - опікун призначається з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (у відповідності до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю сладають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки). Згідно до свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , запис №242 від 10.09.1987 року) - [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , згідний бути опікуном та виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України - суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України - суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до подання органу опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) - виконавчий комітет Свалявської міської ради, як ООП з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклування) не заперечує щодо призначення [PERSON] , [INFO] (заявника) опікуном його мами [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.41 ЦК України - над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже встановлення опіки у разі визнання особи недієздатною та призначення опікуна є забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства про захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи. З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , поскільки в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є недієздатною, орган опіки і піклування Свалявської міської ради з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки (піклуванняне) не заперечивпризначити опікуном сина [PERSON] , [INFO] , з яким проживає [PERSON] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищезазначене, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суддоходить висновку, що заяву необхідно задовольнити. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved