Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року по 30.07.2013 року, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2013 року. Від сумісного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.12.2007. Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.04.2013 року стягнуто з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.02.2013 року. Після розірвання шлюбу та по теперішній час син [PERSON] проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №4768 про склад сім`ї від 13.09.2022 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 05.10.2022 року. З інформації з виконавчого провадження [NUMBER] від 09.08.2022 року вбачається, що за виконавчим листом від 23.05.2013 року №2/205/1489/13 заборгованість по аліментам станом на 01.11.2015 року становить 26 610,96 гривень. Приймаючи до уваги те, що відповідач вихованням та матеріальним утриманням сина не займається, не піклується про стан його здоров`я, не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, не проявляє до сина турботи та піклування, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 14.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.02.2023 року за результатами підготовчого засідання, після надання представником третьої особи органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради 22.02.2023 року суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] належним чином, неодноразово, повідомлена про день час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, повторно, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, розглянув справу за її відсутністю та вирішив справу на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради Синько Т.М. в судове засівання не в`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності та винести рішення в інтересах дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року, який було розірвано заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1723, в якому в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] , та мати [PERSON] . Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2013 року стягнено з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття на користь батька, [PERSON] , [INFO] , починаючи з 26 лютого 2013 року. Як зазначає батько дитини - позивач по справі [PERSON] , мати дитини [PERSON] аліменти на утримання сина не сплачує. Дані ствердження позивача відповідачем не спростовані, тому суд приймає ці ствердження позивача при вирішенні спору по суті. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 05.10.2022 року, складеного спеціалістами управління-служби у справах дітей, умови проживання задовільні, дитина забезпечена усім необхідним для виховання та розвитку, в окремій кімнаті є ліжко, диван, шафа для одягу, комп`ютер, сезонний одяг та взуття, особисті речі. Батько займається вихованням та розвитком сина. Відповідно до інформації КЗО «Середня загальноосвітня школа №94» ДМР, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у 9-Б класі, регулярно відвідує навчальний заклад, дитина завжди охайна, доглянута. Батько дитини спілкується з педагогами, цікавиться навчанням. Мати контакту зі школою не підтримує, із вчителем не спілкується, батьківські збори не відвідує. В матеріалах справи міститься заява, посвідчена 31.08.2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., з якої вбачається, що відповідач [PERSON] погоджується на позбавлення її батьківських прав та обов`язків стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги щодо позбавлення її батьківських прав визнає в повному обсязі, судові справи стосовно позбавлення її батьківських прав просила розглянути без її участі. Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради №3/9-28 від 20.02.2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Проаналізувавши вищевикладені матеріали справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] не відвідує та не спілкується з дитиною, не піклується про її фізичний і розумовий розвиток, не проявляє до неї материнської турботи, що свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , так як протягом тривалого часу мала реальну можливість виконувати їх, але відповідних дій не вчинила, своєю заявою від 31.08.2022 року, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Базилевим С.П, дає згоду на те, щоб її позбавили батьківських прав, тому з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , має бути позбавлена батьківських прав відносно нього. При зміні свого ставлення по відношенню до малолітньої доньки, відповідач не позбавлена можливості поновити свої батьківські права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованим, тому задовольняє позов. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved