Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. На підставу своїх вимог спирається на те, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 року було визнано [PERSON] , батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , та з нього на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 5000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Життям, здоров`ям дитини відповідач не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає. На пропозицію позивача спілкуватися з дитиною і проводити з нею визначений за спільною домовленістю час, відповідач повів себе не зовсім коректно. Домовитись про будь-які моменти спільного виховання та життя дитини з відповідачем неможливо. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , дитина часто хворіє респіраторними інфекціями. Хворіє на алергічний дерматит. Також у виписці зазначене проведене лікування та діагностичні дослідження. Позивачем за рекомендації лікаря, купувались лікарські засоби (фенокіт, Емоліум, Ля Рош Ліпікар), які є досить дороговартісними, проте лікування не дало бажаного результату. Внаслідок чого, 10.01.2023 дільничним лікарем-педіатром було видано два направлення на консультацію дитячого алерголога та лікаря-дерматовенеролога до НДСЛ МОЗ України "Охматдит". Згідно консультаційного висновку спеціаліста md 4991 від 25.01.2023 лікаря алерголога дитячого було підтверджено діагноз лікаря-педіатра - атопічний дерматит та призначено лікування, яке полягає в спеціальному догляді спеціальними засобами, які є досить дороговартісними. Згідно консультативного висновку спеціаліста md 4992 від 25.01.2023 лікаря-дерматовенеролога також було встановлено діагноз - атопічний дерматит та призначено лікування, яке полягає в спеціальному догляді спеціальними засобами та дієті. Згідно чеку № 365333 від 25.01.2023 витрати на пальне для проїзду до м. Києва становлять 1849,63 грн. Крім того, лікарем алергологом було призначено для лікування регулярне використання емолентів, для купання використовувати спеціальні засоби для атопіків (з тієї ж серії, що і емолент). Крім того, на окремі ділянки тіла було призначено різні засоби для догляду під очі, на кисті рук, на обличчя в зоні підборіддя. Також було рекомендовано проводити вологі обгортання з емолентом та провести дообстеження в плані ALEX2 тест. Лікарем-дерматологом окрім наданих рекомендацій лікарем-алергологом було призначено краплі Алерзин, а також консультацію гастроентеролога та дієту № 5. На виконання рекомендації лікарів з приводу призначеного лікування, позивачем було придбано відповідні лікарські засоби на загальну суму 3410,56 грн.: емоліум крем - 288,90 грн.; Атодерм Інтенсив Бальзам 200 мг - 501,40 грн.; Атодерм інтенсив очищуючий гель - 476,20 грн.; алерзин краплі - 194,26 грн.; Локоїд ліпокрем - 196,10 грн.; Біодерма Атодерм Інтенсів еуе - 617,40 грн.; спрей біодерма атодерм sos - 656,20 грн.; Атодерм Інтенсив Бальзам 200 мг - 491,10 грн.; послуги Нової Пошти за доставку медичних засобів - 80 грн. Вказані засоби для догляду за шкірою потрібно купувати щоразу по їх закінченню, близько 1 разу на місяць, а деякі, як наприклад Атодерм Інтенсив Бальзам, вартістю близько 500 грн., щотижня, оскільки за рекомендацією лікаря, його потрібно 200 грам на тиждень, тому фактично лише більше 2000 грн., потрібно витратити на один засіб. В загальній сумі на місяць витрати на спеціальний догляд для дитини становлять близько - 4410,56 грн., (3419,56 грн., вже витрачених коштів + 1000 грн., на ще 2 шт., [PERSON] приблизно 500 грн., за кожен), проте враховуючи постійний ріст цін та ту обставину, що деякі засоби приходиться замовляти з доставкою через Нову Пошту, оскільки вони просто відсутні в аптеках, тому орієнтовна вартість витрат для догляду за дитиною становитиме близько - 5000 грн. Лікарями НДСЛ "Охматдит" позивачу було роз`яснено, що в разі не здійснення лікування атопічний дерматит може мати тяжкі наслідки та перерости в бронхіальну астму або алергію на всі косметичні засоби. Також враховуючи, що дитина позивача та відповідача достатньо підросла та дитяча кроватка для сну їй вже замала, тобто виникли особливі обставини у вигляді потреб у придбанні їй окремого ліжка та відповідно матрасу до нього, а також окремої шафи для зберігання речей. У зв`язку із виниклими особливими обставинами позивач змушена була придбати для забезпечення потреб дитини: односпальне металеве ліжко "Верона Люкс" вартістю 6498 грн., що підтверджується накладною № 5299/2022, а всього з доставкою 6845 грн., з яких 1200 грн., (було перераховано як аванс згідно квитанції № 9280-0381-3581-7844 від 01.09.2022), 5298 грн., (як решту вартості ліжка) та 221 грн., (як вартість доставки) та 126 грн., (як комісія за переказ коштів) було перераховано при отриманні через Нову Пошту згідно квитанції № 3345850921 від 15.09.2022 року; безпружинний матрас "Дайкірі" вартістю 7100 грн., доставка 350 грн., що підтверджується замовленням покупця № 340088 від 27.09.2022 та роздруківкою з особистого кабінету інтернет-магазину " [INFO] "; шафу "VELLERUP" JYSK вартістю 8500 грн., що підтверджується квитанцією № 844 від 30.08.2022. За таких обставин, на забезпечення потреб дитини, які не входять до аліментів, оскільки були придбані на досить довготривалий термін, позивачем було витрачено 22795 грн., що і змусило позивача звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 13.02.2023 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України), причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 року [PERSON] було визнано батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , також вказаним рішенням з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] часто хворіє респіраторними інфекціями. Хворіє на алергічний дерматит. Також у виписці зазначене проведене лікування та діагностичні дослідження. Внаслідок чого, 10.01.2023 р. дільничним лікарем-педіатром було видано два направлення на консультацію дитячого алерголога та лікаря-дерматовенеролога до НДСЛ МОЗ України "Охматдит". Згідно консультаційного висновку спеціаліста md 4991 від 25.01.2023 лікаря-алерголога дитячого було підтверджено діагноз лікаря-педіатра - атопічний дерматит та призначено лікування. Згідно консультативного висновку спеціаліста md 4992 від 25.01.2023 р. лікаря-дерматовенеролога також було встановлено діагноз - атопічний дерматит та призначено лікування. Також було рекомендовано проводити вологі обгортання з емолентом та провести дообстеження в плані ALEX2 тест. Лікарем-дерматологом окрім наданих рекомендацій лікарем-алергологом було призначено краплі Алерзин, а також консультацію гастроентеролога та дієту № 5. Також позивач вказує на те, що дитина достатньо підросла, а тому дитяча кроватка для сну їй вже замала, тобто виникли особливі обставини у вигляді потреб у придбанні їй окремого ліжка та відповідно матрасу до нього, а також окремої шафи для зберігання речей. У зв`язку із цими обставинами позивач змушена була придбати для забезпечення потреб дитини: односпальне металеве ліжко "Верона Люкс" вартістю 6498 грн., а всього з доставкою 6845 грн.; безпружинний матрас "Дайкірі" вартістю 7100 грн., доставка 350 грн.; шафу "VELLERUP" JYSK вартістю 8500 грн. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6) СК України. Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Аналізуючи положення ст. 185 СК України можна дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини, за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. З матеріалів справи беззаперечно вбачається, що [PERSON] є платником аліментів на утримання дитини, яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Як роз`яснено у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. В цьому контексті, суд звертає увагу на те, що предметом доказування у справах даної категорії є особливі обставини (розвиток здібностей дитини, її хвороба, тощо) та як наслідок додаткові грошові витрати на дитину, які несе один із батьків, а також розмір таких. Відтак, доводи позивачки щодо витрат на покупку ліжка, матрасу та шафи, не є ключовими у спірних правовідносинах, оскільки не можуть підтвердити чи спростувати особливих обставин розвитку здібностей дитини чи її хвороби, а також затрачених у зв`язку цим відповідних коштів, тому такі витрати не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, оскільки вони не викликані особливими обставинами, а є основними витратами, які батьки несуть на утримання дітей, виходячи із своїх матеріальних можливостей. Крім того, позивач не навела мотивів вибору саме таких товарів, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Натомість, якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] часто хворіє респіраторними інфекціями. Хворіє на алергічний дерматит. Згідно консультаційного висновку спеціаліста md 4991 від 25.01.2023 лікаря-алерголога дитячого було підтверджено діагноз лікаря-педіатра - атопічний дерматит та призначено лікування. Згідно консультативного висновку спеціаліста md 4992 від 25.01.2023 лікаря-дерматовенеролога також було встановлено діагноз - атопічний дерматит та призначено лікування. Згідно наданих позивачкою квитанцій, на медичні препарати витрачено 3555,40 грн., та витрати на пальне для проїзду на консультацію дитячого алерголога та лікаря-дерматовенеролога до НДСЛ МОЗ України "Охматдит" м. Київ 1849,63 грн. Таким чином, безумовно дитина потребує додаткових витрат, у зв`язку з лікуванням. Сукупний розмір таких витрат, понесених [PERSON] , становить 5405,03 грн. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/2 таких витрат, що відповідатиме роз`ясненням наданим у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», нормам матеріального права та принципу, за яким двоє батьків в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, а саме в сумі 2702,52 грн., оскільки стягнення додаткових витрат в повні мірі лише з відповідача не відповідає вимогам СК України, в частині зокрема покладення обов`язку утримання дитини виключно на батька. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved