Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У березні 2023 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Зачепилівської селищної ради, Служба у справах дітей Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. З відповідачем по справі позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області №225/6156/20 від 16.03.2021 розірваний. У шлюбі у сторін народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Позивачка з дочкою на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується рішенням Дзержинського міського суду Донецької області №225/6156/20 від 16.03.2021 року, згідно з яким визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Згідно з судовим наказом Дзержинського міського суду Донецької області №225/2496/19 від 15.05.2019 року з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач по справі не сплачує визначені судовим наказом аліменти на утримання дитини, та має заборгованість в сумі 51757,02 грн. Нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків свідчить про те, що він взагалі не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні дочки, не цікавиться її станом здоров`я. Дочка відвідувала з 16.09.2021 по 24.02.2022 дитячий садок, однак за цей період часу відповідач не спілкувався з адміністрацією закладу, не приводив та не забирав дитину з дитячого садка, не відвідував батьківські збори, не приймав активну участь у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дочки вирішуються позивачкою особисто. Невиконання батьківських обов`язків з боку [PERSON] говорить про його особисте ставлення до дитини. [PERSON] ніколи не проявляв до дитини батьківської турботи і навіть не був присутній на виписці дитини з пологового будинку без поважних на те причин, дитина батька не знає (зазначені обставини були встановлені в рішенні Дзержинського міського суду Донецької області №225/6156/20 від 16.03.2021 року про розірвання шлюбу та визначенні місця проживання дитини). Він ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її вихованні, не цікавиться станом здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування незважаючи на те, що місце проживання позивачки та місце проживання дочки йому відоме. На підставі викладеного, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дитини. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надавав. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району, до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Зачепилівської селищної ради, до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача, не надання останнім відзиву та думку представника позивачки, який надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області №225/6156/20 від 16.03.2021 року розірваний. За час шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №6. Позивачка з дочкою на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.04.2022 року №6312-7001048838 та від 29.04.2022 №6312-7001053660. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується рішенням Дзержинського міського суду Донецької області №225/6156/20 від 16.03.2021, згідно з яким визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2019 до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією Судового наказу Дзержинського міського суду Донецької області №225/2496/19 від 15.05.2019. Відповідач по справі не сплачує визначені судовим наказом Дзержинського міського суду Донецької області аліменти на користь позивачки на утримання дочки, та станом на 01.12.2022 мав заборгованість з виплати аліментів в сумі 51757,02 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Торецького відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). З 16.09.2021 до 24.02.2022 [PERSON] , [INFO] , відвідувала дитячий садок, однак за цей період часу відповідач не спілкувався з адміністрацією закладу, не приводив та не забирав дитину з дитячого садка, не відвідував батьківські збори, не приймав активну участь у вихованні дитини, що підтверджується копією довідки Закладу дошкілької освіти (я-с) №14 «Дивоцвіт» Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї доньки, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Частина 5 ст.19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. З висновку №668/02-1.15 від 03.04.2023 органу опіки та піклування Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування вважає за недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з неможливістю проведення роботи з батьками та дитиною і недостатністю даних, які свідчили би про стан виконання гр. [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини. При цьому, відповідно до висновку №568/03-1.25 від 03.04.2023 органу опіки та піклування виконавчого комітету Зачепилівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї доньки судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від свого батька необхідної уваги та догляду. Крім того, оскільки розгляд даної справи відбувався за відсутності відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до необхідності стягнення з відповідача в дохід держави судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved