Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом до відповідачки та просить усунути її від права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки та житлового будинку разом з присадибною земельною ділянкою. Спадкоємцем [PERSON] , окрім позивачки є інші діти спадкодавця, а саме відповідачка [PERSON] та син [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини подала позивачка та відповідачка. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, за яким заповіла земельну ділянку на користь [PERSON] . Інше майно спадкується за законом. За життя [PERSON] протягом тривалого часу у зв`язку із тяжким станом здоров`я та через похилий вік не могла самостійно забезпечувати умови свого життя. Після перенесеної хвороби не підводилась із ліжка та потребувала постійного стороннього догляду, допомоги та піклування. Спадкодавець проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] будучи обізнаною про безпорадний стан матері та її потреби, не доглядала за нею та її не навідувала, при цьому маючи можливість виконувати свої обов`язки, але свідомо нехтуючи ними не вчиняла необхідних дій, усунулася від надання будь-якої допомоги, а мати у свою чергу просила її про допомогу. Відповідачка [PERSON] не надіслала до суду відзив на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила. Свідок [PERSON] , [INFO] суду пояснив, що позивачка [PERSON] все життя була разом з матір`ю. Інші діти участі в догляді матері не приймали. Йому не було відомо, що [PERSON] мала іншу доньку. Вважає, що [PERSON] ніхто не доглядав, окрім позивачки, яка робила все особисто. [PERSON] після перенесеної хвороби була лежачою та не могла себе особисто обходити. Одного разу [PERSON] просила його про допомогу та тоді чув від [PERSON] прохання приїхати [PERSON] , однак не знає, що відбулось далі. Про те, що [PERSON] мала іншу доньку дізнався близько двох років тому. Не може точно сказати коли саме [PERSON] стала лежачою. Особисто від [PERSON] не чув, що вона мала іншу доньку. Спадкодавець постійно проживала з рідним сином [PERSON] , а [PERSON] проживала неподалік та постійно до них приходила. Взагалі ніколи не чув про якійсь думки [PERSON] з приводу доньки [PERSON] . Свідок [PERSON] , [INFO] суду пояснив, що [PERSON] майже ніколи не приїжджала до спадкодавця. За [PERSON] здійснювала догляд [PERSON] . Особисто неодноразово підвозив її до лікарні та аптеки. Знав, що спадкодавець мала трьох дітей. За період коли [PERSON] хворіла то [PERSON] бачив одного разу. [PERSON] була лежачою близько 1,5 роки. До того вона ходила опираючись на тростину. Від своєї матері чув, що [PERSON] хотіла бачити [PERSON] , однак особисто від неї цього не чув. [PERSON] проживала разом із сином, а позивачка поблизу. [PERSON] у свою чергу проживала у м. Херсоні. Особисто не чув від [PERSON] , що вона зверталась до [PERSON] про допомогу, а та їй у цьому відмовляла. Херсон від села приблизно 300 км. Свідок [PERSON] , [INFO] суду пояснила, що [PERSON] два роки була лежачою, була після операційного втручання, а також після перенесеної хвороби. Вона не могла здійснювати роботу, а тому їй допомагала [PERSON] . [PERSON] проживала із сином, який вживав алкогольні напої, ходив до людей, а не перебував удома. [PERSON] знала приблизно 30-40 років. Спадкодавець мала доньку [PERSON] . Коли [PERSON] зробили операцію та [PERSON] була разом із своїм сином із нею близько неділі, а потім приїхала на похорон. [PERSON] просила [PERSON] приїхати до неї, виявляла бажання її побачити, поспілкуватися, допомогти, а та у свою чергу не могла цього зробити, зазначаючи різні причини. [PERSON] любила всіх своїх дітей, особливо доньок. При ній особисто [PERSON] повідомляла, що бажає побачити доньку [PERSON] , а та не приїздить. Знає, що [PERSON] та [PERSON] мають власні земельні ділянки. [PERSON] має власних троє дітей, а також онуків. [PERSON] та [PERSON] не мали теплих, сестринських відносин. Стверджує, що [PERSON] після перенесеної операції виявляла бажання просто побачити доньку [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (чч. 1-3 ст. 83 ЦПК України). Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця. Сторони у справі після смерті [PERSON] прийняли спадщину, а саме у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулись до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кубасової Н.В. із заявами про прийняття спадщини, про що свідчить зміст спадкової справи. На момент смерті [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка від 13 липня 2021 року № 439. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, що посвідчений 11 січня 2008 року секретарем Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області Заміховським С.В., зареєстрований у реєстрі за № 6. За цим заповітом заповіла належний їй земельний пай, згідно з державним актом на право приватної власності на землю № 3521987600:02:000:0224 від 15 лютого 2002 року, що розташований на території Березівської сільської ради, [PERSON] (а. с. 37). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом чч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За змістом п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило ч. 5 ст. 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Верховний Суд у постанові від 26 січня 2021 року (справа № 359/9293/18) зазначав, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналізуючи вищезазначене, можливо стверджувати, що усунути від права на спадкування можливо виключно спадкоємця за законом, а не за заповітом. У цій справі згідно з дослідженими судом доказами суд установив, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до своєї смерті мала ряд хвороб. Спадкодавець постійно проживала разом із своїм сином, а позивачка [PERSON] поблизу. На момент смерті [PERSON] мала 81 рік та внаслідок перенесеної хвороби не могла ходити, лежала, а відтак для задоволення власних потреб потребувала стороннього догляду. Точного часу такого її стану матеріали справи не містять, однак допитані свідки стверджують, що вона внаслідок перенесених хвороб не могла себе особисто обходити близько 1,5 роки до смерті. Догляд та піклування для [PERSON] переважно забезпечувала позивачка [PERSON] , попри те, що спадкодавець постійно проживала із власним сином [PERSON] , 1968 року народження, про що наголошували свідки. Допитані судом свідки не зазначали, що син спадкодавця [PERSON] проживаючи разом із спадкодавцем не забезпечував їй будь-якого догляду та піклування. Відповідачка [PERSON] постійно проживала у м. Херсоні, тобто достатньо далеко від місця проживання спадкодавця, а відтак на відміну від інших дітей спадкодавця не могла забезпечувати догляд та піклування матері. [PERSON] , [INFO] , тобто на відміну від інших дітей спадкодавця в момент безпорадного стану матері досягла пенсійного віку, тобто особисто стала особою похилого віку. Жоден досліджений судом письмовий доказ, а також показання свідків не вказують на те, що [PERSON] за життя, проживаючи порядок з іншими двома дітьми, потребувала допомоги в догляді та піклуванні саме від відповідачки [PERSON] , а вона у свою чергу маючи можливість надавати допомогу в цьому їй відмовляла. Сукупність цього свідчить на користь відповідачки та свідчить про відсутність в її діях умислу, винної поведінки, спрямованої на ухилення від надання спадкодавцеві допомоги. Матеріали цієї цивільної справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують вищезазначене. З огляду на вказане, суд не знаходить підстав для задоволення цього позову, а тому в ньому має бути відмовлено. Відповідачка у справі не надала доказів понесення нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed