Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що відповідно до технічного паспорту серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2007 року РЕВ 5-го МРЕВ ДАІ м. Євпаторія при УДАІ ГУМВС України в АР Крим, йому належить автомобіль марки Daewoo Lanos, д/н [NUMBER] . 17 березня 2022 року позивач передав для ремонтних робіт [PERSON] вищезазначений автомобіль та здійснив авансовий платіж в розмірі 10000 гривень, що підтверджується відповідними банківськими платіжними дорученнями. Як зазначає позивач, згодом йому стало відомо, що [PERSON] не здійснює підприємницьку діяльність з ремонту транспортних засобів, не зареєстрований як підприємець, в протиправний спосіб заволодів належним йому автомобілем та більше 5 місяців стверджує, що ремонтує його і відмовляється повертати. У зв`язку з протиправними діями [PERSON] , [PERSON] звертався до органів поліції та його заяви було розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян» та відомостей до ЄРДР внесено не було у зва`язку з відсутністю ознак, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення. З урахуванням наведеного [PERSON] звернувся до суду з цим позовом і просить витребувати у [PERSON] автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач за власної ініціативи залишив йому автомобіль для ремонтування та згодом із визначеною сумою за послуги ремонтування не погодився, після чого почав стверджувати, що [PERSON] незаконно заволодів вищезазначеним спірним автомобілем. У задоволенні позову просив відмовити. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволеними бути не можуть. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2007 року РЕВ 5-го МРЕВ ДАІ м. Євпаторія при УДАІ ГУМВС України в АР Крим, [PERSON] належить автомобіль марки Daewoo Lanos, д/н [NUMBER] . 17 березня 2022 року позивач добровільно передав для ремонтних робіт відповідачу вищезазначений автомобіль та здійснив авансовий платіж в розмірі 10000 гривень, що підтверджується відповідними банківськими платіжними дорученнями. Тобто між сторонами виникли цивільні правові відносини, як те передбачено ст. ст. 11, 12 ЦК України. Позивачем не спростовується той факт, що він добровільно передав відповідачу свій автомобіль для здійснення його ремонту. Тобто між сторонами фактично укладений передбачений ст. 837 ЦК України договір підряду, згідно якого відповідач зобов`язався відремонтувати належний позивачу автомобіль, а позивач мав прийняти і оплатити виконану відповідачем роботу. Тобто відповідач заволодів майном позивача на підставі вказаних договірних відносин і позивач не вправі витребовувати у відповідача свій автомобіль за правилами ст. 387 ЦК України до завершення ремонту автомобіля і оплати в повному обсязі виконаних відповідачем ремонтних робіт. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Судом встановлено, що [PERSON] звертався до органів поліції щодо перешкод [PERSON] у доступі до його автомобіля, та його заяви було розглянуто згідно Закону України «Про звернення громадян» і відомостей до ЄРДР внесено не було у зва`язку з відсутністю ознак, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення. Суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що [PERSON] в свою чергу не створювалось перешкод [PERSON] у вільному доступі до його автомобіля, користування, розпорядження чи відчуження ним. Згідно пояснень представника відповідача встановлено, що вартість виконаних ремонтних робіт спірного автомобіля перевищує авансовий внесок [PERSON] в розмірі 10000 грн., однак із зазначеною сумою позивач не погоджується, що стало наслідком звернення до суду з цим позовом. Наведене дає суду підставу для висновку, що у даному разі права позивача як власника вищезазначеного рухомого майна не порушені, відповідачем не оспорюються, що дає суду підставу для відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed