Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

14 березня 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 18 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №97, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються із судового збору за подання позову в розмірі 1073 грн. 60 коп. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились, спільне господарство не ведеться, подружні відносини як чоловіта і дружини припинені. У зв`язку з чим, позивач вважає, що за таких обставин їхній шлюб розпався та вона наполягає на розірванні шлюбу. 15 березня 2023 року надіслано запит до відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 17 березня 2023 року до на електрону адресу Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла відповідь на запит суду про те, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 20 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але позивач надав суду заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. У разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.6). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує (а.с.17). Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис за №97 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 2019 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.8) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с.9). Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved