Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

18.04.2023 р. заявниця [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті її сина - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Берислав, Херсонської області, загиблого [INFO] під час військових (бойових) дій Росії проти України приблизно о 08 годині 35 хвилин в результаті авіаційного удару двома Російськими військовими літаками типу СУ по військовій колоні ВСУ, в якій знаходився її син, що трапилось на території України, трасі Е 95 на 55 - му кілометрі від н.п. Макарівка, неподалік населеного пункту Тарасівка, Олешківського району, Херсонської області. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що є матір`ю - [PERSON] , який з 13 липня 2020 р. був прийнятий на військову службу за контрактом, на три роки у лави Збройних сил України для проходження військової служби на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії номером обслуги секції станкових протитанкових гранатометів відділення вогневої підтримки - бойової прикордонної комендатури « [INFO] » /м.д.н.п. Макарівка/ з присвоєнням військового звання «молодший сержант» і проходив військову службу у [NUMBER] прикордонному загоні, місце дислокації якої н.п. Макарівка. 24.02.2022 р. її син знаходився у військовій колоні прикордонної комендатури швидкого реагування ВСУ, яка в результаті початку війни Росії проти України здійснювала передислокацію техніки та особового складу, рухалася по трасі Е 95 з села Макарівка, Чаплинського району в напрямку м. Херсон та в результаті авіаційного удару загинув. Оскільки вона внутрішньо переміщена особа та на теперішній час проживає у м. Кривому Розі у березні 2023 р. звернулася до Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з питання державної реєстрації смерті її сина, але їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю у неї належних документів, що підтверджують факт смерті її сина, тому просить суд задовольнити заяву для отримання в подальшому свідоцтва про смерть, реалізувати права та отримати статус члена сім`ї загиблого. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2023 р. відкрито провадження у справи та призначено судовий розгляд. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Заявниця підтримали вимоги заяви, просила заяву задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Заінтересована особа - Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надали заяву в якій не заперечують проти задоволення заяви та розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.07.2000 р. Бериславським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №77 (а.с.6). Відповідно до наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №342-ОС від 13.07.2020 р. [PERSON] , призначено молодшим інспектором прикордонної служби 2 категорії - номером обслуги секції станкових протитанкових гранатометів відділення вогневої підтримки оперативно-бойової прикордонної комендатури « [INFO] » (м.д.н.п. Макарівка) за контрактом, який прибув з Окремого регіонального центру комплектування (з місцем дислокації м. Херсон) Державної прикордонної служби України, строком на три роки (а.с.7). Відповідно до акту про настання смерті №32/1098-22-вих від 02.06.2022 р., що засвідчений начальником [INFO] [PERSON] засвідчено, факт загибелі сержанта [PERSON] [INFO] о 08.35 год.(а.с.8). Листом Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №34/3114-23 від 13.03.2023 р. заявниці відмовлено у реєстрації смерті її сина за відсутності документа, що підтверджує факт смерті відповідно до ч.4 ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію» (а.с.9). Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема п. 8, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами частини 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за іншими правилами ЦПК. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Факт смерті особи в певний час встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів міліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Як зазначав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, що «встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, відсутність медичних документів про смерть [PERSON] позбавляє заявницю, яка є матір`ю загиблого, можливості як встановити факт його смерті, так і оформити відповідні соціальні пільги, реалізувати свої права передбачені чинним законодавством. Факт смерті сержанта [PERSON] , інспектора прикордонної служби 3 категорії - номером обслуги секції станкових протитанкових гранатометів 3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування під час виконання ним обов`язків військової служби, підтверджується актом настання смерті №32/1098-22-вих від 02.06.2022 р. із зазначеними у ньому свідками події та засвідчений начальником [NUMBER] прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України Костянтином Барабашовим. Судовий розгляд в даній справі відповідає інтересам заявниці, оскільки іншого, крім судового, способу захисту свого права вона не має з огляду на ту обставину, що дослідженими доказами встановлено, що дійсно син заявниці [PERSON] , загинув під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини, проте його тіло після загибелі залишилося на позиції, захопленій ворогом, що унеможливлює отримання відповідних документів встановленої форми, які є підставою для реєстрації смерті. З урахуванням принципу верховенства права, продовження військових дій, які відбуваються на території України, виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved