Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

В грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області. Позовні вимоги вмотивовані тим, що дитина - [PERSON] , [INFO] , є онуком позивача та сином [PERSON] і [PERSON] , які жили як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Після того, як [INFO] [PERSON] помер, [PERSON] почала зловживати алкогольними напоями, вести асоціальний спосіб життя та перестала приділяти належну увагу дитині. 14.02.2021 року, в черговий раз відвідуючи онука [PERSON] застав [PERSON] в стані сильного алкогольного сп`яніння в компанії невідомого чоловіка, які розпивали алкогольні напої в присутності дитини. В квартирі було брудно, стояв стійкий запах паління сигарет. [PERSON] поводилася неадекватно, кричала на свого сина [PERSON] , вживаючи ненормативну лексику. Позивач був вимушений викликати працівників поліції. На відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання батьківських обов`язків, дитину було вилучено. Наказом №03/21-ОД від 15.02.2021 року Служби у справах дітей Олександрійської міської ради онука [PERSON] тимчасово передано на виховання та утримання в родину дідуся і бабусі. З того часу [PERSON] постійно мешкає та перебуває на утриманні дідуся [PERSON] . [PERSON] жодного з покладених на неї законом батьківських обов`язків не виконує, не займається вихованням та утриманням дитини, не піклується про його життя та здоров`я, матеріально не утримує, розвитком та освітою [PERSON] не переймається. Зовсім не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу [PERSON] . Будь яких перешкод для виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків не існує, вона свідомо ухиляється від виконання цих обов`язків. Враховуючи інтереси дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Справа перебувала в провадженні судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Демченко І.М. Ухвалою суду від 29.12.2022 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.01.2023 року №58-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.01.2023 року справа № 398/4458/22 розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручковій Л.І. Ухвалою суду від 31.01.2023 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.03.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Боровський В.А. (а.с.5, 6) у судовому засіданні позов підтримали. Посилаючись на обставини викладені в ньому просять задовольнити. Додатково позивач суду пояснив, що від самого народження [PERSON] допомагав батькам утримувати його та виховувати. За кожної нагоди гуляв з онуком, відводив і забирав з дошкільного навчального закладу, а потім і зі школи. Купляв усе необхідне для розвитку і навчання [PERSON] . Допомагав в придбанні продуктів харчування, одягу та взуття. Після смерті його сина, батька [PERSON] , [PERSON] почала зловживати алкоголем, підтримувати стосунки з різними невідомими чоловіками, перестала приділяти належну увагу дитині. В лютому 2021 року йому довелося викликати поліцію. Житло в якому мешкала відповідачка з дитиною належить позивачу. З кінця 2021 року вона полишила квартиру та пішла жити до ромів. Займається збиранням пляшок, горіхів, бродяжництвом, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. З дитиною взагалі не спілкується, материнської любові та турботи до дитини не проявляє. Усі батьківські обов`язки відносно [PERSON] виконує позивач. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надала, відзив на позов не подала, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином (а.с.23, 35, 49, 57). Орган опіки та піклування Олександрійської міської ради Кіровоградської області надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, вважає позов таким, що підлягає задоволенню (а.с.59). Суд на підставі ст.ст.178, 223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку, за згодою позивача. Вислухавши пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Батьком [PERSON] , та як наслідок дідусем [PERSON] , є [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Постановами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/1379/21 від 02.04.2021 року, яка набрала законної сили 13.04.2021 року та №398/5736/21 від 09.01.2023 року, яка набрала законної сили 20.01.2023 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП (а.с. 61, 62). Наказом служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області №03/21- ОД від 15.02.2021 року, [PERSON] тимчасово влаштовано у родину [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки батько дитини помер, а мати веде асоціальний спосіб життя (а.с.13). З акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] складеного 20.10.2022 року вбачається, що позивач створив належні умови для виховання та розвитку дитини (а.с.15). З характеристики учня 8-В класу Ліцею ім. Т.Г . Шевченка вбачається, що [PERSON] навчається у Ліцеї з першого класу. У період навчання з п`ятого класу по теперішній час про дитину піклується дідусь, [PERSON] . Він регулярно цікавиться навчанням онука, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, активно приймає участь у житті класу. Саме дідусь та бабуся матеріально забезпечують потреби [PERSON] , займаються його вихованням, піклуються про здоров`я та навчання хлопця. Мати [PERSON] не виконує батьківських обов`язків стосовно сина, зловживає алкогольними напоями, з сином не проживає (а.с.16-19). Дитина [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що рік вже мати з ним не спілкується, не телефонує. Коли бачив її востаннє пригадати не зміг. Дідусь найближча йому людина у світі, з дитинства приділяв йому увагу та турбувався про нього. Висловив згоду на позбавлення матері батьківських прав відносно нього. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Олександрійської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] про що надав висновок №318/9/10/3 від 13.12.2022 року (а.с.20). У висновку відображено, що під час вивчення цього питання було встановлено, що гр. [PERSON] схильна до вживання алкогольних напоїв, веде асоціальний спосіб життя, не працює, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] було тимчасово влаштовано у родину дідуся [PERSON] , який здійснює фактичний догляд за ним, займається його вихованням, навчанням, лікуванням та розвитком, забезпечує його фінансово. За весь час перебування дитини в родині дідуся, мати жодного разу не потурбувалася про дитину, не надала матеріальної допомоги на його утримання, витрачає кошти допомоги по втраті годувальника, які отримує на дитину, на свої потреби. Вважаючи наведені факти свідомого ухилення та невиконання [PERSON] батьківських обов`язків достатніми, орган опіки визнав за доцільне позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . З метою з`ясування думки відповідача з даного питання, її викликали на засідання комісії, але остання не з`явилася без поважних причин, будь яких заяв чи звернень з даного питання до комісії з питань захисту прав дитини та до служби у справах дітей не надходило. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язана матеріально утримувати дитину, та визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, бере до уваги вищенаведені обставини справи. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 29.11.2022 року, отже аліменти стягуватимуться з цієї дати. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 2147,20 грн., від сплати якого позивач звільнено при зверненні з позовом до суду за майнову вимогу про стягнення аліментів та за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав (а.с.24-25).

Outcome: approved