Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом майна . Просив визнати виконавчий напис від 04.03.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 537, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що позивачем не може бути констатовано безспірність при стягненні заборгованості, а як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса. На думку позивача, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та не переконався в тому, що іпотеко держателем надіслано повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відтак, оскаржуваний виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає до виконання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. У судовому засіданні представник позивача адвокат Лук`янчук В.С. заявлені позовні вимоги підтримала у межах доводів позовної заяви і просила суд позов задовольнити. Представник відповідача АТКБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився. У поданому відзиві просили розглядати справу у відсутність представника відповідача. Згідно поданого до суду відзиву просили у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою правову позицію обґрунтували наступними доводами. Позов [PERSON] ґрунтується лише на п`ятьох основних фактах: 1. Позивач вважає,що Банком були порушені вимоги Закону. 2. Позивач вважає, що Банком не надано необхідних документів. 3. Заборгованість за виконавчим написом не є безспірною. 4. Виконавчий напис вчинено поза межами строку, передбаченого статтею 88 Закону України «Про нотаріат", а отже пропущена позовна давність. 5. Посилання по рішення по справі № 2-863/11.Вищезазначені факти, якби вони й мали місце в дійсності, у жодному разі не є підставою для скасування виконавчого напису, з огляду на наступне. У позовоній заяві [PERSON] визнає факти укладення з АТ КБ ТБАНК" кредитного договору та договору іпотеки , отримання кредитних коштів та часткове виконання зобов`язань за ним, а також незаперечення іпотекодавцем [PERSON] проти наявності заборгованості за кредитним договором, що відображено у долучених рішеннях по справі № 2-863/11. Позивачем не надано жодних розрахунків, які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису. Позивач посилається на рішення по справі № 2-863/11. Винесене судове рішення у жодному разі не підтверджує факт виконання позичальником [PERSON] та іпотекодавцем [PERSON] перед АТ КБ "ПРИВАТБАНК", а навпаки підтверджує наявне право у стягувача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на стягнення боргу з позичальника [PERSON] та іпотекодавця [PERSON] , яке згідно Закону України «Про нотаріат" нотаріус й мав би перевірити. Також наявність зазначеної справи, не підтверджує наявність спірності у заборгованості. Позичальник [PERSON] та іпотекодавець [PERSON] своїх боргових зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» не виконала та досі мають заборгованість за договорами. Згідно до актів про проведені електронні торги від 07.02.2022 року та "про реалізацію предмета іпотеки" від 09.02.2022 року відповідно до ст..61 ЗУ «Про виконавче провадження» передано на реалізацію предмет іпотеки - приміщення будинку побутових приміщень, загальною площею 391,4 кв.м., місцезнаходження: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 19.01.2022 № 566831 Державного підприємства "Сетам", 19.01.2022 проведено електронні торги з реалізації майна : приміщення будинку побутових приміщень, загальною площею 391,4 кв.м., місцезнаходження: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 19.01.2022 № 566831 Державного підприємства "Сетам" переможцем визнано [PERSON] . Стартова ціна предмета іпотеки: 2 019 624 грн. 60 коп. Майно придбане за сумою 1 918 643 грн. 37 коп. як внесена переможцем торгів на депозит відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 02.02.2022». Жодного доказу визнання Договорів недійсними матеріали позовної заяви та цивільної справи № 569/10609/22 не містять. Вважають, що виконавчий напис є цілком правомірним, а доводи Позивача є нікчемними, нотаріус діяв у рамках чинного законодавства, а отже виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити його позов. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, згідно поданої до суду заяви (вх..№38471/22-вх) просила розглядати справу без її участі та надіслати копію рішення. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Грабовський В.А. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових поясненнях на позов. [PERSON] , було придбано нерухоме майно - приміщення будинку побутових приміщень літ. «А-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належало на праві власності [PERSON] , яке є предметом спору у даній справі. Майно придбане за сумою 1 918 643 грн. 37 коп., яка внесена переможцем торгів, на депозит відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 02.02.2022 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.2442736075.1 від 02.02.2022 року, видана відділенням «Північно-західне № 18 АТ КБ «Приватбанк»; платіжним дорученням № 20124 від 01.02.2022 року, видане відділенням № 22 у м. Рівне АТ «КБ «ГЛОБУС» та платіжним дорученням № 904321426 від 01.02.2022 року, видане відділенням «Рівненське» АТ «Альфа-банк». 09 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Надією Іванівною було затверджено Акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: приміщення будинку побутових приміщень, загальною площею 391,4 кв.