Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

В позові йдеться про те, що 20 жовтня 2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народились дві доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем по справі за останній рік життя не складається. Сторони дуже часто сваряться, сперечаються у зв`язку з різними поглядами на життя. Через різні характери, відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, у позивача особиста думка, що він не має наміру підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Надалі, так проживати позивачка не має наміру. Спільне господарство з відповідачкою не ведеться. Кожен із них має свій особистий шлях, шлюбні відносини не підтримують. Зважаючи на зазначені обставини, позивачка просить розірвати шлюб між ними. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач, також в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 35. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 20.10.2007 р. серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народились дві доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 23 квітня 2008 року серії [NUMBER] , від 25 жовтня 2013 року серії [NUMBER] , які є неповнолітніми. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved