Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в Сокирянський районний суд із вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , 21.11.2009 року було укладено шлюб, який відповідно до рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.11.2020 року було розірвано. Після розірвання шлюбу я залишила собі прізвище « [PERSON] ». Від цього шлюбу у сторін народилися двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем діти залишилися проживати зі позивачкою та з тих пір перебувають на її утриманні. На підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.02.2021 року по справі за №722/88/21 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.01.2021 року і до повноліття дитини. 04.10.2021 року син [PERSON] , був госпіталізований до хірургічного відділення Міської дитячої клінічної лікарні Чернівецької міської ради з клінічним діагнозом гострий флегмонозний апендицит, місцевий гнійний перитоніт (основний), у зв`язку із чим 05.10.2021 року прооперований (ретроградна апендектомія) та по 13.10.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні. У зв`язку із проведенням зазначеної операції та лікуванням сина [PERSON] нею було понесено додаткові витрати, половину яких відповідач відмовляється їй повернути. Крім цього, позивачкою понесено додаткові витрати за відвідування дітьми стоматології, лікування їхніх зубів. Також, у грудні 2022 року донька [PERSON] хворіла та 14.12.2022 року була госпіталізована з лихоманкою, у зв`язку із чим позивачкою було понесені додаткові витрати, половину яких відповідач відмовляється повернути. Вважає, що внаслідок лікування хвороб дітей, яке тягне за собою значні витрати з її сторони, є всі підстави для стягнення з відповідача половини понесених позивачкою додаткових витрат на дітей. Таким чином, крім коштів на утримання дітей, також на їх обстеження та лікування за період з жовтня 2021 року по день подачі даного позову вона додатково витратила кошти у розмірі 17571,79 грн. Обстеження та лікування наявних у дітей хвороб є нагальною потребою для них та потребує значних матеріальних витрат, які здійснюю виключно позивачка, а відповідач категорично відмовляється допомогти їй нести такі витрати. Відповідач зовсім не цікавиться життям дітей, розвитком та станом їх здоров`я, є байдужим до їх хвороб. Позивачка на даний час працює вчителем-логопедом в Сербичанській гімназїї - філїї 03 «Романковецький ліцей» імені К.Ф. Поповича. \~ \~ \~ \~Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у сумі 8785,90 грн. Крім цього, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Батраков М.Ю. не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги в частині стягнення з нього додаткових витрати на дітей в сумі 8785,90 грн. визнає в повному обсязі, однак щодо стягнення з нього на користь позивачки судових витрат по справі не визнає, так як вважає, що вирішення даного питання щодо стягнення з нього додаткових витрат на дітей, позивачка та відповідач могли б вирішити у добровільному порядку, а не через суд. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серій [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 23.11.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.11.2009 року виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №09 розірвано. Згідно копії виконавчого листа виданого на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24.02.2021 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.01.2021 року і до повноліття дітей. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, виданої 10.11.2022 року за №426 старостою Сербичанського старостинського округу Дністровського району Чернівецької області Братушко М., зазначено, що позивачка [PERSON] зареєстрована разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] та фіксальних чеків, копій актів виконаних робіт, копій висновків, копій рецептів, які були додані позивачкою до позовної заяви, судом встановлено, що позивачкою було витрачено на обстеження, лікування дітей [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в розмірі 17571,79 грн. Також, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] визнано позовну вимогу щодо стягнення з нього на користь позивачки [PERSON] додаткових витрат на дітей, про що свідчить письмова заява, подана відповідачем до суду 20.02.2023 року, однак щодо стягнення з нього на користь позивачки судових витрат по справі не визнає, так як вважає, що вирішення даного питання щодо стягнення з нього додаткових витрат на дітей, позивачка та відповідач могли б вирішити у добровільному порядку, а не через суд. Однак,\~в матеріалах цивільної справи відсутні будьякі докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач сплатив позивачці половину витрачених коштів на обстеження та лікування дітей. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, в даному випадку мається на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак, в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні, крім звичайних, значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Зазначений правовий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2017 року (справа № 6-1489цс17). У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що існують дійсні істотні обставини, які зобов`язують відповідача понести додаткові витрати на його дітей [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59\~Конституції\~України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною 2 ст.15\~ЦПК\~України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.26\~ЗУ\~«Про\~адвокатуру і\~адвокатську\~діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. У пункті 4 ч.1 ст.1\~цього\~ж\~Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Із положень\~ст.137 ЦПК України\~слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Статтею 19\~ЗУ\~«Про\~адвокатуру і\~адвокатську\~діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Судом встановлено, що інтереси позивачки представляє адвокат Батраков Михайло Юрійович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність № 000084, видане Радою адвокатів Чернівецької області на підставі рішення 71/30 від 30.09.2016 року та ордера про надання правничої (правової допомоги). У позовній заяві позивачка також просила стягнути понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивачки додав до заяви ордер про надання правничої (правової допомоги), договір №20/01-01 від 20.01.2023 року про надання правової допомоги, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №20/01-01 від 20.01.2023 року, відповідно до якої розрахунок обсягу наданих послуг складає 2684 грн. Оскільки судом позовні вимоги представника позивачки [PERSON] задоволено в повному обсязі, відповідно до вищезазначених положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, слід стягнути з відповідача на користь позивачки документально підтверджені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2684 грн. У відповідності до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі викладеного,

Outcome: approved