Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

В січні 2022 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миропільської селищної ради звернувся до суду з позовом в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання дітей. Позов мотивовано тим, що відповідачка, являється матір`ю вказаних дітей схильна до зловживання спиртних напоїв, залишає дітей самих без нагляду дорослих, притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема створила у місці проживання незадовільні санітарно-гігієнічні умови, харчування дітей є неорганізованим та в малій кількості, їх одяг та постіль брудні, кімната в якій проживають діти потребує ремонту. 03.10.2022 року з метою захисту прав та інтересів дітей рішенням комісії з питань захисту прав дитини Миропільської селищної ради № 1 прийнято вважати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її чотирьох неповнолітніх дітей. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав із підстави її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. В судовому засіданні представники органу опіки та піклування [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона не ухилялася від виховання дітей, а турбується і любить їх, забезпечує матеріально, влаштувалась на роботу, прибрала в будинку, зробити ремонт не має змоги, тому що коштів не вистачає. Судом були заслухані діти [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що мама їх любить, готує для них їсти, одяг та все необхідне для навчання та проживання вони мають, допомагають їй по господарству та хочуть бути з нею. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та двох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , місце проживання яких є будинок [ADDRESS] . 21.01.2022, 31.05.2022 року комісією за участю інспектора із соціальної роботи [PERSON] , поліцейського офіцера громади проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , в ході якого було виявлено, що мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння, не належний санітарно-побутовий стан приміщень проживання, температурний режим, в зимовий період майже відсутні дрова для опалення будинку, відсутні продукти харчування. Спальні приміщення, постільна білизна дітей в неналежному стані, діти не доглянуті. 05 серпня 2022 року повторно було проведено обстеження, при якому виявлено, що відповідачка з 03.08.2022 по 05.08.2022 року залишила дітей без нагляду дорослих та перебувала у знайомого в смт. Миропіль. За час її відсутності діти самі доглядали за господарством та готували собі їжу. За неналежне виконання батьківських обов`язків, [PERSON] притягувалась до відповідальності за ст. 184 КУпАП. Рішенням комісії від 03 жовтня 2022 року з питань захисту прав дитини Миропільської селищної ради № 1 у зв`язку з тим, що [PERSON] вживає алкогольні напої, не створює належних умов для нормального проживання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та з метою їх захисту вирішено - вважати за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Відповідно до довідки №6 від 02.03.2023 виданої комунальною лісомеліоративною установою Миропільської селищної ради, [PERSON] з 31 жовтня 2022 року працює у вказаній вище установі на посаді лісника, наказом №4 від 28.02.2023 переведена на посаду підсобного робітника. За даними характеристики виданої директором комунальної лісомеліоративної установи, [PERSON] зарекомендувала себе як хороший і відповідальний працівник. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позову суд виходить із такого. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. За положеннями частин 8-10 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав може мати місце за рішенням суду, якщо вона: ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводиться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують їх до жебракування та бродяжництва; в інших випадках, якщо залишення дитини у нього є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Стаття 171 СК України встановлює, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Орган опіки та піклування не ставить в своєму позові, що підставами для позбавлення батьківських прав відповідачки є те, що остання жорстоко поводиться з дітьми; вона є хронічним алкоголіком або наркоманом; не вдається до будь-яких видів експлуатації дітей, примушує їх до жебракування та бродяжництва, а позивач вважає, що [PERSON] як мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України), та саме з цієї підстави позбавити її батьківських прав. Згідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пункт 16, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із наданих органом опіки та піклування доказів вбачається, що мати [PERSON] не в повній мірі здійснює догляд за своїми дітьми, не достатньо піклується про їх фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я. Про те суд зважує на те, що таке відношення відповідачки до дітей не є системним та тривалим. Відповідно до положень пункту 18 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На думку суду в даному конкретному випадку розлучення матері із дітьми, проти волі останніх, не буде відповідати якнайкращим інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності і розумності, а тому навіть зважаючи на винну поведінку відповідачки по відношенню до її дітей, є не доцільним позбавляти останню батьківських прав, однак слід попередити [PERSON] щодо зміни свого ставлення до виховання дітей.

Outcome: dismissed