Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. [INFO] помер [PERSON] , який мав борг перед позивачкою, у звязку із чим вона звернулася до нотаріуса з вимогоюкредитора до спадкоємців про повернення його боргів. Спадщину прийняли доньки померлого [PERSON] , [PERSON] . У травні 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом про накладення стягнення на майно, яке спадкоємці отримали в натурі. Отримавши у власність спірну квартиру [PERSON] з метою унеможливлення стягнення на успадковане майно 31 липня 2013 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу. В рамках цивільної справи 200/6327/13 за позовом [PERSON] забезпечено позов шляхом накладення арешт на спірну квартиру. Однак [PERSON] 14.12.2016 р. здійснила відчуження квартири, уклавши з [PERSON] договір купівлі-продажу, про що у Державний реєстр прав на нерухоме майно внесено відомості. Вважає, що укладений договір купівлі-продажу квартири є таким, що порушує її права та інтереси. Стислий виклад заперечень відповдача. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшли письмові пояснення в яких він виклав заперечення відповдача на позовні вимоги. Так він вважає, що [PERSON] є неналежним позивачем в даній справі оскільки відсутні обидві складові умови, що передбачені цивільним законодавством для можливості захисту порушеного права судом. Борг [PERSON] , який є підставою для звернення позивачки до суду носути сумнівний характер та таким борговим розписка було надано оцінку в рішенні суду від 14 серпня 2018 року, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. В даному випадку позов предявлений особою, яка не має права вимоги до відповідачів, не є стороною договору, в позові відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушеним правом позивача та діями відповідачів. Відповідач-2 є добросовісним набувачем квартири, оскільки отримавши у власність нерухоме майно, покладалася на законність укладеної угоди і не могла знати, що у майбутньому, якимось чином з боку третіх осіб може бути заявлено будь-які претензії щодо незконності укладеного договору купівлі-продажу. Позивачем не надано доказів не дотримання відповідачем-2 добросовісного та належного придбання квартири. До того ж, враховуючи, що позивачка мешкає у квартирі по сусідству з відповідачем-2, вона ще з 2016 року знала про факт придбання квартири [PERSON] прте жодної претензії до неї не предявила. Позиція відповідача -3 щодо позовних вимог. При посвідченні договору купівлі-продажу 14.12.2016 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна квартира під забороною, арештом не перебувала про що зазначено у договорі та інформаційній довідці. Таким чином, договір купівлі-продажу був посвідчений без порушення чинного законодавства. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та постановлено судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021\~року головуючим суддею у цій справі визначений суддя Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська Цитульський В.І. на підставі розпорядження в.о.\~керівника апарату суду від 17.02.2021 №87. Ухвалою судді від 17 лютого 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи у підготовче судове засідання. 26 липня 2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача приватного нотаріуса Куліш О.В. Ухвалою суду від 20 липня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду через повторну неявку позивача у судове засідання. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року скасовано ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року та направлено цивільну справу для продовження розгляду. 06 грудня 2022 року від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо позову. Ухвалою суду від 24 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. Від представника відповідача 2 є заява про розгляд справи без участі. Враховуючи тривалий розгляд цивільної справи, а також неодноразову неявку відповідача-1 та відповідача-3 у судові засідання, суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. 3. Обставини, встановлені судом. [INFO] помер [PERSON] , який мав борг перед [PERSON] , на підтвердження даного твердження позивачкою надані копії розписок від 21.08.2006, 10.06.2009, 15.06.2009, 25.10.2009, 25.10.2009, 03.01.2010. (а.с. 16-22) 08 серпня 2012 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Л.Г. відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] звернулася із заявою до приватного нотаріуса ДМНО Батової Л.Г. з претензійною вимогою до спадкоємців [PERSON] (а.с.23) При цьому, позивачка 29 січня 2013 року та 15 квітня 2013 року звернулася з вимогою повернення боргу до спадкоємиці [PERSON] (а.с 24-28, 33-37), яка лишилася без виконання. Між [PERSON] з [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 31 липня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим Антоном Володимировичем за реєстровим №1545. У травні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Румянцев Антон Володимирович, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради, про визнання договору недійсним та повернення сторін до первісного стану, звернення стягнення на спадкове майно. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав не доведення позивачем яким чином договір купівлі продажу від 31.07.2013 зачіпає її права та обовязки. Судом критично оцінені боргові розпики, оскільки позивачем не надано відповідних доказів написання їх саме спадкодавцем. Таке рішення не оскаржувалося і набрало законної сили 02 жовтня 2018 року. 14 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Куліш О.В. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №93396127 від 01.08.2017 щодо квартири [ADDRESS] заборон відчуження чи накладення арешту не встановлено. Слід зазначити, що ухвалою від 07 лютого 2018 року витребувалися спадкова справа №22/2012, копії матеріалів на підставі яких були вчинені договори купівлі-продажу. Проте така ухвала лишилася без виконання. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.\~Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам\~(подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження 14-364цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20). Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду\~(принцип процесуальної економії) (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, провадження № 12-84гс20). Реституція\~як спосіб захисту цивільного права (частина перша\~статті 216 ЦК України)\~застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. Згідно ч. 3\~ст. 215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Визнати недійсним договір може і не учасник такого договору, втім реституція, а, тобто, наслідок визнання договору недійсним, застосовується лише до сторін договору. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Таким чином, наслідком визнання договору купівлі-продажу від 14.12.2016 недійсним буде повернення спірного майна, яким є квартира [ADDRESS] у власність [PERSON] та не призведе до повернення квартири у власність [PERSON] , яка єспадкоємцем після смерті її батька, оскільки відповідно до частини першої\~статті 216 ЦК України, яка передбачає правові наслідки недійсності правочину, у випадку застосування судом двосторонньої реституції об`єкти договорів купівлі-продажу повертаються їх продавцю. Проте, як вже було встановлено судом, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо оскарження підстав набуття права власності [PERSON] на спірну квартиру. Крім того, даним рішенням надано оцінку договорам позики між [PERSON] та [PERSON] та зокрема поставлено під сумнів підписання таких розписок саме померлим [PERSON] . Як ве зазначалося, таке рішення не оскаржувалося позивачкою та набрало законної сили 02 жовтня 2018 року, а отже набуття [PERSON] у власність спірної квартири визнанно законним у судовому порядку. З огляду на вищевикладене, варто відзначити, що обраний позивачем спосіб захисту як визнання договору купівлі-продажу від 14.12.2016 недійсним є неефективним способом захисту, оскільки не призведе до відновлення її права, яке вона вважає порушеним. Вимога щодо скасування державної реєстрації речового права на квартиру є похідною від первісної вимоги про визнання договору недійсним та не підлягає задоволенню з підстав відмови у задоволенні такої вимоги.

Outcome: dismissed