Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та надання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги та просила суд: 1) встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з січня 2008 року по [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с.Дільниче, Новоодеського району, Миколаївської області; 2) визнати [PERSON] спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Дільниче, Новоодеського району, Миколаївської області; 3) надати [PERSON] право на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с.Дільниче, Новоодеського району, Миколаївської області, разом із спадкоємцями першої черги. Позивач вказала, що [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із 14.11.1981 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане Димовською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 18.06.1983р. а/з № 27. 07.06.1988 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Новоодеським райвідділом ДРАЦС Миколаївської області від 07.06.1988 року а/з №61. Після розірвання шлюбу [PERSON] одружився із [PERSON] . Від шлюбу в них з`явилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З часом шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу із [PERSON] , в січні 2008 року [PERSON] повернувся жити до позивача. Починаючи із січня 2008 року до моменту смерті [PERSON] позивач і [PERSON] вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, приймали участь у спільних витратах, мали взаємні права та обов`язки, проживали постійно й безперервно разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, взаємовідносини мали сімейний характер, позивач постійно піклувалась про чоловіка, оскільки він був інвалідом II групи та потребував сторонньої допомоги. Його рідні діти жили окремо та допомоги не надавали. [INFO] [PERSON] помер. Його поховання відповідно до довідки Дільничої сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 17.09.2018р. № 430 здійснювала [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,7156 га, кадастровий номер: 4824882300:01:000:0145, розташована у Новоодеському районі Миколаївської області. Земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку I-МК № 010619 виданого 11.06.2001 Дільничою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. З метою прийняття спадщини померлого, позивач звернулася до приватного нотаріуса Філіпенко Д.В. та подала заяву про прийняття спадщини. Нотаріусом було роз`яснено, що позивач не може оформити спадщину разом із спадкоємцями першої черги, т.к. не перебувала із спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі на час смерті і не є дружиною померлого. За життя спадкодавець заповіту не склав. Позивач, [PERSON] , вважає себе спадкоємцем за законом четвертої черги і бажає прийняти спадщину померлого, тому вимушена в судовому порядку встановити факт проживання з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім зазначеного, позивач вважає, що оскільки тривалий час піклувалась про [PERSON] , внаслідок його тяжкої хвороби, то має право одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Ухвалою суду від 27.12.2018 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд здійснювати у порядку загального позовного провадження. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд задовольнити позов із підстав наведених у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з січня 2008 року по [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Щодо інших позовних вимог позов не визнали та пояснили, що спадкодавець [PERSON] міг сам обходити себе, не потребував сторонньої допомоги, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та надання [PERSON] права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , разом із спадкоємцями першої черги. Треті особи приватний нотаріус Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. та представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Судом встановлено, що [INFO] в с.Дільниче, Новоодеського району, Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дільничною сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на час його смерті були відповідачі по справі: його неповнолітній син [PERSON] та донька [PERSON] , які вчасно прийняли спадщину та подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Крім того до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася позивач [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У зв`язку з тим, що всі сторони визнали факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з січня 2008 року по [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , то вказані обставини доказуванню не підлягають, та вказана позовна вимога підлягає задоволенню. Своєю заявою від 28.11.2018 року до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. позивач [PERSON] виявила бажання на прийняття спадщини після померлого [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2008 року по [INFO]. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України); - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України); - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України); - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України); - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічний правовий виносок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019р. року у справі № 552/8452/17 (провадження № 61-48561св18). Для встановлення таких обставин, як безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом 31.05.2021 ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області призначено комплексну судово-медичну експертизу на розгляд експертам поставлені наступні питання: 1) чи перебував [PERSON] у безпорадному стані з 2011 року по час смерті [INFO] ?; 2) чи міг [PERSON] самостійно забезпечити умови свого життя з 2011 року по час смерті [INFO] ?; 3) чи потребував [PERSON] стороннього догляду, допомоги та піклування з 2011 по час смерті [INFO] ? Згідно висновку експерта № 43-К від 09.07.2021: - по першому питанню вказано, що з 2011 року до 07.2018 року [PERSON] у повному безпорадному стані не перебував, але мало місце часткове обмеження його можливостей у зв`язку з тяжкою серцево-судинною хворобою, що викликала інвалідізацію хворого; - по другому питанню вказано, що у повному обсязі з 2011 по липень 2018 року [PERSON] самостійно забезпечити умови свого життя у зв`язку з хворобою не мав можливості через нездатність виконувати тяжку роботу, а потім - і труд середньої тяжкості; - по третьому питанню вказано, що у вказаний період часу [PERSON] потребував часткового (не повного) стороннього догляду, допомоги та піклування, так як через хворобу був не здатен самостійно забезпечити умови свого життя у повному обсязі. Аналізуючи вищевказані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що підстави щодо зміни [PERSON] черговості одержання права на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у с.Дільниче, Новоодеського району, Миколаївської області наявні, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, безпорадного стану спадкодавця у зв`язку із тяжкою хворобою, за наявності яких у [PERSON] виникло право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, їхнє спільне проживання протягом тривалого часу однією сім`єю як чоловіка та дружини, що доведено у судовому порядку, їх піклування один про одного як матеріальне так і духовне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягнення на користь позивача сплачених судових витрат, оскільки позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved