Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

29 березня 2023 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення спожитої електричної енергії. Позов обґрунтований тим, що на підставі договору про користування електричною енергією від 03.06.2009 року та особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на ім`я [PERSON] , відповідач споживає електричну енергію та здійснює оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених поточних рахунків за адресою: [ADDRESS] . Розрахунки населенню за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плату за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Однак, відповідач в порушення зазначених норм та умов Договору не виконує свої обов`язки належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 4842,90 гривень з причин несплати виставлених рахунків за період з 29.08.2017 року по 01.01.2019 року, яку представник позивача просить стягнути з відповідача за рішенням суду, а також витрати по оплаті судового збору. Ухвалою № 334/2430/23 від 30.03.2023 року вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтями 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відносини між Енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються договором купівлі-продажу, оскільки електрична енергія є товаром. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються\~ Правилами користування\~електричною енергією для населення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, із наступними змінами та доповненнями та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312. Згідно з абзацом 2 пункту 1ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до пункту 19\~ПКЕЕН\~розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з пунктом 20\~ПКЕЕН\~розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 42\~ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що на підставі договору про користування електричною енергією від 03.06.2009 року та особового рахунку № [NUMBER] , оформленого на ім`я [PERSON] , відповідач споживає електричну енергію та здійснює оплату спожитої електричної енергії на підставі виставлених поточних рахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго» за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Анапська, буд. 19. Відповідач обов`язки по сплаті за використану електроенергію не виконує в повному обсязі, а тому, у зв`язку з несплатою виставлених рахунків, за період з 29.08.2017 року по 01.01.2019 року, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у кількості 3587 кВт на загальну суму 4842,90 гривень, яка відповідачем сплачена частково у сумі 2977,41 гривень. Борг за спожиту електричну енергію складає 1865,49 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами в цій справі, відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розрахунку, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за спожиту електроенергію в сумі 1865,49 гривень. Відповідно до ч. 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказані положення Закону, суд доходить до висновку, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто 1342,00 гривень, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved