Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з прабабою, а також визнання за ним в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай). В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його прабаба, [PERSON] . За життя вона мала право на земельну частку (пай), але не отримала державного акту на землю. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті прабабусі, нотаріусом було повідомлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не зможе, оскільки, відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме: сертифікат про право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] та відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між ним та його прабабою [PERSON] . Тому, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його прабабою [PERSON] , а саме, те, що його дід, [PERSON] , є ріднім сином [PERSON] , а також визнати за ним в порядку спадкування право власності на право на земельну частку (пай) в реформованому КДПНВСЦ «Росія» (нині ТОВ СНЦ «Україна» Меньківської сільської ради) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.1990 року батьком [PERSON] є [PERSON] , який відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.1960 є сином [PERSON] . З довідки Мірчансько-Меньківського старостинського округу за №31 вбачається, що згідно записів погосподарських книг від 1977 року матір`ю [PERSON] є [PERSON] . У повідомленні з Державного архіву Житомирської області за №Г-3711/02 зазначено про неможливість підтвердження дати народження [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Оріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 06.06.2006 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Малинським відділом ДРАЦС у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). З постанови нотаріуса від 25.11.2022 року вбачається про наявність повного витягу №00037997092 з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №71064321 від 29.12.2022 зазначено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 129/2022. Згідно заповіту від 05.05.1990 року все своє майно [PERSON] заповідала своєму онуку [PERSON] . З довідки виданої Мірчансько-Меньківським старостинським округом Житомирського району Житомирської області від 14.11.2022 року № 493 [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Крім померлої в цьому будинку, на день її смерті, ніхто більше не проживав та не був зареєстрований. Відповідно довідки виданої Мірчансько-Меньківським старостинським округом Житомирського району Житомирської області від 14.11.2022 року № 494 та № 276 від 20.04.2023 [PERSON] включена в списки громадян під номером 135, які мають право власності на земельні ділянки (пай) ТОВ «Україна» на території Мірчансько-Меньківського старостинського округу: рілля площею 1,63 га, номер кварталу 010323, сіножать площею 0.59 га, номер кварталу 010359. [PERSON] рахується у списку пайовиків на земельну частку (пай) за номером 130 у реформованого КДПНВСЦ «Росія» (зараз ТОВСЦ «Україна») що мають право на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). У постанові приватного нотаріуса від 20 квітня 2023 року за № 02\\31 зазначено про наявність повідомлень Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за номером 139/35-23 від 19.01.2023 та 20.03.2023 в яких зазначено про відсутність відомостей про реєстрацію державного акту на землю на ім`я [PERSON] та відсутність виданого сертифікату на право на земельну частку (пай) на її ім`я. Приватним нотаріусом 25 листопада 2022 року та 20 квітня 2023 року видано постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою позивача у вигляді видачі свідоцтва про право власності на право на земельну частку (пай), у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документу, а саме: оригінала сертифіката на земельну ділянку (пай) та відсутності документів, які б підтвердили родинні відносини позивача з спадкодавцем. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й зокрема й факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до 18_07_10/pravo1/T030899.html?pravo=1#13" title="Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв); нормативно-правовий акт № 899-IV від 05.06.2003">ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 pravo=1" title="Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва; нормативно-правовий акт № 666/94 від 10.11.1994">Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та визнання права власності позивачу на право на земельну частку(пай) яке належало його покійній прабабі. На підставі викладеного та

Outcome: approved