Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 30494 виданий 10.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М, про стягнення з позивачки на користь відповідача боргу 5341, 68 грн.; зупинити виконання виконавчого провадження ВП № 66160882 від 22.07.2021 року з виконавчого напису нотаріуса № 30494 виданий 10.12.2020 року; стягнути з відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судові витрати; застосувати строк позовної давності. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 23.07.2021 їй стало відомо про те, що державними виконавцем Смоловою Л.Д. відкрито виконавче провадження №66160882 від 22.07.2021 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчиненого 10.12.2020 та зареєстрованого в реєстрі за №30494 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість в розмірі 5341,68 грн. Вказаний виконавчий напис вона не отримувала. З постановою про відкриття виконавчого провадження №66160882 від 22.07.2021 та документами, що знаходяться в матеріалах виконавчого провадження, вона ознайомилась 23.07.2021 на офіційному сайті міністерства юстиції. Вважає, приватним нотаріусом зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», оскільки вказана заборгованість у ньому не є безспірною. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2021 року зазначена справа передана на розгляд судді Черновій Н.В. Ухвалою суд від 13 вересня 2021 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року було забезпечено позов за заявою позивача, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню ВП № 66160882 відкритого 22.07.2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича за №30494 від 10.12.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ»\~заборгованості в розмірі 5341,68 грн., до винесення рішення по суті та набрання ним законної сили. 10 жовтня 2022 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Бая Є.Т. №1288 на підставі наказу №103-в від 13.04.2022 року у справі №214/6002/21 провадження 2/214/1210/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суд\~від 11\~жовтня 2022\~року справу\~прийнято до\~провадження в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~сторін та\~одночасно витребувано\~у державного виконавця Смолова Лариса Дмитрівна Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження ВП №66160882 від 22.07.2021 р. Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року клопотання позивача [PERSON] задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Миколайовича виконавчий напис №30494 виданий 10.12.2020 року та документи, надані стягувачем, що встановлюють прострочення боржником. 17 березня 2023 року через канцелярію суду відповідач надав заяву про визнання позову, згідно якої позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнають, просять стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~повернути позивачу з державного бюджету. Втім вимоги позивача в частині стягнення з відповідача орієнтованих судових витрат на правову допомогу просить залишити без задоволення, оскільки судові витрати між сторонами необхідно врахувати дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи. Крім того, 17 березня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно заяви, поданої позивачем просить розгляд справи проводити у її відсутність, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. До суду від представника відповідача надійшла заява про визнання позову, згідно якої позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнають, просять стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, інші 50 відсотків судового збору на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~повернути позивачу з державного бюджету. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавиць Смолова Лариса Дмитрівна Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 11 жовтня 2022 року та 08 лютого 2023 року ухвалою суду витребувано докази за клопотанням позивача. Однак ухвала суду виконана не була. Суд, відповідно до норм ч. 10\~ст. 84 ЦПК України\~вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 10.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №30494 у зв`язку із заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Фінпром Маркет» в розмірі 5341,68 грн. 22.07.2021 постановою державного виконавця Смоловою Л.Д. на підставі виконавчого напису № 30494 від 10.12.2020 відкрито виконавче провадження №66160882. При цьому, відповідно до ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Отже, враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, беручи до уваги неможливість встановити безспірність вимог до [PERSON] щодо наявності заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Що стосується клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 201 ЦПК України, врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Однак, враховуючи відсутність спільної згоди сторін на врегулювання спору за участю судді, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача ТОВ «Фінпром маркет» про проведення процедури врегулювання спору за участю судді. В силу\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПУ України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, застосовані ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2021, продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили. На підставі ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України, від 22.02.2012, №296/5, ст.ст.4,12,81,\~142,\~263-268 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved