Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», Комунального підприємтсва «Харківводоканал», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначила, що 21.05.2021 взяла участь у публічних торгах СЕТАМ стосовно продажу квартири [ADDRESS] , яка була реалізована відповідно ст. 61 закону «Про виконавче провадження» примусово, належала боржнику [PERSON] . [INFO] . 28.05.2021 приватний нотаріус Емець І.О. видав їй свідоцтво на право власності на цю квартиру. Позивач звернулась до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», Комунального підприємства «Харківводоканал», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» із письмовими заявами для відкриття нових особових рахунків або переоформлення існуючих за умови списання всіх боргів попереднього власника. Однак вимоги заяв не було задоволено, попри переоформлення рахунків на нового власника списання всіх боргів попереднього власника не відбулося, та відповідачі вимагають позивачку сплати борги попереднього власника. ПрАТ «Харківенергозбут» у відзиві на позовну заяву просило відмовити у задоволенні позовних вимог, 16.08.2021 \~ \~ \~ \~через відділення № 57 АТ Укрпошта ПрАТ Харківенергозбут було направлено позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію до Дзержинського районного суду м. Харкова. 24.09.2021 справу № 638/13016/21 було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ПрАТ Харківенергозбут до [PERSON] . Таким чином, ПрАТ Харківенергозбут не має матеріальних претензій до [PERSON] по заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4367 грн. 92 коп. за період з 01.01.2019 до 27.05.2021, а саме до того як позивач стала власником квартири [ADDRESS] . Станом на 01.01.2022 згідно показів ЗКО «000225» заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] складає 366 грн. 96 коп. (період виникнення заборгованості з 28.05.2021 до 31.12.2021). Відповідач у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки його не було повідомлено належним чином про заміну кредитора у зобов`язанні і він здійснив оплату житлово-комунальних послуг ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», про що надав квитанцію від 15.12.2021 на суму 6100 грн. В судове\~засідання сторони\~не з`явилися,\~позивач у\~позовній заяві\~просив справу\~розглянути за\~його відсутністю. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідачі про судове засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим суд розглядає справи за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва від 28.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О., реєстровий № 3584, належить квартира [ADDRESS] . 24.06.2021 позивач звернулась до Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів» із письмовою заявою про відкриття нового особового рахунку або переоформлення існуючого за умови списання всіх боргів попереднього власника, оскільки вона не брала на себе обов`язку зі сплати цих боргів, та наданими послугами не користувалась. Підприємство «Комплекс з вивозу побутових відходів» розглянуло заяву та надало відповідь в котрій повідомило, що згідно закону «Про бухгалтерський облік» відкриття нового особистого рахунку не є обов`язковим, а правом підприємства та переоформило особовий рахунок № [NUMBER] попереднього власника на позивача, борг попереднього власника складав 2535 гривень 40 копійок. При цьому підприємство списало в липні 2021 року суму у 1027 гривень 22 копійки, таким чином залишок боргу [PERSON] - 1508 гривень 18 копійок. Також 24.06.2021 [PERSON] звернулася з аналогічною заявою до Комунального підприємства «Харківводоканал», яке з тих самих підстав переоформило особовий рахунок № [NUMBER] на нового власника, не списавши борг попереднього. Залишок боргу [PERSON] - 12780 гривень 44 копійок. 03.08.2021 [PERSON] звернулась до ПрАТ «Харківенергозбут» з письмовою заявою такого ж змісту, що до відкриття нового рахунку або переоформлення старого та списання боргів попереднього власника. Згідно з відповіддю ПрАТ «Харківенергозбут» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , борг складає 248 гривень 64 копійки, та що борги до 27.05.2021 (практично до дати набуття мною права власності) будуть вирішувати в судовому порядку. Позивач уклала договір з підприємством, однак вже 12.08.2021 отримала вимогу № 7798665 від 12.08.2021 про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 4616 гривень 56 копійок, тобто 4367 гривень 92 копійки - це борг попереднього власника [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майно, тому за відсутності відповідної умови в договорі про відчуження нерухомого майна вимоги до нового власника про стягнення заборгованості за отриманими комунальними послугами попереднього власника є безпідставними. З матеріалів справи слідує, що позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу з оплати комунальних послуг попереднього власника вказаної квартири. На позивача не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості за комунальні послуги, надані відповідачем попередньому власнику, що нараховані до 28.05.2021 року, тобто до укладення ним договору купівлі-продажу квартири. Доводи відповідача, викладені у відзиві про те, що підприємство не має матеріальних претензій до [PERSON] по заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4367 грн. 92 коп. за період з 01.01.2019 до 27.05.2021, спростовуються матеріалами справи з огляду на таке. Так, відзив на позовну заяву датований 06.01.2022. В ньому зазначено, що станом на 01.01.2022 згідно показів ЗКО «000225» заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] складає 366 грн. 96 коп. (період виникнення заборгованості з 28.05.2021 до 31.12.2021. Однак з долученої позивачем квитанції за грудень 2021 року станом на 10.01.2022 року за особовим рахунком № [NUMBER] обліковується заборгованість у сумі 4734,88 грн, що свідчить про наявність боргу попереднього власника. У постанові від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20 (провадження № 61-18079св21) Верховним Судом наведено правову позицію, згідно якої, відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. У вказаній справі Веховним Судом встановлено, що оскільки позивач заперечувала проти вимог відповідача щодо наявності заборгованості, які сформульовані у претензіях, а відповідач належним чином не відреагував на звернення позивача та не звернувся з вимогами до попереднього власника квартири, а лише посилався на відсутність механізму списання боргів за спожиті комунальні послуги, вимога позивача про зобов`язання КП «Теплоенерго» ДМР виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири за період до 04 вересня 2020 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем. З наведеного слідує, що позивачкою при зверненні до суду з позовом щодо зобов`язання відповідачів виключити з обліку заборгованість попереднього власника обрано належний та ефективний спосіб судового захисту. За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved