Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У січні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.08.2016 року відповідач звернувся до позивача і підписав заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди № PDV2-1619350. та прийняв/акцептував публічну пропозицію позивача про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті позивача. 24.11.2021\~року між\~Акціонерним товариством\~«Райффайзен Банк\~Аваль» та\~ [PERSON] \~було укладено\~заву про\~відкриття карткового\~рахунку та\~надання кредиту\~«Кредитна картка»\~№ 010/0228/82/0193876\~від 24.11.2021\~року,\~згідно умов\~якого позивач\~зобов`язався\~надати відповідачу\~кредитні кошти\~на умовах\~кредитного договору\~в межах\~поточного ліміту\~57000,00\~грн.\~та максимального\~ліміту 500000\~грн.\~строком на\~48\~місяців під\~42\~%\~річних,\~а відповідач\~зобов`язався\~належним чином\~використовувати та\~повернути банку\~суму отриманого\~кредиту,\~а також\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом,\~комісії згідно\~умов договору\~та тарифів\~кредитора,\~та виконати\~всі інші\~зобов`язання\~в порядку\~та строки,\~визначені заявою-договором. Проте відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.08.2020 року має перед позивачем заборгованість за вказаним договором на загальну суму 70564,93, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 61484,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 9080,93 грн., в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 20485,85 грн. З підстав стягнення кредитної заборгованості АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду із даним позовом. Ухвалою від 19.01.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачу направлено рекомендованим листом, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». 11.08.2016 року відповідач звернувся до позивача і підписав заяву про акцепт публічної пропозиції/угоди № PDV2-1619350. та прийняв/акцептував публічну пропозицію позивача про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті позивача. 24.11.2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0228/82/0193876 від 24.11.2021 року, згідно умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 57000,00 грн. та максимального ліміту 500000 грн. строком на 48 місяців під 42 % річних, а відповідач зобов`язався належним чином використовувати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені заявою-договором. Згідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 205 ЦК України, Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст.\~6, ч. 1 ст.\~627\~та ч. 1 ст.\~628 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1, ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1\~ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. ст.\~610,\~611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог\~ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач покладені на нього зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку. Разом з тим, у порушення умов заяви - договору відповідачка свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконала. Згідно розрахунку заборгованості по картковому кредиту за договором № 010/0228/82/0193876 від 24.11.2021 року, станом на 23.08.2022 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 70564,93 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 61484,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 9080,93 грн., в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 20485,85 грн. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою за заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0228/82/0193876 від 24.11.2021 року кошти добровільно банку не повернуті, суд дійшов висновку, що позов АТ «Райффайзен Банк» є обґрунтованим, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 70564,93 грн., а також, понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у виді судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved