Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача в його користь 871912 гривень 54 копійки індексації основної суми боргу, від простроченої суми заборгованості - 56354 гривень, посилаючись на те, що рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2002 року з [PERSON] присуджено стягнути в його користь 56354 гривні заборгованості згідно розписки, датованої 01.06.1999 року. Також, позивач зазначає, що по вині відповідача [PERSON] вищевказаний борг йому не повернутий по даний час, хоча на виконанні і до тепер перебуває виконавчий лист. Ухвалою суду 23.08.2022 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, та не надав у встановлений судом строк відзиву до суду. Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин, а тому справу слід розглянути за відсутності відповідача з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.09.2002 року з [PERSON] вирішено стягнути в користь [PERSON] 56354гривні заборгованості згідно розписки, датованої 01.06.1999 року. Згідно постанови Снятинського відділу ДВС в Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16.10.2019 відкрито виконавче провадження по справі №2-708 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 56354 грн. Відповідно до ст. 623 ч.2 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення зазначених відсотків не залежить від того, чи передбачено це у договорі (розписці), чи ні. Не суперечить застосування ст. 214 УК України і відсутність у ст. 374 ЦК України відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3-57гс10 від 20.12.2010 року діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми на яку заборгованість за грошовими зобов`язаннями збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів є способом захисту майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Судом встановлено, що за час невиконання рішення суду з 09.09.2002 року по 21.07.2022 року позивачу не сплачено 3% річних, що складають 871912 гривень 54 копійки, згідно доданого до позовної заяви розрахунку. З огляду на вищевказане, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними, даний позов слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача інфляційні втрати, в розмірах, що вищевказані.

Outcome: approved