Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

В грудні 2021 року адвоката Задерей О.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . [PERSON] помер, тимчасово перебуваючи на території не підконтрольній владі України, у селі Новоаннівка Краснодонського району Луганської області. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 21.05.2021 року встановлено факт смерті [PERSON] , на підставі якого позивач отримала свідоцтво про смерть батька. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли дочка [PERSON] та син [PERSON] , які були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем на день смерті в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частка квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2005 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08.11.2005 року. У грудні 2021 року позивач звернувся до П`ятої харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса від 15.12.2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на думку нотаріуса, подані представником позивача документи не відповідають законодавству. Враховуючи, що позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, вважає, що є всі підстави для визнання права власності на частку квартири в судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано до суду у лютому 2022 року зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій позивач просить визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 08.02.2022 року він дізнався, що його сестра [PERSON] звернулася до нього з позовом про визнання права власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Квартира [ADDRESS] належить їх з [PERSON] батькам наступним чином: 1/3 частка квартири - батьку [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2005 року; 2/3 частки квартири матері [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2005 року. За життя батько не зареєстрував право власності на свою частку. Оскільки позивач здійснив реєстрацію права власності батька на квартиру вже після його смерті, нотаріус відмовив йому та сестрі у видачі свідоцтва про паво власності на частку квартири. Позивач прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав з батьком за однією адресою на день смерті. Сестра також була зареєстрована та проживала разом з батьком у спірній квартирі. З заявами про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк більш ніхто не звертався. У зв`язку з неможливістю оформити спадщину в нотаріальному порядку та зверненням [PERSON] з позовом до суду, вважає за можливе подати зустрічну позовну заву. Враховуючи, що позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, вважає, що є всі підстави для визнання права власності на частку квартири в судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.02.2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] . Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09.12.2022 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 28.02.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник до суду не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без участі, підтримання позову та визнання зустрічного позову. Відповідач [PERSON] та його представник до суду не з`явилися, в наданій заяві представник просив про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги визнає повністю, зустрічний позов підтримує. Суд, у відповідності до вимог ст.211 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає первісний позов та зустрічний позов такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.12 свідоцтво про смерть). Позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого [PERSON] (а.с.13 свідоцтво про народження; а.с.14 витяг; а.с.15 свідоцтво про розірвання шлюбу; а.с.16 свідоцтво про шлюб). Відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] (а.с.45-48 ксерокопія паспорту; а.с.49 свідоцтво про народження). За життя [PERSON] був власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2005 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08.11.2005 року (а.с.51 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; а.с.17-22 рішення суду; а.с.23 - ухвала). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частка квартири [ADDRESS] , та заведено спадкову справу №1122/2021. Згідно\~з ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1217\~та ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 вказаної статті спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Частиною 1\~ст.1297 Цивільного кодексу України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на нерухоме майно. Згідно матеріалів справи, позивач та відповідач фактично прийняли спадок після померлого батька, оскільки проживали разом та були зареєстровані в квартирі [PERSON] . Як слідує\~із зазначених\~обставин,\~інших заяв\~про прийняття\~спадщини,\~чи про\~відмову від\~прийняття спадщини,\~у спадковій\~справі немає.\~Однак,\~постановами державного\~нотаріуса П`ятої\~харківської міської державної нотаріальної контори від 15.12.2020 року та від 14.02.2022 року відмовлено позивачу та відповідачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.28, 53). В контексті звернення сторін до суду з позовами про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved