Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» (далі по тексту позивач, ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО») через свого представника Бонтлаб В.В. звернулось до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач), обгрунтовуючи підставність вимог тим, що постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2019 у справі №386/397/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] 14.04.2019 о 04:20 год. на 21-ому кілометрі+720 метрів автодороги Благовіщенське-Миколаїв, керуючи транспортним засобом «DAF» державний номерний знак [NUMBER] з причепом "GRONЕWGEN" державний номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), відмовився в присутності двох свідків від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 10.10.2001\~№1306 (далі - ПДР), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, [PERSON] 14.04.2019 о 04:20 год. на 21-ому кілометрі+720 метрів автодороги Благовіщенське-Миколаїв, керуючи транспортним засобом «DAF» державний номерний знак [NUMBER] з причепом "GRONЕWGEN" державний номерний знак [NUMBER] , при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «SSANG YONG» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.3. ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено транспортний засіб автомобіль «SSANG YONG» д/н [NUMBER] з причепом «ЛІДЕР» д/н [NUMBER] . Згідно з Полісом №АМ5347216, цивільна відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля «DAF»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~з причепом\~"GRONЕWGEN",\~державний номерний\~знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна». Власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу - автомобіля «SSANG\~YONG»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] , з причепом «ЛІДЕР» д/н [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» із повідомленням про ДТП та заявами про страхове відшкодування, за наслідками розгляду яких було вирішено здійснити виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого в ДТП транспортного засобу в розмірі 96 981,72 грн. та 3 018,28 грн., в загальному розмірі 100 000,00 грн. згідно ліміту відповідальності відповідно до умов Полісу №АМ5347216 від 10.09.2018. Рішенням Господарського суду Київської області від 03.05.2022 у справі №911/445/22 задоволено позовні вимоги ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» до ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» про стягнення суми коштів в якості відшкодування шкоди в порядку регресу, [PERSON] був залучений до участі в якості третьої особи. Вказаним судовим рішенням стягнуто із ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» на користь ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» 100 000,00 гривень матеріальної шкоди в порядку регресу та 2 481,00 гривень судового збору, які позивачем перераховано відповідно до платіжного доручення №1050 від 06.05.2022 на користь ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна». Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує заподіяної ним Товариству шкоду, наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд присудити із відповідача у відшкодування шкоди 102 481 грн., а також вирішити питання судових витрат у справі. Ухвалою суду від 25.05.2022 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Відповідач, у відповідності до ст. ст.\~174,\~178 ЦПК України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Окрім цього, у визначений судом строк відповідач не надав заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалами суду від 02.08.2022, 28.09.2022, 08.12.2022, 06.02.2023, 21.03.2023 було задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференцій. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, поштові відправлення спрямовані за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача про день та час розгляду справи було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою». За змістом Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ст. 128 ЦПК України, усталеної практики Верховного Суду, надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу (зареєстровану в установленому законом порядку) є достатнім\~для того, щоб говорити про належне повідомлення сторони про розгляд справи, оскільки\~отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю\~суду. З огляду на викладене, суд не вбачав правових підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.223 ЦПК України, тому здійснює розгляд за відсутності відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що Господарським судом Київської області від 03.05.2022 по справі №911/445/22 за позовом ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» до ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО», за участі третьої особи [PERSON] про стягнення суми коштів в якості відшкодування шкоди в порядку регресу було ухвалено рішення про задоволення позову. Зазначене рішення Господарського суду Київської області від 03.05.2022 по справі №911/445/22 набрало законної сили 23.05.2019. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» та ФОП\~ [PERSON] було\~укладено договір\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~транспортних засобів\~(поліс)\~від 10.09.2018\~NАМ/5347216,\~відповідно до\~якого забезпеченим\~транспортним засобом\~є автомобіль\~"DAF\~85360",\~д.н.з.\~" [NUMBER] ".\~Ліміт відповідальності\~страхової компанії\~за шкоду\~заподіяну майну\~передбачено у\~розмірі 100000\~грн.\~Строк дії\~вказаного полісу\~з 11.09.2018\~по 10.09.2019. На\~21-ому\~кілометрі+720\~метрів автодороги\~Благовіщенське-Миколаїв\~14.04.2019\~о 04\~год.\~20\~хв.\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода (далі\~-\~ДТП)\~за участю\~транспортного засобу\~"DAF"\~д.н.з.\~" [NUMBER] "\~з причепом\~"Gronewgen"\~д.н.з.\~"\~ [NUMBER] "\~під керуванням\~водія [PERSON] \~та транспортного\~засобу "Ssang\~Yong\~Kyron"\~д.н.з\~" [NUMBER] "\~з причепом\~"Лідер"\~д.н.з.\~" [NUMBER] ",\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~за наслідками\~якої автомобілі\~отримали механічні\~пошкодження. З постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2019 у справі N 386/397/19, встановлено, що [PERSON] 14.04.2019 о 04:20 год. на 21-ому кілометрі+720 метрів автодороги Благовіщенське-Миколаїв, керуючи транспортним засобом «DAF» державний номерний знак [NUMBER] з причепом "GRONЕWGEN" державний номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), відмовився в присутності двох свідків від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 10.10.2001\~№1306 (далі - ПДР), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «SSANG YONG» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.3. ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10\~200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Автомобіль "Ssang\~Yong\~Kyron"\~д.н.з\~"\~" [NUMBER] "\~з причепом\~"Лідер"\~д.н.з.\~" [NUMBER] ",\~яким під\~час ДТП\~керував власник\~належить [PERSON] ,\~на підставі\~свідоцтв про\~реєстрацію транспортного\~засобу серії\~ [NUMBER] \~та серії\~ [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль "Ssang Yong Kyron" д.н.з " [NUMBER] " з причепом "Лідер" д.н.з. " [NUMBER] ", зазнали механічних пошкоджень, внаслідок чого власнику завдано матеріальна шкоду. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу - автомобіля "DAF 85360", д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій, визнаний в судовому порядку винним у скоєнні ДТП була застрахована у\~Приватному акціонерному товариству «СК «ЄВРОІНС Україна» згідно поліса від 10.09.2018 N АМ/5347216, власник пошкоджених транспортного засобу "Ssang Yong Kyron" д.н.з " [NUMBER] " з причепом "Лідер" д.н.з. " [NUMBER] ", [PERSON] 18.04.2019 звернувся до\~Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» із заявами на виплату страхового відшкодування. 19.04.2019 було складено Акти огляду транспортних засобів автомобіля "Ssang Yong Kyron" д.н.з " [NUMBER] " з причепом "Лідер" д.н.з. " [NUMBER] ", відповідно до яких встановлено наявність пошкоджень транспортних засобів. 23.04.2019 власник транспортного засобу "Ssang Yong Kyron" д.н.з " [NUMBER] " з причепом "Лідер" д.н.з. " [NUMBER] ", [PERSON] звернувся до\~Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна»\~із повідомленням N 23493 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу Потерпілої особи. Згідно зі звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 04.05.2019 N 99/04-19 вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу "Ssang Yong Kyron" д.н.з " [NUMBER] " становить 111 180,39 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією від 04.05.2019 N 99/04-19, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Ssang Yong Kyron" д.н.з " [NUMBER] " склала 153481,26 грн. Згідно зі звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 14.05.2019 N 166/05-19 вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу причепа "Лідер" д.н.з. " [NUMBER] ", становить 3018,28 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією від 14.05.2019 N 166/05-19, вартість відновлювання причепа "Лідер" д.н.з. " [NUMBER] ", склала 3018,28 грн. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна», було складеного страхові акти від 14.06.2019 № 23624/19, від 23.07.2019 № 23493/19 та розрахунки сум страхового відшкодування від 21.05.2019 № 23624/19, від 19.06.2019, відповідно до яких розмір страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Ssang Yong Kyron» д.н.з « [NUMBER] » склала становить 96981,72 грн. та розмір страхового відшкодування за пошкоджений причеп «Лідер» д.н.з. « [NUMBER] » становить 3018,28 грн. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна», як страховиком, на виконання умов зазначеного вище поліса, згідно платіжного доручення від 14.06.2019 № 3706 виплачено страхове відшкодування за пошкоджений причеп «Лідер» д.н.з. « [NUMBER] » у розмірі 3018,28 грн. та згідно платіжного доручення від 23.07.2019 № 4451 страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Ssang Yong Kyron» д.н.з « [NUMBER] » у розмірі 96981,72 грн. Загальний розмір здійсненого позивачем страхового відшкодування становить 100000 грн. Оскільки водій автомобіля "DAF 85360", [PERSON] , винний у скоєнні ДТП понесені позивачем витрати зі сплати страхового відшкодування в розмірі 100000 не сплатив, ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Як було встановлено вказаним Господарським судом Київської області, рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.04.2020 у справі № 136/2135/19 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено. Вказаним судовим рішенням встановлено, що згідно із договором найму (оренди) від 12.03.2019 підтверджено факт передачі транспортного засобу «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] » її власником до ДП «Тетіївська агропромислова компанія». [PERSON] мав право керування транспортним засобом «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] », оскільки перебував у трудових відносинах ДП «Тетіївська агропромислова компанія» відповідно до наказу за № 62 від 26.03.2019; за [PERSON] було закріплено взятий в оренду транспортний засіб «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] », згідно із наказом за № 62/1 від 26.03.2019, який йому було передано відповідно до Акту приймання - передачі від 26.03.2019. На момент виникнення спірних правовідносин [PERSON] перебував із ДП «Тетіївська агропромислова компанія» у трудових відносинах і, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 14.04.2019 при виконанні [PERSON] своїх трудових обов`язків, отож матеріальна шкода Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» має бути відшкодована саме ДП «Тетіївська агропромислова компанія», яка має відповідати за пред`явленим позовом. З наведеного слідує, що автомобіль «DAF» д.н.з. « [NUMBER] », яким під час ДТП керував водій [PERSON] , винний у скоєнні ДТП перебував в оренді ДП «Тетіївська агропромислова компанія» на підставі договору найму (оренди) від 12.03.2019. Водій [PERSON] на час ДТП перебував в трудових відносинах з відповідачем та виконував свої трудові обов`язки. ДП «Тетіївська агропромислова компанія» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинено як юридична особа, правонаступником ДП «Тетіївська агропромислова компанія» є Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО». З наведеного\~слідує,\~що автомобіль\~"DAF",\~яким під\~час ДТП\~керував водій\~ [PERSON] \~винний у\~скоєнні ДТП\~перебував в\~оренді\~ДП "Тетіївська\~агропромислова компанія"\~на\~підставі договору\~найму (оренди)\~від 12.03.2019.\~Водій [PERSON] \~на час\~ДТП перебував\~в трудових\~відносинах з\~відповідачем та\~виконував свої\~трудові обов`язки. Як було встановлено рішенням Господарського суду від 03.05.2022 ДП "Тетіївська агропромислова компанія"\~згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинено як юридична особа, правонаступником\~ДП "Тетіївська агропромислова компанія"\~є\~Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ-АГРО». Цим рішенням Господарського суду Київської області від 03.05.2022, позов\~Приватного акціонерного товариства «СК «ЄВРОІНС Україна»\~до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, стягнуто з\~Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ-АГРО» на користь\~Приватного акціонерного товариства «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» 100000 (сто тисяч) грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору. Згідно із частиною 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19). Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова КГС ВС від 10.12.2019 по справі №910/6356/19). Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин (постанова КАС ВС від 15.10.2019 по справі №813/8801/14). З огляду на викладене, факти та обставини, які встановлено згідно з постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2019 у справі N 386/397/19, рішенням Липовецького районного суд Вінницької області від 17.04.2020 по справі №136/2135/19, рішення Господарського суду Київської області від 03.05.2022 по справі №911/445/22 мають преюдиційне значення та не підлягають повторному дослідженню та доведенню. Судом також було встановлено, що відповідно до\~платіжного доручення №1050 від 06.05.2022 грошові кошти в розмірі 102 481, 00 грн. було перераховано ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» на користь ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна». Ураховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом до\~ [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 102481, 00 грн., оскільки у добровільному порядку відповідач їх не сплачує. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша\~статті 1172 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначена норма, що регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим. При цьому, за змістом частини першої\~статті 3 КЗпП України\~трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. У даній справі, позов про відшкодування шкоди в порядку регресу пред`явлено позивачем\~ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» до [PERSON] , який працював у ДП «Тетіївська агропромислова компанія»\~правонаступником якої є позивач на посаді водія та заподіяв шкоду при виконанні ним своїх трудових обов`язків, що було встановлено вище. Факт перебування у трудових відносинах [PERSON] із ДП «Тетіївська агропромислова компанія» знайшов своє підтвердження у досліджених у судовому розгляді письмових доказах, зокрема наказі\~за №62 ДП «Тетіївська агропромислова компанія», відповідно до якого встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу з 26.03.2019 на посаду водія цього підприємства (а.с.98). Відповідно до наказу за №81/1 ДП «Тетіївська агропромислова компанія» «Про припинення трудової діяльності», з 15.04.2019 [PERSON] був звільнений з посади водія, на підставі ст.40 п.1 КЗпП, у зв`язку із неявкою на роботу більш 3 годин (а.с.99). Згідно з довідкою за вих. №15-1/09 від 15.09.2022 виданої ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» (а.с.108), [PERSON] за період з 25.03.2019 по 15.04.2019 (період перебування [PERSON] у трудових відносинах із ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО») грошові кошти в якості відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, котра сталась 14.04.2019 із заробітної плати не утримувалась як ДП «Тетіївська агропромислова компанія» так і ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО». Також, як на сьогодні, так і за попередній період (із 16.04.2019 по 14.09.2022) грошові кошти в якості відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] самостійно на користь як ДП «Тетіївська агропромислова компанія» так і ТОВ «HOP-ЕСТ АГРО» не сплачувалась. [PERSON] погашення боргу (сплата коштів в якості від пригоди) іншим будь-яким дозволеним законодавством способом не проводилась. Загальні правила щодо матеріальної відповідальності працівників визначаються Главою IX Кодексу законів про працю України та іншими нормативними актами. Зазначені норми матеріального права визначають як підстави й умови покладення матеріальної відповідальності на працівників, так і розмір такої матеріальної відповідальності. Крім того, при вирішені справ щодо матеріальної відповідальності працівників слід керуватися роз`ясненнями, що містяться у постановах Пленуму Верховного Суду: «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 за №14; «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.92 за №9 та інформаційному листі ВССУ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм трудового права» від 27.09.2012 за №10-1389/0/4-12. Вирішуючи питання про притягнення працівників до матеріальної відповідальності, роботодавець та суд під час розгляду справи повинні визначити, порушення яких конкретних норм стали причиною завданої шкоди. Загальні підстави і умови матеріальної відповідальності працівників містить стаття 130 КЗпП відповідно до якої передбачена матеріальна відповідальність працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Матеріальна відповідальність є інститутом трудового права. Умови, підстави, обсяг та порядок її застосування закріплено КЗпП. Майнова відповідальність є цивільно-правовою категорією. Правове забезпечення застосування заходів майнової відповідальності здійснює ЦК України, тому вона не поширюється на трудові правовідносини. Галузева належність матеріальної відповідальності до трудового права визначається характером правопорушення. Щодо шкоди, завданої роботодавцю працівником внаслідок недотримання трудової дисципліни, норми цивільного законодавства не застосовуються. За трудовим законодавством суб`єктом матеріальної відповідальності може бути лише працівник, який знаходиться в трудових правовідносинах з підприємством, установою, організацією і заподіяв матеріальну шкоду внаслідок невиконання чи неналежного виконання трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Таким чином, позивачами у справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками, можуть бути юридичні особи або фізичні особи, які використовують найману працю, яким завдано майнової шкоди, а відповідачами - завжди фізичні особи, які перебувають у трудових правовідносинах і заподіяли шкоду під час виконання трудових обов`язків. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (ч.2 ст.130 КЗпП). За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов`язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров`ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), в силу цивільного законодавства, відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства (абз.3 п.3 постанови Пленуму ВС №14). У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам роз`яснено, що виходячи з вимог статті 15 ЦПК України суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130,135-3,137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. У\~\~відповідності до частини 3 ст. 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 134 КЗпП визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі\~\~шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, коли: шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь переслідуваних у кримінальному порядку, та працівником, який був у нетверезому стані. Необхідною підставою притягнення до відповідальності є підтвердження нетверезого стану працівника. При цьому, нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків). Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що позивач довів порушення трудових обов`язків відповідачем, оскільки здійснення водієм, допущеним до роботи та до виконання функціональних обов`язків,\~\~керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,\~\~що підтверджено судовими рішеннями, які були безпосереднім предметом дослідження у даній справі, про що зазначено вище, є порушення, у тому числі й трудових обов`язків. Зі статті 213\~ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпція щодо фактів. Суд звертає увагу, що відповідач був обізнаний з розглядом цивільної справи, повідомлявся в установленому порядку про її розгляд, але жодним чином не висловив своєї позиції за вимогами до нього про стягнення заподіяної шкоди, не заперечив її розміру. Відповідач не подав в межах визначеного судом строку відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, оскільки завдана\~\~матеріальна шкода заподіяна ТОВ «НОР-ЕСТ АГРО» з вини [PERSON] , при виконанні ним свої службових обов`язків, яка завдана як працівником, який був у нетверезому стані, отож суд дійшов висновку, що наявні правові підстави\~ для покладення на працівника повної матеріальної відповідальності за завдану підприємству шкоду у розмірі 100 000 гривень в загальному розмірі виплаченого страхового відшкодування , в решті позову суд відмовляє, оскільки 2\~481, 00 грн. становлять судові витрати присуджені до стягнення за рішенням Господарського суду Київської області від 03.05.2022 за наслідками розгляду спору, відтак в розумінні вказаних вище норм не є шкодою завданою підприємству працівником внаслідок порушення трудових обов`язків. За таких обставин та у контексті приведених правових норм, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки зібрані у справі докази підтверджують порушення прав позивача зі сторони відповідача. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а оскільки позов задоволено частково, при пред`явленні даного позову позивачем було сплачено судовий збір в підтвердження чого додані платіжні документи (а.с.10), відтак суд здійснює розподіл таких витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial