Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

17.01.2023 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем є батьками повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Дочка навчатись в Державному торговельно-економічному університеті на факультеті ресторанно-готельний та туристичний бізнес на контрактній, денній формі навчання з 01.09.2022 до 30.06.2026 року. Їй одній тяжко утримувати дочку, яка навчається, забезпечувати її одягом та харчуванням, проїздом до місця навчання і назад, оплачувати її навчання та проживання в м. Києві. Відповідач має постійний регулярний дохід та можливість надати матеріальну допомогу на утримання дочки. 23.02.2023 року представник відповідача надійшла до суду відзив на позовну заяву. В якому просить, позовні вимоги задовольнити частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку. Він добровільно приймає участь в утриманні дитини, надсилає щомісячно кошти на її потреби. Він не має можливості сплачувати аліменти на доньку у розмірі визначеному у позовній заяву, оскільки має на утриманні батьків похилого віку, а також має значні витрати, що пов`язані із його участю у бойових діях. Позивачем не обґрунтовано розмір понесених витрат на утримання дочки у зв`язку з її нявчанням. Зокрема дочка користується пільгами, що передбачені ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії та соціального захисту, оскільки є дочкою УБД. Позивач в судове засідання не прибула. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно довідки № 33/22 від 28.12.2022 року [PERSON] є студентом Державному торговельно-економічному університеті на факультеті - ресторанно-готельний та туристичний бізнес, форма навчання - денна, навчається за кошти фізичних та юридичних осіб, строк надання освітніх послуг з 1.09.2022 року до 30.06.2026 року (а.с.12). Відповідно до довідки № 2118 від 04.08.2023 року [PERSON] сплатила за навчання у 2022 році в період з 01.09.2022 року до 28.02.2023 року 01.03.2023 по 31.08.2023 року на загальну суму 30 950 грн. (а.с.11, 14, 15). Як вбачається з довідки № 91 від 06.05.2022 року [PERSON] проходить військову службу [NUMBER] Національної гвардії України (а.с.39). Починаючи з жовтня 2022 року до січня 2023 відповідач [PERSON] добровільно надавав матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON] (а.с.31-36). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18,\~ але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню і\~визначає аліменти\~в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial