Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] 07 березня 2023 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що він перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області. Під час перебування у шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом із ним та знаходиться повністю на його утриманні. На даний час відповідачка офіційно не працевлаштована, стягнень за іншими виконавчими провадженнями не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на її утриманні не перебувають. Просив стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд якої призначено на 06 квітня 2023 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності . Відповідачка [PERSON] у встановлений строк подала відзив, у якому позов визнала частково, згідна сплачувати аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), а також подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про народження та рішення виконавчого комітету Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 28 квітня 2022 року № 53 «Про визначення місця проживання дитини» видно, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, у [ADDRESS] (а. с. 6, 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину і тому, є підстави присудити кошти на утримання сина [PERSON] (аліменти) у частці від доходу відповідачки, враховуючи вимогу позивача. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дитини у разі звернення до суду з такими вимогами. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 грн. Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку що доводи позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, є необґрунтованими, оскільки ним не надано належних і допустимих доказів на підтвердження отримання відповідачкою таких доходів, які б давали підстави для відступлення від встановленого законодавством рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, відтак суд дійшов висновку про присудження аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивач на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, і його позов задоволено частково, судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial