Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь надміру перераховані кошти у вигляді допомоги на дитину як одинокій матері у розмірі 429,00 грн. та судовий збір. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі поданих відповідачем документів рішенням від 16.01.2020 року їй була призначена допомога на дитину як одинокій матері згідно доходів на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» на період карантину строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям було продовжено без звернення заявника та надання оновлених документів, у зв`язку з чим відповідачу в липні 2020 року призначено та виплачено допомогу на дитину як одинокій матері в розмірі 1779,00 грн. Як вказано в позовній заяві, після повторного звернення відповідача 17.08.2020 року рішенням начальника управління від 04.09.2020 року їй відмовлено у призначення допомоги у зв`язку з тим, що її середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму для сім`ї, який визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою КМУ України від 22.07.2020 року № 632. На цій підставі відповідачу було відмовлено у виплаті допомоги з липня 2020 року. Проте вказана допомога за липень 2020 року в розмірі 1779,00 грн. була перерахована на рахунок та отримана нею. Суму переплати в розмірі 1350,00 грн. відповідач повернула на рахунок управління, залишок переплати становить 429,00 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2022 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Від відповідача відзив на позовну заяву у визначений строк на адресу суду не надійшов. За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача від 15.01.2020 року їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» призначалась допомога на дітей як одиноким матерям та згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» рішенням від 16.01.2020 року було призначено державну допомогу на дитину як одинокій матері на період з 01.01.2020 року до 30.06.2020 року. 17.08.2020 року відповідач повторно звернулась до управління для отримання державної допомоги на дітей як одинокій матері. Рішенням позивача від 04.09.2020 року відмовлено в нарахуванні відповідачу допомоги у зв`язку з тим, що її середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї, який визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого Постановою КМУ України від 22.07.2020 року № 632. Повідомленням управління від 20.07.2022 року у зв`язку з утворенням переплати допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року в розмірі 429,00 грн. (залишок) запропоновано відповідачу повернути вказану переплачену суму. Управлінням соціального захисту населення Богунського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради 06.10.2022 року відповідачу направлено претензію з вимогою повернути надмірно переплачені кошти в розмірі 429,00 грн. Проте кошти відповідачем повернуті не були. Відповідно до абз. 1 ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21 листопада 1992 року (далі - Закон) допомога, зокрема, на дітей одиноким матерям, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Пунктом 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року в редакції від 06 лютого 2018 року (далі - Порядок), передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Згідно абз. 2 п. 34 Порядку середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. За змістом абз. 1, 2 п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Статтею 22 Закону визначено, що одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. При заповненні заяви та декларації відповідач також власноруч ставила підпис про те, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. Згідно п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до п. 28 Порядку у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки органи праці та соціального захисту населення вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За положеннями ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (стаття 1215 ЦК України). Таким чином, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14. З матеріалів справи вбачається, що відповідач була повідомлена про її обов`язок повідомляти управління про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги, однак, матеріали справи не містять доказів, що відповідач у визначений спосіб повідомила щодо зміни обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Враховуючи, що відповідач отримала щомісячну адресну допомогу на дитину як одинока мати за липень 2020 року, проте рішенням від 04.09.2020 року відмовлено в нарахуванні відповідачу допомоги, тому за відсутності доказів добровільного повернення надміру виплачених коштів у розмірі 429,00 грн., які набуті нею без достатньої правової підстави, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позову судовий збір у сумі 2481,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved