Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 лютого 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та третьою особою по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № HL 15346, за яким банк надав останньому кредит в сумі 162 400 грн. [PERSON] умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував і рішенням Апеляційного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року з нього було стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за цим кредитним договором в сумі 175326,85 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 29 лютого 2012 року, за яким предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS] . Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 6 жовтня 2016 року визнано за відповідачкою [PERSON] право власності на 35/100 частин вказаної квартири [ADDRESS] , визнано кредит в сумі 162400 грн., отриманий [PERSON] за кредитним договором № HL 15346 від 29 лютого 2012 року, що використаний в інтересах сім`ї та є спільним боргом [PERSON] та [PERSON] як іншого з подружжя. Вважав, що, так як рішенням Бородянського районного суду від 6 жовтня 2016 року визнано за [PERSON] право власності на 35/100 частин квартири, то вона набула статусу іпотекодавця. До цього часу рішення суду про стягнення заборгованості з позичальника залишається невиконаним, з боржника стягнуто заборгованість в розмірі 4624,95 грн. та 1314,95 грн. судових витрат, залишок боргу становить 170 701,90 грн. Тому просив визнати [PERSON] іпотекодавцем 35/100 частин квартири [ADDRESS] по договору іпотеки від 29 лютого 2012 року, звернути стягнення на вказану частину квартири шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог АТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 29 лютого 2012 року в сумі 170 701,90 грн. Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року було відкрито провадження в справі та вирішено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача Ганенко О.І. позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та третьою особою по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № HL 15346, за яким банк надав останньому кредит в сумі 162 400 грн. для придбання квартири, зі сплатою процентів за користування кредитом, строком кредитування до 5 лютого 2032 року (а.с.17-27). Того ж дня, 29 лютого 2012 року, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору, між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] (а.с.28-32). [PERSON] належним чином не виконував умови вищевказаного кредитного договору і рішенням Апеляційного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року з нього було стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за цим кредитним договором в сумі 175326,85 грн. (а.с.110-122). Як вбачається з копії інформації про виконавче провадження від 4 серпня 2021 року, розмір заборгованості за вказаним рішенням суду становить 170 701,90 грн. (а.с.35-37). Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 6 жовтня 2016 року визнано за відповідачкою [PERSON] право власності на 35/100 частин вказаної квартири [ADDRESS] , визнано кредит в сумі 162400 грн., отриманий [PERSON] за кредитним договором № HL 15346 від 29 лютого 2012 року, що використаний в інтересах сім`ї та є спільним боргом [PERSON] та [PERSON] як іншого з подружжя (а.с.123-126). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Відповідно до 1,2 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель), власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Відповідно до ч.1,2 ст.23 ЗУ «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки. Таким чином, з переходом права власності на частину квартиру до відповідачки [PERSON] за рішенням суду від 6 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 16 січня 2017 року, вона (відповідачка) набула статусу іпотекодавця за вказаним договором іпотеки та несе всі його обов`язки за іпотечним договором. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки як відповідачка, так і третя особа [PERSON] в добровільному порядку ухиляються від сплати боргу, який згідно рішення Бородянського районного суду від 6 жовтня 2016 року є їх спільним боргом, ухилилися від участі в розгляді справи та жодних заперечень щодо позову суду не надали, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов, звернути стягнення на 35/100 частин квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що є предметом іпотеки по договору іпотеки від 29 лютого 2012 року, за р № 401 та належить на праві власності [PERSON] , шляхом продажу даного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог АТ «Універсал банк» за кредитним договором № HL 15346 від 29 лютого 2012 року в сумі 170701, 90 грн. В частині вимог щодо визнання відповідачки іпотекодавцем за вказаним договором іпотеки суд вважає за необхідне відмовити, так як набуття нею (відповідачкою) статусу іпотекодавця з набуттям права власності на іпотечне майно визначено діючим законодавством України, зокрема, ст.23 ЗУ «Про іпотеку», та додаткового визнання судом не потребує. Відповідно до ст..141 ЦПК з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2560,53 грн.

Outcome: partial