Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Сільськогосподарський виробничий кооператив пайовиків «Колос» (далі - СВКП «Колос») звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання договору оренди землі поновленим. Єдиний унікальний номер справи 142/10/20, провадження № 2/142/27/23. \~ \~ \~ \~Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2020 року її було передано для розгляду судді Щербі Н Л. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову представник позивача вказує, що\~між СВКП «Колос» та [PERSON] ,\~яка є\~власникомземельної\~ділянки площею\~2,4920\~га,\~яка розташована\~на території\~Болганської сільської\~ради Піщанського\~району Вінницької\~області,\~кадастровий номер\~0523280300:01:001:0262, було укладено договір оренди землі сільськогосподарського виробництва. Договір оренди землі № 238 укладено 02 квітня 2012 року, держреєстрація 07 листопада 2012 року № 052320004003046, строком на 7 років, дією до 07 листопада 2019 року. 08 вересня 2017 року інформацію про даний договір було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права згідно номеру запису 22269036. Вказаним договором передбачено, що орендар має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. Позивач зазначив,\~що він\~добросовісно,\~належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за договором. Зокрема, в належному розмірі та своєчасно сплачував відповідачу орендну плату, здійснював обробіток належної відповідачу земельної ділянки. Орендар завчасно (не пізніше ніж за 60 календарних днів, згідно договору оренди землі) надіслав відповідачу лист-повідомлення про наміри скористатися переважним правом на пролонгацію договору оренди землі. Шляхом направлення даного листа-повідомлення СВКП «Колос» запропонував орендодавцеві розглянути проект Додаткової угоди до Договору оренди землі та продовжити термін дії укладеного із ним договору оренди землі на новий строк, шляхом підписання запропонованої Додаткової угоди. Таким чином, СВКП «Колос» виконало усі вимоги реалізації ст.33 Закону України «Про оренду землі», а саме: належно виконувало обов`язки згідно з умовами договору, особливо в частині оплати; не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомило орендодавця про намір укласти договір оренди землі на новий строк; надало проект додаткової угоди до договору. Позивач зазначає, що повідомлення про намір поновити дію договору на новий строк від 09 серпня 2018 року № 95 та проект додаткової угоди, в якій передбачалось продовжити дію договору на тих самих умовах і на той самий строк було отримане відповідачем 17 серпня 2018 року, що підтверджується її підписом на другому примірнику повідомлення, яке залишилося у позивача. Будь-якої відповіді від відповідача у місячний строк позивачу не надходило. В лютому 2019 року позивач повторно відправив відповідачу повідомлення про намір поновити дію договору на новий строк від 18 лютого 2019 року № 81 разом з додатковою угодою, яке отримано відповідачем 27 лютого 2019 року, що підтверджується її підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 2470000409158, проте знову ж будь-якої відповіді у місячний строк відповідач позивачу не направив, заперечень також. Після закінчення 1 місячного строку користування земельною ділянкою поза строком дії договору оренди, позивач направив відповідачу додаткову угоду про поновлення дії договору оренди землі. Жодних заперечень щодо користування земельною ділянкою у відповідача не було, що означало його "мовчазну згоду". В даному випадку відправлення орендарем листів-повідомлень орендодацю, фактичне продовження користування орендарем земельною ділянкою та перерахування орендодавцю орендної плати після закінчення строку дії договору є конклюдентними діями, які підтверджують, що орендодавець був обізнаний у намірах орендаря скористатися своїм переважним правом, а разом із цим, відповідач зволікає із підписанням договору оренди землі, що спонукало позивача до подачі даного позову до суду. Зважаючи на\~викладене,\~позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визнати поновленим договір оренди землі №238 від 02 квітня 2012 року, що укладений між орендарем СВКП «КОЛОС» та орендодавцем [PERSON] (зареєстрований в Відділі Держкомзему у Піщанського району за № 052320004003046, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.09.2017 року за № 22269036) вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах, в редакції, яка викладена в позовній заяві. Ухвалою суду від 23 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 04 березня 2020 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. надійшов відзив на позовну заяву у справі з ЄУН 142/10/20, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що договір оренди землі № 238 від 02 квітня 2012 року, який був укладений між сторонами спору на 7 років та зареєстрований 07 листопада 2012 року закінчився за строком. Позивач не надав належних, допустимих і достовірних доказів про надсилання листа-повідомлення відповідачу з пропозицією у встановлений договором строк, докази надані з цього приводу позивачем відповідач не визнає. Відповідач уклав договір оренди з іншою особою на більш вигідних умовах, при цьому відмовивши позивачу письмово. Договір укладений з позивачем припинений у встановленому законом порядку з внесенням відповідного запису до реєстру речових прав. Відповідач, як орендодавець, має право відмовити в поновленні договору оренди землі у випадку неузгодження з ним істотних умов нового договору або додаткової угоди та наявності зауважень та більш прийнятної (конкурентної) пропозиції, за яких переважне право орендаря припиняється. Представник відповідача також зазначає, що за нормою частини першої статті 777 ЦК України, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків, але дотримання процедури позивач не довів. Позивач втратив своє право на поновлення договору оренди, тому позов не підлягає задоволенню. Відповідь на відзив від представника позивача на адресу суду не надходила. Крім того, 17 лютого 2020 року СВКП «Колос» звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Сільськогосподарське\~підприємство "Еліт\~Агро", [PERSON] , Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі. Єдиний унікальний номер справи 142/110/20, провадження № 2/142/208/20. \~ \~ \~ \~ Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2020 року її було передано для розгляду судді Щербі Н Л. Свої вимоги позивач мотивує тим, що СВКП «Колос» уклав договір оренди землі сільськогосподарського виробництва із [PERSON] ,\~яка є\~власникомземельної\~ділянки площею\~2,4920\~га,\~яка розташована\~на території\~Болганської сільської\~ради Піщанського\~району Вінницької\~області,\~кадастровий номер\~0523280300:01:001:0262, було укладено договір оренди землі сільськогосподарського виробництва. Договір оренди землі № 238 укладено 02 квітня 2012 року, держреєстрація 07 листопада 2012 року № 052320004003046, строком на 7 років, дією до 07 листопада 2019 року. 08 вересня 2017 року інформацію про даний договір було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права згідно номеру запису 22269036. В зв`язку з закінченням дії договору оренди землі із орендодавцем у 2019 році, позивач, як передбачено п. 8 договору оренди землі та ст.33 Закону України «Про оренду землі» направив орендодавцю лист-повідомлення про намір продовжити дію договору оренди на новий строк та надав додаткову угоду про поновлення дії укладеного договору. Проте заперечення на поновлення договору від відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі не надходило. З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку позивачем було встановлено, що на земельну ділянку з кадастровим номером 0523280300:01:001:0262, площею 2,4920 га, зареєстроване право оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро" (далі - ТОВ «СП Еліт Агро»). Дата державної реєстрації 05 листопада 2019 року, номер запису про право 34057363. Державну реєстрацію договору оренди проведено Чечельницькою селищною радою Чечельницького району Вінницької області. Позивач СВКП «Колос» вважає, що реєстрація договору оренди за відповідачем ТОВ «СП\~Еліт Агро» позбавила\~можливості позивача\~скористатися переважним\~правом поновлення\~договору оренди,\~згідно з\~приписами ст.\~32Закону України «Про оренду землі». Отже, державний реєстратор, який проводив реєстрацію прав оренди за ТОВ «СП Еліт Агро», порушив вимоги ст. 10, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»,\~пунктів 40,\~57\~Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від 25\~грудня 2015\~р.\~№ 1127 (в\~редакції постанови\~Кабінету Міністрів\~України від 23 серпня 2016 р. № 553). Враховуючи зазначене, конклюдентні дії СВКП «Колос», а саме продовження користування спірною земельною ділянкою свідчить про намір СВКП «Колос» скористатись своїм переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився, що підтверджує наявність підстав визнання договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «СП Еліт Агро», зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав 05 листопада 2019 року, недійсним, а договір оренди землі № 238 від 02 квітня 2012 року укладений між СВКП «Колос» та [PERSON] , поновленим. Зважаючи на\~викладене,\~позивач звернувся\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між товариством з обмеженою\~відповідальністю "Сільськогосподарське\~підприємство "Еліт\~Агро"\~та [PERSON] , зареєстрований Чечельницькою селищною радою Чечельницького району Вінницької області 05 листопада 2019 року, номер запису про право 34057363, скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, що укладений між ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро" та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0523280300:01:001:0262, площею 2,4920 га, яка розташована на території Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області, який зареєстрований 05 листопада 2019 року, номер запису про право 34057363. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 28 лютого 2020 року на адресу суду від представника позивача СВКП "Колос" - адвоката Глівінської С.Й. надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому вона просить суд об`єднати в одне провадження цивільну справу з ЄУН 142/110/20 за позовом Сільськогосподарського виробничого\~кооперативу пайовиків\~"Колос"\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Сільськогосподарське\~підприємство "Еліт\~Агро",\~ [PERSON] ,\~Чечельницької селищної\~ради Чечельницького\~ району\~Вінницької області,\~про визнання\~недійсним договору\~оренди землі\~та цивільну\~справу з\~ЄУН 142/10/20\~за позовом\~Сільськогосподарського виробничого\~кооперативу пайовиків\~"Колос"\~до [PERSON] про визнання договору оренди землі поновленим. Клопотання про об`єднання справ в одне провадження представник позивача обґрунтовує посилаючись на частину 1 ст. 188 ЦПК України, якою передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги, а також ч. 2 ст. 188 ЦПК України, положеннями якої визначено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги стосуються одних і тих сторін по справі, а також позовні вимоги у справі з ЄУН 142/10/20 є похідними після вимог у справі з ЄУН 142/110/20 представник позивача вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження. 19 березня 2020 року на адресу суду від представника позивача СВКП "Колос" - адвоката Гурби М. В. надійшло аналогічного змісту клопотання про об`єднання справ в одне провадження. 20 березня 2020 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Аваєвої Н.В. надійшов відзив на позовну заяву у справі з ЄУН\~142/110/20аналогічний змісту відзиву, поданого 04 березня 2020 року у справі з ЄУН 142/10/20, в якому представник відповідача знову зазначила, що позивач втратив першочергове право на поновлення договору оренди, оскільки відповідач висловив неодноразово та письмово свою незгоду з продовженням дії договору на той самий строк на тих самих умовах; відповідач уклав договір оренди з іншою особою на більш вигідних умовах; договір укладений з позивачем припинений у встановленому законом порядку з внесенням відповідного запису до реєстру речових прав. Представник відповідача зазначає, що на даний час позивач не користується спірною земельною ділянкою та не має на це користування законних прав. Позовна вимога про визнання правочину недійсним учасником, який не є стороною спірного договору без заявлення інших вимог, які б стосувалися право позивача на об`єкт спору, є неналежним і неефективним способом захисту прав. На підставі викладеного просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Відповідь на відзив від представника позивача на адресу суду не надходила. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року постановлено об`єднати в одне провадження цивільну справу з ЄУН 142/10/20 за позовом Сільськогосподарського виробничого\~кооперативу пайовиків\~"Колос"\~до [PERSON] про визнання договору оренди землі поновленим та цивільну справу з ЄУН 142/110/20 за позовом Сільськогосподарського виробничого\~кооперативу пайовиків\~"Колос"\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Сільськогосподарське\~підприємство "Еліт\~Агро",\~ [PERSON] , Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі. Об`єднаній цивільній справі присвоєно Єдиний унікальний номер 142/10/20 (номер провадження 2/142/165/20). Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року закрито підготовче провадження в об`єднаній цивільній справі за позовом Сільськогосподарського виробничого\~кооперативу пайовиків\~"Колос"\~до \~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Сільськогосподарське\~підприємство "Еліт\~Агро",\~ [PERSON] ,\~Чечельницької селищної\~ради Чечельницького\~ району\~Вінницької області\~про визнання\~недійсним \~договору оренди\~землі та\~ про\~визнання договору\~оренди землі\~поновленимта призначено її до судового розгляду по суті. Представник позивача СВКП «Колос» - адвокат Гурба М.В. в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просив судовий розгляд в об`єднанійцивільній справі № 142/10/20 за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу пайовиків "Колос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро", [PERSON] , Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі та про визнання договору оренди землі поновленим, провести без його участі. Задовольнити в повному обсязі позовні вимоги СВКП «Колос». Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явилася, хоча неодноразово викликалась до суду судовими повістками, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомила, доказів поважності причини неявки до суду не надала. Представник відповідача адвокат Аваєва Н.В. в судове засідання не з`явилася, оскільки припинила представництво інтересів відповідача 30 серпня 2021 року. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "ЕлітАгро" - адвокат Пинзар І.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, доказів поважності причини не явки до суду не надав. Представник відповідача Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої він позовні вимоги не визнає та просить розгляд справи проводити без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки\~площею 2,4920\~га,\~яка розташована\~на території\~Болганської сільської\~ради Піщанського\~району Вінницької\~області,\~кадастровий номер\~0523280300:01:001:0262,\~що підтверджується\~наявними в\~матеріалах справи\~Державним актом\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~та витягом\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~(а.с.11-15 т.1). 02 квітня 2012 року між [PERSON] та СВКП «Колос» було укладено договір оренди землі № 238, який зареєстрований у Державному підприємстві «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 листопада 2012 року № 052320004003046. За цим договором [PERSON] передала\~в оренду\~СВКП «Колос»\~належну їй\~на праві\~власності земельну\~ділянку сільськогосподарського\~призначення на\~території Болганської\~сільської ради,\~загальною площею\~2,4920\~га,\~терміном на\~сім років\~(а.с.\~9-10).\~При укладенні\~цього договору\~сторони погодили\~його умови,\~у тому\~числі щодо\~зміни умов\~договору і\~припинення його\~дії.\~Так,\~згідно із\~пунктом 39\~дія договору\~припиняється шляхом\~його розірвання,\~зокрема,\~за взаємною\~згодою сторін.\~Відповідно до\~п.\~41\~договору,\~перехід права\~власності на\~орендовану земельну\~ділянку до\~другої особи,\~а також\~реорганізації юридичної\~особи орендаря\~не є\~підставою для\~зміни умов\~або розірвання\~договору.\~Відповідно до\~п.\~46\~цей договір\~набирає чинності\~після підписання\~сторонами та\~його державної\~реєстрації. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 10 квітня 2012 року СВКП «Колос» прийняв у користування вказану земельну ділянку строком на 7 років (а.с.11). 09 серпня 2018 року СВКП «Колос» надав [PERSON] лист-повідомлення за вихідним № 95 з проектом Додаткової угоди, в якому запропонував розглянути проект Додаткової угоди до Договору оренди землі та продовжити термін дії укладеного договору оренди землі на строк, який обговорюється та узгоджується шляхом підписання запропонованої Додаткової угоди. Даного листа [PERSON] отримала власноруч 17 серпня 2018 року, що підтверджується її власним підписом на листі-повідомленні № 95 від 09 серпня 2018 року (на зворотній стороні а.с.15 т.1). Оригінал листа-повідомлення досліджено в судовому засіданні. 18 лютого 2019 року СВКП «Колос» повторно надіслав [PERSON] лист-повідомлення за вихідним № 81 з проектом Додаткової угоди, в якому запропонував розглянути проект Додаткової угоди до Договору оренди землі та продовжити термін дії укладеного договору оренди землі на строк, який обговорюється та узгоджується шляхом підписання запропонованої Додаткової угоди. Також у листі зазначено про публікацію даного листа-повідомлення в місцевій газеті «Піщанські вісті», що вважатиметься публічним оголошенням для мешканців с. Болган Піщанського району Вінницької області та належним повідомленням Орендаря про намір продовжити дію договору на новий строк. Даного листа [PERSON] отримала рекомендованим листом, про що свідчить її підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 2470000409158 (а.с.16 т.1). Оригінал листа-повідомлення № 81 від 18 лютого 2019 року та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2470000409158 досліджено в судовому засіданні. Крім того, СВКП «Колос» надіслав [PERSON] листа, в якому зазначив, що нею були отримані листи-повідомлення щодо пролонгування договору оренди землі, на які орендодавцем не було надано заперечень. Зважаючи на те, що СВКП «Колос» користується земельною ділянкою більше одного місяця з моменту закінчення договору, оскільки заперечення [PERSON] відсутні, це свідчить про мовчазну згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди землі № 238 від 02 квітня 2012 року. На підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» СВКП «Колос» повторно надсилає проект додаткової угоди до укладеного договору оренди землі для підписання. Даного листа надіслано [PERSON] рекомендованим листом 20 грудня 2019 року (а.