Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Представниця заявниці звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного сумісного проживання [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , в період з вересня 2015 року по день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування адвокатка вказувала на те, що [PERSON] з [PERSON] знайомі дуже багато років, товаришували, починаючи з 1995 року та були близькими подругами. Не зважаючи на те, що вони з [PERSON] почали товаришувати не з самого дитинства, проте мали спільних друзів та масу спільних інтересів та захоплень. Окрім того, у 2008 року [PERSON] стала для донечки заявниці хрещеною матір?ю. Також, вони разом з померлою [PERSON] , полюбляли подорожувати, часто їздили на відпочинок на море. Проте при наявності у [PERSON] власного житла у іншому місці, вона постійно розповідала заявниці, що їй дуже не вистачає їх спілкування та вона сумує за нею та її донечкою, постійно мріяла бачитися з нами набагато частіше та взагалі переїздити до рідного міста, де народилася, а саме до міста Лозова Харківської області. Окрім того, своєї родини та близьких родичів у [PERSON] не було, тільки одна єдина тітка, яка теж мешкала та мешкає наразі у місті Лозова Харківської області. У зв?язку із цим, [PERSON] запропонувала [PERSON] переїхати на постійне місце мешкання до неї та вони прийняли рішення стосовно сумісного проживання за адресою мешкання та реєстрації заявниці: [ADDRESS] . Так, починаючи з вересня 2015 року, [PERSON] переїхала із м.Харкова до заявниці на постійне місце проживання та вони почали вести спільне господарство, мали спільний бюджет, купували майно для сумісного користування, ліки, та в усьому один одному допомагали, приймали участь в утриманні спільного помешкання та квартири [PERSON] , сплачували разом комунальні послуги як помешкання заявниці, так і помешкання [PERSON] . Згодом, а саме у червні 2021 року, [PERSON] поїхала на лікування у м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області та [INFO] вона померла. Заявниця та її представниця в судове засідання не з`явилися, але адвокаткою надано заяву про розгляд справи за відсутності її та довірителя, на задоволенні заявлених вимог наполягала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представницею було долучено копію заяви заінтересованої особи, відповідно до якої, [PERSON] підтвердила викладене в заяві та просила розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити заяву [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] знайомі багато років та є близькими подругами, що підтверджується копіями фотознімків та письмовими поясненнями заінтересованої особи та свідків, наявними в матеріалами справи. Згідно з копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] померла [INFO] в м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області, Україна, де відповідно до вказаного в заяві перебувала на лікуванні. 18.04.2012 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить технічна документація на квартиру(а.с.10-11). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія витягу(а.с.6). Факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою мешкання та реєстрації заявниці: [ADDRESS] , та ведення спільного господарства підтверджується долученими до справи письмовими поясненнями свідків і заінтересованої особи, квитанції. Про близькі відносини померлої та заявниці також свідчать документи, пов"язані з похованням [PERSON] (а.с.12-13), яким займалася [PERSON] . Таким чином, доводи заявниці щодо спільного проживання із померлою знайшли своє доказове підтвердження під час розгляду справи. Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18). За таких обставин, оскільки встановлення вищевказаного факту має для заявниці юридичне значення і потрібне для подальшого оформлення спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт постійного сумісного проживання заявниці з померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved