Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

05.07.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування поданого позову позивач посилається на те, що 31 січня 2022 року між, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження якого відповідач надав власноруч складену розписку, відповідно до які відповідач отримав від позивача 3 000 (три тисячі) доларів США, як аванс за послуги по створенню карти земельних ділянок по смт. Володимирець Вараського району до 01 березня 2022 року, а в разі не виконання повернути вказану суму до 02 березня 2022 року, тобто відповідач підтвердив факт отримання ним коштів від позивача, а також факт прийняття на себе зобов`язання повернути кошти у встановлений термін. Однак, із настанням вказаної дати, а саме 02 березня 2022 року, відповідач грошові кошти позивачу не повернув. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 31 січня 2022 року у розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США, три відсотки річних у розмірі 894 гривня 48 копійок та судовий збір і витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що станом на час розгляду справи судом сума боргу [PERSON] не повернута. Відповідач заперечив проти позову та пояснив, що кошти надавалися не у позику, а для створення товариства з обмеженою відповідальністю для ведення підприємницької діяльності в сільському господарстві. Розписку писав відповідач особисто. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом враховано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, його змісту, а й факту обов`язку повернення грошової суми позивачу. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини за договором позики, на підтвердження чого надано розписку. Надані відповідачем документи: статут Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХ 2022» (проект), протокол №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХ 2022» (проект), викопіювання карти земельних наділів, карта-схема земельних наділів та список власників земельних паїв не є доказом виконання робіт за умовами розписки від 31.01.2022 року, оскільки серед наданих документів відсутні докази виконаних робіт (акт прийому-передачі). Враховуючи наведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання по поверненню суми боргу не виконав,суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також З (три) проценти річних від суми заборгованості. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved