Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

08 листопада 2022 року [PERSON] (далі Позивач-1) та [PERSON] (далі Позивач-2) звернулися до суду з позовною заявою, яку згодом усточнили, посилаючись на те, що прабабою позивачів [PERSON] в 1975 році був збудований житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . [PERSON] , померла [INFO] , спадщину після якої прийняла баба позивачів [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] . [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю. Позивачі спадщину прийняли, проте нотаріус відмовив позивачам видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. Просять суд визнати за ними за кожним право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою суду від 09.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 06 грудня 2022 року. В підготовчому засіданні оголошувались перерви у зв`язку із невиконанням ухвали суду про витребування доказів. 17.01.2022 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Судовий розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із витребуванням судом в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 81 ЦПК України додаткових доказів у Чернігівської районної державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 104/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яку надав приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. та спадково ї справи № 152/1997 до майна померлої [INFO] [PERSON] надану Державним нотаріальним архівом Чернігівської області судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 67 на звороті) За життя [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 90). Спадщину після померлої [PERSON] прийняла [PERSON] подавши відповідну до Куликівської державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 124). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] 10.07.1998 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок А-1, сарай Б-1, погріб В-1 та гараж Г-1, що знаходяться в селі Виблі, Куликівського району, Чернігівської області, які належали спадкодавцеві [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виблівською сільською радою 10 вересня 1997 року (а.с. 129). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 67). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 05 лютого 2019 року в.о. старости с. Виблі Куликівського району Чернігівської області, яким все своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 47). Згідно довідки Куликівської селищної ради № 148 від 03.06.2021 на день смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] , та мала такий склад сім`ї: син - [PERSON] , внук - [PERSON] , внук - [PERSON] (а.с. 46 на звороті). [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] помер [PERSON] (а.с.8). З довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 147 від 03.06.2022 року, вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] та мав такий склад сім`ї: син - [PERSON] , син - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до витягу з погосподарської книги Виблівської сільської ради на 1964-2025 роки, головою домогосподарства по [ADDRESS] значилась [PERSON] , після її смерті [PERSON] , а після смерті останньої - [PERSON] (а.с. 18-28). Позивач-1 та Позивач-2 є синами [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.1985 та [NUMBER] (а.с.7). За життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с.39). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, А1-1, а-1, а1-1, а2) загальною площею 127,6 кв.м., житловою площею 56,4 кв.м., сарай (літ. Б-2 (1 пов), Б-2 (2 пов), Г-1,Г1-1), навіс (літ. б, в, в1, Д), гараж (літ. В-1) погріб (г1, г2) (а.с. 15 - 17). За життя померлі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не ввели вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 30.11.2021 року № 245 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 10). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Позивач-1 та Позивач-2 прийняли спадщину після померлого батька, подавши відповідні заяви приватному нотаріусу Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренку Є.П., на підставі яких було заведено спадкову справу (а.с. 40). Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадкових справах відсутні. Разом з тим, нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 9). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року регламентує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного суд вважає доведеним, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване [PERSON] в 1975 році, належало їй на праві власності, після смерті [PERSON] вказане домоволодіння у складі спадщини прийняла [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняв [PERSON] батько позивачів, однак не оформив своїх спадкових прав на спірне нерухоме майно та помер. Оскільки позивачі спадщину після смерті [PERSON] прийняли, мають рівні частки в спадщині, але не можуть оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved