Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 23 382 грн. З врахування уточнення вимог, позов мотивує тим, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] та онукою [PERSON] . Відповідачі, які проживають поверхом вище, неодноразово пошкоджували її помешкання шляхом залиття квартири. Так, 21 серпня 2019 року відповідачами повторно було затоплено квартиру, про що складено акт, в якому зафіксовані пошкодження. Позивач зверталась до відповідачів із вимогою відкошувати шкоду, проте такі відмовилась. Згідно висновку про вартість збитку, розмір збитків становить 21\~582 грн. Оскільки факт заподіяння шкоди відповідачем, підтверджений належними та допустимими доказами, просить стягнути з неї матеріальну шкоду. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 червня 2021 року скасовано заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01.02.2021 року в цивільній справі №463/865/20 (провадження №2/463/194/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди та призначено справу до розгляду. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначається, що згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку №4 до Правил. Вказаний акт про залиття повинен складатися комісією у складі: головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. Одночасно Акти від 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019р. були складені комісією, яка складалася з трьох майстрів дільниці. Їх посади та кваліфікація не зазначені в цих актах. Також, згідно вказаних вище Правил, в акті необхідно чітко зазначити дату залиття, причини залиття, а саме, несанкціоноване втручання мешканців кв. N у роботу системи незадовільне технічне обсуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Усі ці відомості відсутні в актах від 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019р., які долучені позивачем як доказ. Більше того огляд квартири, яка знаходиться, за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає Відповідач, 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019р. не проводився. Про це свідчить відсутність будь якої інформації про це в самих актах а також відсутність на них підпису [PERSON] . Тобто акти від 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019р. складені без огляду квартир, які знаходяться над квартирою в якій проживає Позивач, а отже є неналежними та недопустимими показами, так як їх складено всупереч вимогам чинного законодавства. Також Позивачем долучено до матеріалів справи Звіт з визначення вартості матеріального збитку від пошкодження майна внаслідок залиття, 3-к квартири загальною площею 65,5 кв. м. що розташована за адресою: [ADDRESS] , про вартість завданих збитків, який був складений приватним підприємством «Оцінююча компанія алекс». Відповідно до п. 7 статті 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вимоги п. 7 статті 102 ЦПК України не виконанні суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , яким було складений зазначений вище Звіт. Суб`єкт оціночної діяльності [PERSON] не вказує, якими саме матеріалами була виконана обробка квартири до її пошкодження, не обґрунтовує необхідність заміни елементівобробки квартири через неможливість подальшої експлуатації цих елементів обробки квартири та не наводить економіко-технічне обґрунтування необхідності застосування саме тих витратних матеріалів. Також у звіті не вказується, якими саме матеріалами була виконана обробка квартири до її пошкодження, що є важливим оскільки при відновлювально-ремонтних роботах повинні застосовуватись витратні матеріали, що по своїй вартості дорівнюють або наближені до вартості витратних матеріалів, якими був здійснений ремонт до моменту його пошкодження. А тому, звіт, який був долучений до матеріалів справи позивачем, не можна вважати належним та допустимим доказом, який встановлює вартість відновлювального ремонту. Таким чином, позивачем не доведено факту залиття квартири з вини мешканців квартири [PERSON] . У зв`язку із наведеним просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідачі у судове засідання неодноразово не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, причин поважності неявки суду не надав. Тому суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності сторони відповідачів на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, як вбачається із матеріалів справи, в квартирі за адресою [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON] . Згідно інформації з державних реєстрів (а.с.93-94) відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Згідно п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 8.10.1992 №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами, або силами підприємств по обслуговуванню житла. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З матеріалів справи вбачається, що факт спричинення майнової шкоди позивачу як володільцю квартири за адресою: [ADDRESS] , позивач підтверджує даними акту, складеного комісією ЛКП «Дім» (а.с.11), звітом з визначення вартості матеріального збитку від пошкодження майна внаслідок залиття (а.с.4-11), згідно якого вартість матеріального збитку внаслідок залиття може становити 21\~582 грн. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку №4 до Правил. Вказаний акт про залиття повинен складатися комісією у складі: головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. Одночасно Акти від 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019 р. були складені комісією, яка складалася з трьох майстрів дільниці. Їх посади та кваліфікація не зазначені в цих актах. Також, згідно вказаних вище Правил, в акті необхідно чітко зазначити дату залиття, причини залиття, а саме, несанкціоноване втручання мешканців кв. № у роботу системи незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Усі ці відомості відсутні в актах від 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019р., які долучені позивачем як доказ. Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника позивача, огляд квартири, яка знаходиться, за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає відповідач, 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019 р. не проводився, таким чином акти від 21 червня 2018 р. та 21 серпня 2019 р. складені без огляду квартир, які знаходяться над квартирою, в якій проживає позивач. З вказаними актами мешканців квартир не ознайомлено, у таких відсутні їх підписи. Відповідно до п. 2.3.6 «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій» з актом про залиття під підпис ознайомлюються мешканці квартир. Якщо всупереч встановленим нормам Відповідач не приймав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримав під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Таким чином суд погоджується, що відповідні акти є неналежними та недопустимими доказами, так як їх складено всупереч вимогам чинного законодавства і ними не підтверджуються причини залиття квартири позивача та вина відповідачів у цьому залитті. Інших доказів, які б доводили вину відповідачів у залитті квартири позивача та причину залиття квартири з вини відповідачів позивач не надав. За постановами Верховного Суду від 26 вересня 2018 р. №569/14230/15-ц, від 21 лютого 2018 р. №2-1974/11, від 22 травня 2019 р. №640/8205/17, від 18 грудня 2019 р. №711/7670/16-ц відмовлено у відшкодуванні шкоди, завданої залиттям, у зв`язку із тим, що складені акти про залиття не відповідають вимогам, передбаченим Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 р. №76, а в постанові від 04 вересня 2020 р. №761/46293/18 встановлено, що на момент залиття не складався перелік пошкодженого майна, що позбавило суди можливості зробити висновок про пошкодження майна саме подією залиття приміщення, що сталася у день, зазначений у актах. Також позивачем для визначення розміру заподіяної шкоди долучено до матеріалів справи Звіт з визначення вартості матеріального збитку від пошкодження майна внаслідок залиття, 3-к квартири загальною площею 65,5 кв.м. що розташована за адресою: [ADDRESS] , про вартість завданих збитків, який був складений приватним підприємством «Оцінююча компанія алекс». При цьому суд звертає увагу на те, що вартість відшкодування майна при залитті квартири має бути доведена Позивачем у справі (розмір реальних збитків) за ст.ст. 22, 1192 ЦК України. Окрім цього, згідно положень ст. 76 ЦПК України доказом у справі є висновок судового експерта. За ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. За ст. 10 Закону «Про судову експертизу» судовими експертами є особи за умови, що вони пройшли підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Наданий замість такого висновку звіт про незалежну оцінку, виконаний суб`єктом оціночної діяльності, не є достовірним доказом, договірна ціна ремонту квартири, узгоджена потерпілим з будівельним підрядником, не є належним доказом реальних збитків залиття квартири, позаяк є документом, складеним без участі винуватця. Окрім цього, суб`єкт оціночної діяльності [PERSON] не вказує, якими саме матеріалами була виконана обробка квартири до її пошкодження, не обґрунтовує необхідність заміни елементів обробки квартири через неможливість подальшої експлуатації цих елементів обробки квартири та не наводить економіко-технічне обґрунтування необхідності застосування саме тих витратних матеріалів. Також у звіті не вказується, якими саме матеріалами була виконана обробка квартири до її пошкодження, що є важливим оскільки при відновновлювально-ремонтних роботах повинні застосовуватись витратні матеріали, що по своїй вартості дорівнюють або наближені до вартості витратних матеріалів, якими був здійснений ремонт до моменту його пошкодження. А тому, суд погоджується, що за наведених обставин звіт, який був долучений до матеріалів справи позивачем, не можна вважати належним доказом, який встановлює вартість відновлювального ремонту. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що доводи щодо заподіяння саме відповідачами шкоди, протиправність їх поведінки, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позову понесені позивачем витрати слід залишити за нею.

Outcome: dismissed