Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Заявник подала до суду вище вказану заяву посилаючись на ту обставину, що її син - [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, є інвалідом першої «А» групи та за станом свого здоров`я не здатен повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд визнати недієздатним свого сина - [PERSON] , [INFO] , та встановити над ним опіку призначивши її опікуном за поданням органу опіки та піклування. 09.01.2023 року ухвалою суду (а.с.17-18) відкрито провадження за вказаною заявою та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження, а також вирішенні питання про витребування від комунального некомерційного підприємства «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Одеської області доказів - медичних документів, які необхідні для проведення у справі судово-психіатричної експертизи; надано доручення органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, у разі встановлення відповідного психічного стану особи за результатом проведення судово-психіатричної експертизи, подати до суду подання про призначення опіки до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у даній справі. 27.01.2023 року ухвалою суду (а.с.31-33) у даній справі було призначено судово-психіатричну експертизу проведення якої доручено експертній установі - Одеській філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», а провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. 07.03.2023 року на адресу суду від експертної установи - Одеської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 7 за результатом проведення 08.02.2023 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи. 31.03.2023 року ухвалою суду провадження у даній справі поновлено. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином. При цьому, заявник подала до суду письмову заяву від 17.04.2023 року про розгляд справи без її участі. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, - [PERSON] в судове засідання не з`явився. При цьому, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 7, [PERSON] за своїм психічним станом не може з`явитися в судове засідання, а також особисто дати суду пояснення по суті справи. У зв`язку з чим та враховуючи положення абзаців два і три ч.1 ст. 299 ЦПК України суд не вбачає необхідності у здійсненні виклику [PERSON] в судове засідання, а також як фактичної можливості з`явлення останнього в судове засідання так і можливості особисто дати суду пояснення по суті справи. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином, про що свідчить відповідна розписка представника від 07.04.2023 року. При цьому, Кодимська міська рада подала до суду клопотання від 12.04.2023 року № 03-17/1212 про проведення даного судового засідання за відсутності її представника, в якому відзначила те, що не заперечує проти задоволення заяви та додала до нього подання про призначення опіки. Представник заінтересованої особи - Подільської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином. Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В свою чергу згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Водночас, згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставінаявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується відповідним записом зробленим на 7 сторінці паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданим Кодимським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.2-3), яким документована заявник [PERSON] . Згідно копії довідки до акта огляду Обласної медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААА № 309912 від 07.09.2017 року (а.с.10), виданої на підставі акту огляду МСЕК № 188п-с, [PERSON] призначена безстроково інвалідність першої групи А з дитинства із відзначенням наявності потреби у його постійному сторонньому догляді. Водночас 04.05.2018 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/2218/17 було ухвалено рішення (а.с.11-12), яким [PERSON] визнано недієздатним на строк два роки, а 29.10.2020 року судом у тій же справі було постановлено ухвалу (а.с.5), якою продовжено строк дії рішення суду від 04.05.2018 року строком на два роки, тобто до 04.06.2022 року. В рамках згаданої вище справи КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради вже проводились судові експертизи № 147 від 28.03.2018 року і № 410 від 02.09.2020 року, згідно яких [PERSON] страждав на хронічний, стійкий психічний розлад (діагноз якого суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці) та за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю - заявником [PERSON] , що підтверджує копія довідки №8 виданої Центром надання адміністративних послуг Кодимської міської ради Подільського району Одеської області 02.01.2023 року. Крім того, згідно копії посвідчення Серії [NUMBER] виданого Кодимським Управлінням соціального захисту населення Одеської області 20.05.2013 року (а.с.8), заявник [PERSON] була опікуном [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В свою чергу, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 7 складеного Одеською філією судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» за результатом проведення 08.02.2023 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON] страждає на стійкий психічний розлад (діагноз якого суд не вважає за можливе зазначати у змісті даного рішення внаслідок положень ч.1 ст. 286 ЦК України та ст. 391 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року № 2801-XII, як частину лікарської таємниці) та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином суд вважає, що наявні правові підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Водночас ч.6 ст. 300 ЦПК України передбачає, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно ч.1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. При цьому, згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В свою чергу ч.1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. 13.04.2023 року Кодимська міська рада подала до суду подання свого орану опіки та піклування про призначення опіки, на підставі рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 11.04.2023 року № 599, згідно якого у випадку визнання недієздатним [PERSON] доцільне призначення його опікуном матері - заявника [PERSON] . Ураховуючи вище викладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки обґрунтована, у зв`язку з чим підлягає задоволенню з визначення максимально граничного строку дії даного рішення тривалістю у два роки, перебіг якого розпочинається з дня набрання ним законної сили. Згідно ч.2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Тому судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме пов`язані із проведенням експертизи, підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь відповідної експертної установи - державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», філія якої - Одеська філія судово-психіатричних експертиз проводила у даній справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Outcome: approved