Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 10 липня 2017 року рішенням Вінницького райсуду між ним та [PERSON] було розірвано шлюб. Вказує, що від цього шлюбу він виховує доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні та проживає з ним і навчається у Вінницькому ліцеї №8 м. Вінниці. Пояснює також, що відповідачка у цій справі є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , проте вона не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Викладені вище обставини стали підставою для звернення до суду з метою позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . 21.02.2023 відповідачкою [PERSON] було подано відзив, згідно якого вбачається, що заявлені позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, в задоволені позову просять відмовити. Власну позицію обґрунтовують тим, що вона не згодна з тими обставинами, які наведені позивачем. Вказує, що вона проживаючи в Польщі регулярно перераховувала кошти своїй матері, яка витрачала на потреби доньки [PERSON] , тобто брала участь в її матеріальному утриманні. Пояснює, що мала спроби узгодити порядок спільного утримання дочки з позивачем, однак згоди не було досягнуто. Також вказує, що приймає участь у вихованні дочки, а саме: зважаючи на творчі здібності доньки записала до творчої майстерні «Чеширський кіт», належної ФОП [PERSON] , та оплачує її навчання. А також зазначає, що ї донька зареєстрована в будинку належному їй на праві власності. В судове засідання 18.04.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Куций Р.А. подав заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримує, змін та доповнень не має, при винесені судового рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування Вінницької МР щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та справу розглянути у його відсутність. Будучи присутніми в попередніх судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просили позов задоволити. Також, представник позивача зазначив, що докази на підтвердження понесення судових витрат за надання професійної правничої допомоги будуть надані стороною позивача протягом 5- ти днів після закінчення судових дебатів. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Зільберт О.Є. в судове засідання 18.04.2023 надав суду заяву, за якою судовий розгляд просить провести у його відсутність та відсутність відповідачки. Будучи присутніми в попередніх судових засіданнях відповідач та її представник заявлені позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовні заяву. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. в судове засідання 18.04.2023 не з`явилася, попередньо - 21.02.2023 надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність, зазначивши також, що підтримує висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно диини. Також, в ході судового розгляду судом 20.03.2023 була допитана свідок [PERSON] , яка суду показала, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] . Її дочка познайомилася з позивачем, коли лікувалася. [PERSON], працюючи в м. Києві, захворіла, у неї приступ алкоголізму, тоді вони її привезли в м. Вінницю, де вона лікувалася в наркодиспансері, де і познайомилася з відповідачем. Гроші дочка періодично присилала з-за кордону. Вона, як бабуся, докладала зусиль для спілкування онучки з її донькою; телефонувала по вайберу, щоб дочка говорила з онукою. Колишній зять не хотів, щоб онука нервувала при спілкуванні з її донькою. Її донька у вересні минулого року прислала дитячі речі - одяг для онуки, але зять не хотів, щоб вона носила ці речі, так як вони, на його думку, їй непотрібні, а він сам забезпечить дитину всім. Одного разу онука сказала їй, що вночі мама прислала їй якесь дивне смс повідомлення. Інколи донька телефонувала їй в стані алкогольного сп`яніння. Вона лікувалася в м. Хмельницький, в реабілітаційному центрі, десь біля пів року. При спілкуванні доньки з онукою, прогулянки були в її присутності, за проханням зятя. Її донька поїхала за кордон на заробітки по трудовій візі в кінці 2021 року і повернулася у Вінницю в кінці січня 2023 року. [PERSON] взяла на себе зобов`язання, що вона не буде жити в неї, щоб вони не пересікалися, коли онука буде. Це все робилося для того, щоб дитина не нервувала. Онучка слухається батька та почала говорити не своїми словами. На її погляд, колишній зять гарний батько для своєї доньки та її онуки. Також, допитана в якості свідка відповідач [PERSON] суду показала, що на даний час у неї неприязні стосунки з позивачем. Вони зустрілися у відділенні наркології, там, де також лікувався і позивач. Після розлучення вона тривалий час не спілкується з дитиною тому, що не хоче її травмувати. Будучи за кордоном вона відправляла своїй мамі гроші, речі та солодощі для дитини приблизно на суму більше 1 тисячі злотих, однак позивач не хотів їх брати. Домовленості між колишнім чоловіком та нею щодо виховання дитини у них не було, так як і конкретних вимог також позивач їй не ставив. Чим хворіла дитина останній місяць, їй невідомо. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, зі сторони їх належності, достатності та допустимості дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 липня 2017 року рішенням Вінницького райсуду між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, який був зареєстрований 22.09.2012, справа № 128/1478/17 (а.с.12-13). За період спільного проживання у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Донька [PERSON] , [INFO] , навчається у Вінницькому ліцеї №8 м. Вінниці, характеризується позитивно, навчанням та вихованням займається батько, систематично відвідує батьківські збори, бере участь у житті класу (а.с.15). Актом № 16/1 про фактичне проживання особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 07.03.2022 підтверджено факт того, що [PERSON] в період з 30.12.2017 по 01.06.2021 фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , та самостійно виховував доньку [PERSON] .. Дитина [PERSON] перебуває на обліку в лікарні «ЦПМСД №5 м. Вінниці» Вінницької МР (а.с. 4,11). Згідно витягу з реєстру територіальної громади дитина [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.61). Як вбачається з повідомлення КНП «ЦТЗ «Соціотерапія»» від 28.02.2023, відповідач [PERSON] з 28.10.2018 знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок 09.02.2023 № 01/00/011/7804 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с.92-93). Суд, врахувавши надані сторонами по справі пояснення, відзив на позовну заяву, покази свідків, прийшов до висновку, що позовну заяву слід задоволити з наступних підстав. Дані правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України. Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 р. зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо виявила бажання відмовитися від виховання та самоусунутися від контакту з дитиною [PERSON] , не бере повноцінної участі у фізичному та інтелектуальному, культурному розвитку дитини, піклуванні про стан її здоров`я та розвиток особистості. 14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей. При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 року за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. Згідно ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки позивачем не ставиться питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини, в межах розгляду даної справи зазначене питання судом не вирішується. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджено документально (а.с. 9). Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення вимог позивача в частині позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved