Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Заявник [PERSON] в червні 2022 року звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] . Починаючи з 1987 року постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення №261 Мінської районної ради народних депутатів була призначена опікуном [PERSON] , оскільки остання була інвалідом першої групи з дитинства та потребувала постійного догляду, що підтверджує довідкою № 1300439 серія А-68, виданої 04.06.1973 року безстроково. Зазначає, що є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідно до витягу з рішення № 261 Мінської районної ради народних депутатів була призначена опікуном [PERSON] , оскільки остання була інвалідом першої групи з дитинства та потребувала постійного догляду. Посилається на те, що родинних стосунків з [PERSON] не має, проте проживала однією сім`єю з нею, вела спільний побут, господарство, спільно харчувалися, несла відповідний тягар обов`язків і прав, як опікун спадкодавця. Враховуючи, що проживала з [PERSON] починаючи з 1987 року, вела спільне господарство, оскільки остання була визнана недієздатною, доглядала за нею, надавала їй допомогу, а тому вважає, що може бути віднесена до кола спадкоємців померлої (четверта черга) , у зв`язку з чим просить суд встановити факт проживання однією сім`єю , починаючи з 1987 року, [PERSON] та [PERSON] по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 23.06.2022 року по справі відкрито провадження. Ухвалою від 09.09.2022 року витребувано копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] . В судових засіданнях заявник свою заяву підтримала, з обставин викладених у ній та просила суд заяву задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання явку свого представника не забезпечувала. Від Київської міської ради надійшли до суду пояснення в яких посилаються на те, що зі змісту позовної заяви вбачається, що заявниця була визначена опікуном померлої [PERSON] , доглядала за нею, оскільки остання потребувала постійного догляду. Також заявник є співвласником квартири [ADDRESS] , а тому Київська міська рада просила суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу без участі представника КМР. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі представника КМР. 28.02.2023 року до суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.8) 27.05.2022 року [PERSON] звернулася до двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців не має, про що свідчить копія спадкової справи. Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора роз`яснила [PERSON] , що у зв`язку з відсутністю родинних стосунків зі спадкодавцем, необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки факт проживання однією сім`єю встановлюється виключно судом та після встановлення такого факту надати в спадкову справу відповідне рішення суду. (а.с. 6) Відповідно до витягу з рішення № 261 Мінської районної ради народних депутатів [PERSON] була призначена опікуном [PERSON] , оскільки остання була інвалідом першої групи з дитинства та потребувала постійного догляду. (а.с.9,10,11) Як убачається з свідоцтва про право власності на житло від 27.07.2004 року кв. [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] (в рівних долях). (а.с.12) З довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації убачається, що [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 24.03.1975 року, а [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована з 22.02.2000 року. (а.с. 45). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (син заявника), [PERSON] (племінник заявника), [PERSON] (сусідка), [PERSON] (сусідка), [PERSON] (подруга заявника) суду пояснювали, що [PERSON] з моменту прийняття рішення про призначення її опікуном [PERSON] стала проживати з нею спільно в квартирі [ADDRESS] , здійснювала за нею постійний догляд , оскільки остання потребувала сторонньої допомоги. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів , що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявник пов`язує необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , для отримання спадщини, що залишилася після її смерті. Судом з`ясовано той факт, що тягар спільного побуту заявниці з спадкодавцем та нагляд за ним був повністю покладений на заявницю по справі. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкоємця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.(ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України, встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" (далі - Постанова) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 вищевказаної Постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на те, що заявник була призначена опікуном [PERSON] в 1987 р., здійснювала за нею постійний догляд, що підтверджено показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала із спадкодавцем за однією адресою понад п`ять років, а також заявник та спадкодавець є співвласниками квартири [ADDRESS] з 2004 року, а тому у суду є всі підстави для задоволення заяви. Суд зазначає, що КпроШС УРСР та ЦК УРСР з 1987 року не було передбачено встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, а встановлення вказаних фактів передбачено СК України та ЦК України, які набрали чинності в 2004 році проте вказаний у рішенні суду період не впливає на прийняте судом рішення, оскільки судом встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, що свідчить про те, що заявник відноситься до кола спадкоємців померлої [PERSON] четвертої черги. На підставі викладеного та

Outcome: approved