с.18-19 т.1). Оригінал листа та фіскального чеку про його відправлення досліджено в судовому засіданні. Позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання за Договором, на підтвердження чого надав суду листи-повідомлення щодо пролонгування договору оренди землі, відомості про належне виконання обов`язків орендаря з виплати орендної плати, копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, копії звітів про посівні площі сільськогосподарських культур, звітів про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду, звітів про використання та запаси палива та свідоцтва про державну реєстрацію транспортних засобів, задіяних на виробництві (а.с. 16-75 т.1). Відповідач [PERSON] докази надані з цього приводу позивачем не визнає, про що зазначила у відзиві на позовну заяву у справі з ЄУН\~142/10/20\~та увідзиві на позовну заяву справі з ЄУН 142/110/20. Про відсутність наміру поновлювати дію спірного договору оренди, який припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено, [PERSON] було направлено на адресу СВКП «Колос» лист-повідомлення від 03 квітня 2019 року про відмову у поновленні договору оренди (а.с.146-147 т.1). Відомості про направлення СВКП «Колос» вказаного листа у матеріалах справи відсутні. [PERSON] повторно направила СВКП «Колос» лист-повідомлення щодо небажання укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди від 03 січня 2020 року, яке позивач отримав 27 січня 2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2470000505610 (а.с.76-77 т.2). Крім того, 11 лютого 2020 року [PERSON] надіслала на адресу СВКП «Колос» лист-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди, в якому вимагає від орендаря СВКП «Колос» повернути належну їй земельну ділянку та припинити психологічний тиск, що підтверджується копією фіскального чеку про відправлення рекомендованого листа від 11 лютого 2020 року (а.с. 141-142 т. 1, а.с.78 т.2). Щодо тверджень представника відповідача про те, що договір оренди землі № 238 від 02 квітня 2012 року припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено, та направлень орендарю листів-повідомлень від 03 квітня 2019 року, 03 січня 2020 року, 11 лютого 2020 року про відсутність наміру поновлювати дію спірного договору оренди, суд зазначає таке. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до вимог ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Як передбачено абз. 3 ч.2\~ст.24 Закону України «Про оренду землі»\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Згідно з частиною першою\~статті 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Частинами першою - п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакція яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на час виникнення переважного права у орендаря) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Так, у частині першій статті 777 ЦК України, законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами. У випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем, право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. При вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк, обов`язковість укладення якої передбачена положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення. Наведений висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 справа № 548/1244/18. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що переважне право позивача, як орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, було порушене, зокрема, в разі укладення договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, а відтак підлягає відновленню в обраний ним спосіб з урахуванням вимог ст. 13 ЦПК України. З приводу посилання представника відповідача на те, що позовна вимога про визнання правочину недійсним учасником, який не є стороною спірного договору без заявлення інших вимог, які б стосувалися прав позивача на об`єкт спору, є неналежним і неефективним способом захисту прав, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, СВКП «Колос» посилалось на невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого спірним договором та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», унаслідок чого останньою було укладено договір оренди цієї самої земельної ділянки з іншим орендарем. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається з матеріалів справи СВКП «Колос» не є стороною оспорюваного договору № 238 від 02 квітня 2012 року, укладеного між [PERSON] таТовариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро". Разом з тим позивач, як орендар цієї ж земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Як встановлено вище, 02 квітня 2012 року між [PERSON] та СВКП «Колос» було укладено договір оренди землі № 238, який зареєстрований у Державному підприємстві «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 листопада 2012 року № 052320004003046. Пунктом 46 вказаного Договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 09 серпня 2018 року СВКП «Колос» надав [PERSON] лист-повідомлення за вихідним № 95 з проектом Додаткової угоди, в якому запропонував розглянути проект Додаткової угоди до Договору оренди землі та продовжити термін дії укладеного договору оренди землі на строк, який обговорюється та узгоджується шляхом підписання запропонованої Додаткової угоди. 18 лютого 2019 року СВКП «Колос» повторно надіслав [PERSON] лист-повідомлення за вихідним № 81 з проектом Додаткової угоди, в якому запропонував розглянути проект Додаткової угоди до Договору оренди землі та продовжити термін дії укладеного договору оренди землі на строк, який обговорюється та узгоджується шляхом підписання запропонованої Додаткової угоди. Судом встановлено, що вказані листи-повідомлення з додатковою угодою про намір скористатися переважним правом оренди відповідач отримала особисто, однак не розглянула у місячний строк надісланих орендарем листів-повідомлень з проектом додаткової угоди та не вчиняла будь-яких дій, які свідчили б про незгоду у поновленні договору оренди. Отже, наявність в даному випадку завчасного письмового повідомлення орендарем про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, свідчить про добросовісність орендаря та завчасну обізнаність орендодавця про такий факт, натомість небажання орендодавця продовжувати договірні відносини щодо оренди землі, потребувало від нього направлення орендареві в строки, встановлені законом, листа-повідомлення про таке рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року по справі № 610/1030/18 зазначила, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої\~статті 24 Закону України «Про оренду землі»); укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою. Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що в період дії договору оренди землі, укладеного 02 квітня 2012 року та зареєстрованого 07 листопада 2012 року між орендарем СВКП «Колос» та орендодавцем [PERSON] , остання безпідставно уклала договір оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро", який був зареєстрований 05 листопада 2019 року, номер запису про право 34057363, створивши подвійну державну реєстрацію права на одну і ту ж земельну ділянку, чим порушено чинне законодавство України та інтереси СВКП «Колос», за яким право оренди земельної ділянки, належної [PERSON] , зареєстровано первинно та не припинялося, так як позивач, користуючись переважним правом на поновлення строку дії договору оренди землі, завчасно письмово повідомив орендаря про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. Відтак, це свідчить про обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним договору оренди № 289, укладеного між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро" та орендодавцем [PERSON] 03 квітня 2019 року, зареєстрованим 05 листопада 2019 року, та відповідає правовій позиції викладеній у постанові Великої палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, а тому дані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 236 ЦК України, зокрема, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи те, що рішенням суду визнано недійсним договір оренди № 289 від 03 квітня 2019 року, відповідно слід задовольнити вимогу позивача про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, що укладений між ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Еліт Агро" та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0523280300:01:001:0262, площею 2,4920 га, яка розташована на території Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області, який зареєстрований 05 листопада 2019 року, номер запису про право 34057363. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про визнання\~договору оренди\~землі поновленим(Єдиний унікальний номер справи 142/10/20, провадження № 2/142/27/23) та 5763,00 грн судового збору при зверненні до суду з позовною заявою про визнання\~недійсним договору\~оренди землі(Єдиний унікальний номер справи 142/110/20, провадження № 2/142/208/20). З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частинах на користь позивача судовий збір в сумі 7684 гривні 00 копійок.

Outcome: approved