м., адреса: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, стягнення у виконавчому провадженні № 65513098 фактично відбулося щодо предмета іпотеки, а саме: приміщення будинку побутових приміщень, загальною площею 391,4 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Вважає позов [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк безпідставним з урахуванням наступного. Нерухоме майно, а саме: приміщення будинку побутових приміщень, загальною площею 391,4 кв.м., адреса: [ADDRESS] , реалізовано у законний спосіб в межах виконавчого провадження, шляхом погашення заборгованості на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Отже, неможливо визнати таким, що не підлягає виконанню, документ, який вже створив юридичні наслідки та вичерпав свою дію фактичним виконанням у момент закінчення торгів, визначення переможця торгів, надходженням коштів від покупця та закінченням виконавчого провадження з реалізації нерухоме майно. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.. Ухвалою суду від 04.08.2022 р. прийнято заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін. Залучено до участі у справі третю особу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірину Михайлівну. Ухвалою суду від 04.08.2022 р. постановлено зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №65513098, яке здійснюється старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Наталією Іванівною на підставі виконавчого напису №537 від 04.03.2019 року виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) на користь AT КБ «ПриватБанк» заборгованості за період 11.01.2018 року по 11.10.2018 року загальну суму в розмірі 41 175 713,65 грн. Відмовлено у задоволенні вимоги щодо накладення арешту на нерухоме майно - приміщення будинку побутових приміщень літ «A-З», що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20436757. Ухвалою суду від 28.11.2022 постановлено витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни виконавчий напис № 537 від 04.03.2019 року та документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. 03.01.23 на виконання ухвали суду надійшли матеріали виконавчого напису вчиненого 04.03.2019р. за № 537 на майно [PERSON] . Ухвалою суду від 01.02.2023 залучено до участі у справі третю особу , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] . Ухвалою суду на місці 06.04.2023 р. задоволено клопотання представника позивача адвоката Лук`янчук В.С. про долучення до матеріалів справи письмових доказів : копію рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23.09.2013 року по справі № 2-863/11. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи Немеш О.Ф., дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Бондар Іриною Михайлівною 04березня 2019 року, вчинено виконавчий напис № 537 щодо звернення стягнення на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на нерухоме майно - приміщення будинку побутових приміщень літ «А-3», що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , який є майновим поручителем за його кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору №0801/06 від 11.01.2008 року, також майновим поручителем [PERSON] за кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору №0801/06 від 11.01.2008 року. Зазначене нерухоме майно було передано в іпотеку ЗАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору іпотеки №0801/06/І, посвідченого 11.01.2008 року зареєстрованим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П. за реєстровим №117. Виконавчим написом звернено стягнення на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на суму 173 569,12 дол США; заборгованість за відсотками - 448 030,00 дол.США; пеня - 778 671,43 дол.США; штраф - 70 013,53,53 дол.США. а всього 1 470 284 дол.США. Також судом встановлено, що 23.09.2013 року заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №0801/06/1 від 11.01.2008 року в розмірі 271 971,01 дол. США, що за курсом НБУ від 29.09.2010 року складає 2 151 290,70 грн. Рішення набрало законної сили та було звернуте до виконання. У вказаному рішенні судом було встановлено заборгованість станом на 08.09.2010р., яка була стягнута за рішенням суду, заборгованість стягнуто до закінчення строку дії договору кредиту, а отже такий договір було розірвано достроково, та визначена сума боргу по договору кредиту є остаточною, та у подальшому не може змінюватися, за виключенням ст. 625 ЦК України щодо нарахування втрат за невиконання рішення суду. Так, судом було встановлено, що станом на 08.09.2010 року заборгованість становить 271 971,01 дол. США, в тому числі: 178 148,84 дол. США - заборгованість за кредитом; 66 733,79 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14 107,28 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,61 дол. США - штраф (фіксована частина); 12 949,50 дол. США - штраф (процентна складова). З оглянутого судом листа від імені АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що вони надсилали листи для [PERSON] згідно, яких загальна вартість боргу на 14.01.2019 рік становить 40 709 194,41 грн. та для [PERSON] у відповідності до якого загальна сума боргу на 14.01.2019 року становить 33 473 509,14 грн. також у вказаних листах запропоновано укласти договір реструктизації. Доказів отримання боржником даних листів судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Тобто статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 за №296/5(далі - Порядок) визначено порядок вчинення виконавчих написів. Так, пунктом 1 глави 16 розділу ІІ, підпунктами 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до п. 1 та п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено умови вчинення виконавчого напису. Так вказаним пунктом передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру, наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів. За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція Великої Палати ВС відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій постанові від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц із подібних правовідносин. При вчиненні виконавчого напису нотаріус, повинен дізнатись щодо наявності у Відповідача первинних документів щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), що підтвердять наявність у нотаріуса належних підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів; нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Як було встановлено судом, будь якої досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором та попереджень про звернення стягнення на майно відповідно до договору іпотеки Позивачем від Відповідача не отримано. Таким чином, згідно рішення Рівненського районного суду від 23.09.2013р. з [PERSON] стягнуто заборгованість за договором кредиту на загальну суму 2 151 290,70 грн., що є остаточним боргом за договором № 0801/06/1 від 11.01.2008р., за яким [PERSON] виступав майновим поручителем згідно договору іпотеки № 0801/06/1, однак згідно виконавчого напису сума заборгованості склала 41 172 213,65 грн. Оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а позивачем ставиться під сумнів розмір нарахованої заборгованості, необхідно прийти до висновку, що сума боргу на яку звернено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису не може вважатись безспірною. Враховуючи викладене, позивачем не може бути констатовано безспірність при стягненні заборгованості, а як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та не переконався в тому, що іпотекодержателем надіслано повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відтак оскаржуваний виконавчий напис повинен бути визнаним таким, що не підлягає до виконання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому позичальник порушує свої зобов`язання за кредитним договором - не сплачує заборгованість за кредитом у передбачені кредитним договором строки та проценти за користування кредитом. Відповідно до ст.ст 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Постановою Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Згідно із ст. 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1)про стягнення неустойки (штрафу, пені). Водночас, у відповідності до ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки з дня виникнення права вимоги та у межах річного строку (6 місячного строку) щодо вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) у відповідно до ст. 257, ст. 258 Цивільного кодексу України та ст. 232 ГК України. Судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса було звернуто до виконання. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2021, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Наталією Іванівною, на підставі вищезазначеного виконавчого напису № 537 від 04.03.2019, відкрито виконавче провадження ВП № 65513098 та звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме на приміщення будинку побутових приміщень літ. «А-3», що знаходиться за адресою [ADDRESS] . За рахунок коштів отриманих від реалізації такого майна запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі, вказаному у виконавчому написі. Нерухоме майно - приміщення будинку побутових приміщень літ. «А-3», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належало на праві власності [PERSON] , яке є предметом спору у даній справі, було придбане [PERSON] .. Майно придбане за сумою 1 918 643 грн. 37 коп., яка внесена переможцем торгів, на депозит відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 02.02.2022 року, що підтверджується квитанцією № 0.0.2442736075.1 від 02.02.2022 року, видана відділенням «Північно-західне № 18 АТ КБ «Приватбанк»; платіжним дорученням № 20124 від 01.02.2022 року, видане відділенням № 22 у м. Рівне АТ «КБ «ГЛОБУС» та платіжним дорученням № 904321426 від 01.02.2022 року, видане відділенням «Рівненське» АТ «Альфа-банк». 09 лютого 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Надією Іванівною було затверджено Акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: приміщення будинку побутових приміщень, загальною площею 391,4 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Застосування будь-якого способу захисту цивільних прав та інтересу має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим належними та ефективним. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та визнання виконавчого напису від 04.03.2019, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 537, таким, що не підлягає виконанню, що є ефективним способом захисту для позивача. Також суд вважає, що зазначене рішення суду впливає на права [PERSON] щодо придбаного нерухомого майна, та є підставою що захисту свого права яке не охоплюється предметом у даному спорі щодо наслідків визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання з урахуванням того, що іпотечне майно було продане. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved