Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним, позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право на земельну частку (пай), орієнтовною площею 2.7 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель запасу с.Табаки Болградського району Одеської області, як за колишнім членом КСП "Україна". Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, [PERSON] , [INFO] , був прийнятий у 1995 р. у члени колгоспу «Україна», що було розташоване в с. Табаки та с.Залізничне Болградського району Одеської області де працював рядовим робітником. Згідно Архівного витягу від 29.03.2021р. за вих.№472/05-23 з історичної довідки справи фонду №р-77/Т СВК «Україна», у 1946 р. на території Табаківської сільської ради було створено сільськогосподарську артель ім.Жданова, яку у 1953 р. було перейменовано в колгосп «Україна». 16.11.1992 р. згідно з протоколом загальних зборів колгоспників №3, на підставі Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Земельного кодексу України, та особистих заяв членів колгоспу, на добровільних засадах, на базі пайової майнової та земельної власності, колгосп «Україна» було реорганізовано та створено КСП «Україна», яке є правонаступником колгоспу «Україна». У зв`язку з реалізацією державної аграрної політики та реформування КСП та створення на їх базі суб`єктів господарювання на принципі приватної власності збори уповноважених членів КСП «Україна», згідно протоколу №1 від 18.02.2000 р., вирішили реорганізувати КСП у виді розділу та створення на його базі СВК по територіальності - СВК «Україна» у с. Залізничне та СВК «Табаки» у с.Табаки з 11.04.2000 р. Він, позивач [PERSON] згідно особового рахунку № [NUMBER] дійсно працював в колгоспі (КСП/СВК «Україна») Болградського району Одеської області за період з 1995-1999 роки, та по теперішній час постійно проживає та зареєстрований в [ADDRESS] , крім періоду з 1998 - 2000 р. коли перебував на строковій військовій службі у збройних силах України без зняття з реєстрації місця проживання. Однак, його позивача прізвище відсутнє у списку працівників - колгоспників КСП «Україна», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю. Йому сертифікат на право на земельну частку (пай) не виготовлявся і не видавався. Вважає, що його законні права на земельну частку (пай) були порушені КСП і підлягають захисту в судовому порядку. Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою суду від 15.02.2023 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 07.03.2023 року о 09:00 годині (а.с.21), про що було сповіщено сторін (а.с.22). 02.03.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Кірчева І.І. про надання можливості участі в судовому засіданні, призначеному на 07.03.2023 року о 09:00 годині в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с.23). На підставі ухвали суду від 03.03.2023 року задоволено клопотання представника позивача Кірчева І.І. про проведення підготовчого та наступних судових засідань в режимі відеоконференції по справі за позовом [PERSON] до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай). Надано можливість представнику позивача [PERSON] - адвокату Кірчеву Ігорю Івановичу приймати участь в підготовчому засіданні по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай), призначеному на 09:00 годину 07.03.2023 року та послідуючих судових засіданнях в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням електронної пошти: [INFO] (а.с.25), що доведено до відома представника позивача (а.с.26). Підготовче засідання за участю представника позивача було відкладено на 22.03.2023 року (а.с.30, 31) на підставі клопотання представника відповідача (а.с.29), про що повідомлено сторін по справі (а.с.32). 15.03.2023 року представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якої просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.33-36). В обґрунтування заперечень представник відповідача вказує на те, що на підтвердження доводів, щодо відсутності у списку працівників - колгоспників КСП «Україна», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю прізвища позивача, яке є основою порушення його прав та головною підставою для звернення до суду для захисту цих прав, останній жодних доказів цього твердження не надає. Оскільки доказів відсутності прізвища Позивача у додатку до державного акту КСП «Україна» не наведено, то це твердження є лише припущення, що в свою чергу є порушенням ч. 6 ст. 81 ЦПК, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Причиною не включення до списку, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, позивач називає перебування на строковій військовій службі у Збройних силах України у період з 1998 по 2000 рр. Як доказ цього позивач надає довідку старости села Табаки № 125 від 16.03.2021 року. Довідка представника органу місцевого самоврядування (зокрема, старости) не є документом, яким може бути підтверджено проходження військової служби в Збройних силах України. Так, відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком та закінченням проходження військової служби є конкретний день, а не роки, як вказано у довідці старости села Табаки: 1998-2000, що унеможливлює більш точно і конкретно спів віднести це твердження з іншими фактами, подіями і обставинами справи. Крім того, інформація з довідки старости села Табаки суперечить інформації, викладеній в архівній довідці відділу «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району» від 29.03.2021 р. за № 471/05-23, де за 1998-1999 в графі «Выполнение годового минимума выходов/дней (+целина и др.)» проставлено відповідні цифри «282» і «27». Тобто, інформація про військову службу в 1998-2000 роках суперечить інформації про відпрацьовані дні в 1998-1999 роках в КСП «Україна». Все вищевикладене свідчить про те, що твердження позивача про те, що він проходив військову службу у лавах ЗСУ в 1998-2000 роках суперечать вимогам ст.ст.79, 80 ЦПК відносно достовірності та достатності доказів, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність обставини справи, яка входить до предмету доказування (факт проходження військової служби). Окрім того, в своїй заяві позивач стверджує, що він був прийнятий у члени КСП «Україна» у 1995 році і залишився ним під час строкової військової служби і в цей час було порушено його право на земельну частку (пай), посилаючись на довідки старости села Табаки та відділу «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району», як на докази цього твердження. В статті 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» встановлені загальні вимоги до членства в КСП, а саме: членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують статут. Оскільки на підставі даних паспорта громадянина України в 1995 році позивач не досяг 16-річного віку, то він не міг бути прийнятий в члени КСП в цьому році, тому як це б порушувало вимоги вищевказаної статті закону. Окрім того, статтею 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому вказується у статуті, на основі якого діє колективне сільськогосподарське підприємство. Позивачем надано доказ, на підставі якого можна лише встановити факт трудової діяльності в КСП «Україна» в 1995-1999 роках, але не надано доказів членства у відповідності до вимог статуту КСП «Україна», дати початку та припинення свого членства. А тому на думку представника відповідача, все вищевикладене свідчить про те, що в порушення вимог ст.ст.79-81 ЦПК щодо достовірності, достатності доказів та обов`язку кожної сторони доведення тих обставин, на які вона посилається, позивачем: - не надано доказів відсутності прізвища позивача в додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна»; - не надано доказів, з яких можна встановити дату, коли було порушено право позивача - тобто дату видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна»; - не надано доказів членства в КСП «Україна» відповідно до вимог статуту, зокрема, на дату видачі державного акту на право колективної власності на землю; - не надано достовірних доказів проходження військової служби (військовий квиток, трудова книжка тощо), оскільки довідка старости села Табаки протирічить іншим доказам та не дає встановити конкретні дати початку та звільнення з військової служби; - не доведено, що під час військової служби Позивач залишався членом КСП «Україна» та що саме в цей час було порушено його право, а саме: було видано державний акт на право колективної власності на землю та додаток до нього (а.с.33-36). З цих підстав, представник відповідача просить в задоволенні позову [PERSON] - відмовити. 21.03.2023 року представником позивача надіслано відповідь на відзив на позовну заяву з доданими документами (а.с.37-49), в якому представник позивача звертає увагу на те, що в позовній заяві та у її додатках до позову містяться архівні довідки з відділу «ОТА ТГ Болградського району» Болградської районної ради, що [PERSON] . 1980 р.н., згідно особового рахунку № [NUMBER] дійсно працював в колгоспі (КСП/СВК «Україна») Болградського району Одеської області за період з 1995-1999 роки. Копії додатку до державного акту до позовної заяви не додано, оскільки до Архівного відділу Болградської РДА Одеської області не надходили на державне зберігання після ліквідації КСП «Україна», відповідні додатки до Державних актів, де зазначені списки громадян-членів колгоспу. По твердженню представника позивача під час видачі Державного акту на право колективної власності на землю, а саме 15.02.1996 році [PERSON] був членом КСП «Україна» в період з 1995 р. по 1999 р. про що свідчить [PERSON] довідка від 29.03.2021р. за вих.№471/05-23 видана відділом «ОТА ТГ Болградського району» Болградської районної ради, в якій зазначено про наявність особового рахунку та виконання трудоднів за період з 1995 по 1999 рр. Згідно військового квитка серії [NUMBER] від 14.12.1998 р., який був виданий Болградським РВК Одеської області, є запис, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Болград, був визнаний придатним до стройової служби та призваний на строкову військову службу і направлено у військову частину 14.12.1998 р.. Також зазначено, що 08.01.1999 р. у військовій частині [NUMBER] було прийнято останнім військову присягу. 17.05.2000 р. на підставі наказу МОУ за №48 від 22.02.2000 р. по закінченню строку служби звільнений (демобілізований) в запас. У військовому квитку зазначено у арк. 8-9 про проходження військової служби. А саме наказом від 23.12.1998 р. було отримано ВОС - 824182, потім 25.11.1999 р. стає командиром відділення - механіком згідно наказу №615 від 25.11.1999р. А вже наказом за №118 від 17.05.2000р. було виключено зі списків військової частини. Отже, в період з 23.12.1998 р. по 17.05.2000 р. перебував у лавах Збройних Сил України, що підтверджується відповідними записами, які є у військовому квитку позивача. На момент видачі двох Державних актів на право колективної власності на землі с. Табаки та с. Залізничне, Белградського району Одеської області серії ОД від 15.02.1996 р., можна зробити висновок, про те, що [PERSON] дійсно був членом КСП «Україна». А отже, має усі законні підстави для визнання права на земельну частку (пай) за рахунок земель запасу Болградської міської ради у с. Табаки. Усе вищезазначене, на думку представника позивача, свідчить про те, що позивач не отримував сертифікат на право на земельну частку (пай), а отже порушено його законне право, яке гарантоване йому чиним законодавством України (а.с.37-49). 22.03.2023 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.55-56), в якій представник відповідача звертає увагу на те, що в своїй позовній заяві позивач стверджував, що його право на земельну частку (пай) було порушено у період 1998-2000 років, оскільки саме в цей період він перебував на строковій військовій службі у Збройних силах України і нібито саме в цей час відбувалося розпаювання між членами КСП «Україна», через що він не знав що його право було порушено. Проте у відповіді на відзив адвокат позивача у супереч вищевказаним ствердженням посилається на сканкопії Державних актів на право колективної власності на землю, виданих КСП «Україна» 15.02.1996 р. Вкотре, як на доказ членства Позивача в КСП «Україна» на цю дату, адвокат посилається на архівну довідку відділу «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Болградського району» від 29.03.2021 р. за № 471/05-23, хоча вона підтверджує лише факт трудової діяльності позивача. Згідно ч.3 ст. 25 ЦК у випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки (цивільна правоздатність) може пов`язуватися з досягненням фізично особою відповідного віку. Як вже зазначалось у відзиві на позовну заяву згідно ст. 5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» встановлені загальні вимоги до членства в КСП, а саме: членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують статут. Отже, на підставі наданої копії паспорта громадянина України позивача право стати членом КСП «Україна» і, як наслідок, право на земельну частку (пай) у позивача могло виникнути лише з 28 червня 1996 року. Тобто, на дату видачі державних актів на право колективної власності на землю виданих КСП «Україна» - 15 лютого 1996 року чинне законодавство України не дозволяло позивачу мати права на членство в КСП та земельний пай, що унеможливлює також існування фактів порушення цих прав і, відповідно, підстав для подання позовної заяви Позивача. Все вищевикладене свідчить про те, що викладене у відповіді на відзив на позовну заяву адвоката позивача від 20.03.2023р. та додатках до неї ще більше доводить відсутність будь-яких підстав у Позивача на висунення вимог щодо визнання права на земельну частку (пай). 22.03.2023 року представником позивача надіслано пояснення щодо заперечень відповідача від 21.03.2023 року (а.с.50-53), в яких останній посилається на практику розгляду судами земельних спорів Верховним Судом України: постанову від 23 вересня 2021 року у справі за № 563/1407/19; на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області, щодо позову С. до СТОВ "Маяк". В підготовче засідання 22.03.2023 року: - представник позивача не прибув, однак надіслав заяву про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду, підготовче засідання просив провести у його відсутність (а.с.54); - представник відповідача також не прибув, подав заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутність та закриття підготовчого засідання і призначення справи до судового розгляду (а.с.57). Ухвалою суду від 22.03.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.59), про що повідомлено сторін по справі (а.с.60, 61). В судове засідання 19.04.2023 року: - позивач - не прибув, на електронну адресу суду надіслав заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи у його відсутність (а.с.65); -представник позивача - також не прибув, на електронну адресу суду надіслав заяву про підтримання позовних вимог позивача, та розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами (а.с.66); Окрім цього представник надіслав заяву щодо вимоги про допит свідка [PERSON] , згідно якої зазначив те, що йому нібито повідомив свідок [PERSON] , який на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області за 2005 рік та на підставі розпорядження Болградської РДА від 02.03.2005 року №121 отримав у власність земельну ділянку площею 2.7 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області. По твердженню представника, саме на підставі цього рішення суду отримали право на земельні частки (паї) колишні члени КСП «Україна», кожний розміром 2.7 умовних кадастрових гектарів із земель запасу Табаківської сільської ради, список громадян у складі десятьох осіб, який додається (а.с.67-69). Цю заявою щодо отриманих пояснень від свідка [PERSON] та врахування їх при ухваленні рішення, представник просив долучити до матеріалів справи. -представник відповідача - до суду не прибув, подав 19.04.2023 року заперечення на пояснення представника позивача від 21.03.2023 року, в якому зазначив клопотання про проведення судового розгляду справи у його відсутність (.с.85-86). Вивчивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження,

Outcome: dismissed