Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення та стягнути з [PERSON] аліменти на іі користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від доходу відповідача, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до закінчення навчання сином. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2016 року позивач та відповідач припинили свої шлюбні відносини та почали проживати окремо. 01.09.2021 році [PERSON] вступив до вищого закладу освіти яким є Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на денну форму навчання. На даний час [PERSON] навчається на другому курсі університету на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Враховуючи, що відповідач, як батько дитини що продовжує навчання, матеріальним забезпеченням останнього належним чином не цікавиться, тому позивач змушена звертатися до суду із позовом про стягнення на її користь аліментів для утримання повнолітнього сина на час навчання. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. Представник відповідача, адвокат Задерецький В.А. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки вважає що відповідач надає матеріальну допомогу своїм дітям в повному обсязі, сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , має фінансові зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк», має витрати на оплату комунальних послуг, харчування у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти позивачу у бажаному розмірі. Крім того, зазначає, що позивачем не надано розрахунку розмірі аліментів, оскільки не зазначена вартість підручників, вартість проїзду до навчального закладу та вартість проживання за місцем знаходження навчального закладу. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи. Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області 16 червня 2005 року, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, [NUMBER] виданого 15.06.2018 р. вбачається, що такий виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . З довідки №811 від 03.09.2021 року, вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання за контрактом за спеціальністю «061- журналістика» відокремленого структурного підрозділу закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Миколаївський інститут розвитку людини IV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 рік. За даними довідки №999 від 21.09.2022, вбачається, що [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання за контрактом за спеціальністю «081- Право» відокремленого структурного підрозділу закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Миколаївський інститут розвитку людини IV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 рік. 25.08.2021 року між закладом вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» в особі директора відокремленого структурного підрозділу закладу вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» Миколаївський інститут розвитку людини та [PERSON] укладено договір №400/21 про надання платної освітньої послуги підготовки фахівців загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 56 000 грн., термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. За даними довідки №01-14/4 від 13.01.2022 виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новобузької міської ради, [PERSON] працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новобузької міської ради з 01.12.2012 року на посаді сетри медичної загальної практики сімейної медицини. Відповідно довідки №649/65-2022 від 17.01.2022 виданої ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старший сержант поліції [PERSON] з 07.11.2015 проходить службу в Національній поліції України. З 19.01.2021 [PERSON] перебуває на посаді поліцейського водія ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області. Згідно копії судового наказу від 22.10.2018 виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області у справі №481/1452/18 з [PERSON] на користь [PERSON] на утриманні двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було стягнуто аліменти у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.11.2018 за заявою [PERSON] було виправлено описку у судовому наказі Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.10.2018р., ухваленому у цивільній справі №481/1452/18 щодо стягнення з [PERSON] аліментів, із зазначенням частки, яка підлягає стягненню щомісячно у розмірі 1/3 частини. Крім того, позивачка витрачає кошти не лише на оплату навчання повнолітнього сина [PERSON] , але й на його утримання, одяг, харчування, підтримання нормальної життєдіяльності сина. Звертає увагу суду, що дитина навчається за денною формою навчання та не має можливості самостійно заробляти кошти. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, згідно з п. 20 постанови Пленум Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ході розгляду справи судом неодноразово надавався відповідачу час для забезпечення суду інформацією стосовно доходів та витрат з метою встановлення ступеню можливості прийняття участі у спроможності надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у зв`язку із продовженням навчання, однак відповідач своїм правом не скористався. Суд звертає увагу, що позивач просить суд визначити спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини. Оскільки таким правом наділений саме той з батьків разом з яким проживає дитина. В даному випадку дитина проживає разом з матір`ю. Також, суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Оскільки [PERSON] навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. Представник відповідача заперечуючи проти вимог позивача зазначає, що відповідач надає матеріальну допомогу сину, однак таких доказів суду надано не було. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, серед яких те, що обов`язок утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина покладений на обох батьків; визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання сина, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Керуючи ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України та ст.ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: partial