Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.08.2020 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя [INFO] у них народився син [PERSON] , який на даний час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. З відповідачем позивач спільно не проживають, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В зв`язку з тим, що позивач доглядає за дитиною, працювати не може, нею і подано позов про стягнення аліментів на утримання дружини у відповідності до ст.84 СК України. 08.02.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач хоч і працює у місті Києві, проте на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка хворіє та нещодавно стала вдовою, відповідач сплачує аліменти на дитину згідно рішення суду, орендує житло у столиці, а також сплачує комунальну послуги за місцем проживання матері, оскільки її пенсії не вистачає. Тому просить суд врахувати дані обставини щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини та відмовити у задоволення позову. 06.03.2023 представник позивача подала відповідь на відзив, згідно якого вказує, що обставини наведені відповідачем у відзиві не підтверджені доказами. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.08.2020 сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). [INFO] народився [PERSON] (а.с.4). Мати відповідача - [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 2300-2500 грн на місяць (а.с.16,18,21). Згідно рішення суду від 19.01.2023 з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно (а.с.22). [PERSON] знаходиться на обліку у сімейного лікаря,лікаря-невропатолога, лікаря-хірурга, станом на 20.03.2023 отримувала лікування, ліки згідно товарних чеків придбав [PERSON] на суму 5409,31 грн (а.с.23,47-55). Відповідач разом зі своєю матір`ю [PERSON] зареєстровані за адресою; [ADDRESS] (а.с.24). Відповідач орендує квартиру у [ADDRESS] , орендна плата становить 9000 грн на місяць (а.с.25-27). [PERSON] , батько відповідача, помер [INFO] (а.с.28). [PERSON] працює комплектувальником товарів на ІП «Логін», середня заробітна плата отримана відповідачем протягом липня 2022 - лютого 2023 «до виплати» - 21693 грн (42-43). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Відповідно до положень статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Відповідно до положень статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до положень статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.ч.2, 4, 6 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Системний аналіз норм закону дає підстави для висновку, що дружина, з якою проживає дитини, має право на утримання від чоловіка - батька дитини за умови, що чоловік може надати таку допомогу. Крім того, положення Сімейного кодексу України прямо вказують й на те, що присудження вказаних коштів на утримання дружини не залежить від того, який майновий стан має дружини і чи працює вона. Матеріалами справи підтверджено й відповідачем не заперечується факт того, що їх із позивачем спільна дитина проживає разом із їх матір`ю - позивачем по справі [PERSON] . Докази подані відповідачем щодо сплати комунальних платежів за адресою: [ADDRESS] , суд не приймає до уваги, оскільки неможливо встановити, що саме [PERSON] є платником. Щодо витрат на лікування матері суд зазначає, що витрати на лікування є тимчасовими обставини, а хвороби є такими що відповідають її похилому віку. Враховуючи приписи законодавства, зокрема положення статті 84 СК України, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення їх дитиною трирічного віку, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у свою чергу відповідач спроможний сплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно з принципами справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, обставини справи. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved