Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Заповіту померла не залишила. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після померлої [PERSON] , що померла [INFO] . Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.08.09.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Київської міської ради, який долучений до матеріалів справи. 16.08.2022 року позивач подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій зазначила, що просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки нею на стадії підготовчого провадження отримано заповіт, що був складений її матір`ю за життя на її ім`я. Протокольною ухвалою суду від 18.08.2022 року дана заява прийняття судом до розгляду. Ухвалою суду від 06.10.2022 року витребувано від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи. Ухвалою суду від 16.01.2023 року замінено неналежного відповідача Київську міську раду на належного [PERSON] . Ухвалою суду від 20.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на частину квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Правом подачі відзиву не скористалася. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належала померлій на праві власності. Співвласниками квартири [ADDRESS] також є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.10.1999 року. Позивачка [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу. Відповідач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] . 21.08.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до Дванадцятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що померла [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори від 15.07.2022 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на частку квартири, а саме дубліката Свідоцтва про власність на житло виданого відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької районної державної адміністрації 25.10.1999 року. У встановленому законом порядку відповідач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки відповідач відмовляється надати позивачці оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, що унеможливлює оформлення спадкових прав позивачки, вона звертається до суду з даним позовом. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Оскільки позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Виходячи з того, що в спадщину переходить 1/2 частини квартири [ADDRESS] , померлою складено заповіт на дану частину спадкового майна, позивач не має дублікату Свідоцтва про власність на житло виданого відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької районної державної адміністрації 25.10.1999 року, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на частину квартиру за адресою [ADDRESS] . З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину за заповітом підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 8464 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved