Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

В березні 2023 [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно та права на завершення приватизації. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка площею 2,92 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; житловий будинок з відповідними погосподарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; право на приватизацію земельної ділянки площею 0,48 га, яка розташована по [ADDRESS] . Маючи намір оформити спадщину після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на що заведена спадкова справа, і на частину майна - земельну ділянку площею 2,92 га, за ним було визнано право власності. Разом з тим оформити право власності на житловий будинок та право на завершення приватизації після смерті батька в нотаріальному порядку не виявилось можливим, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи. У зв`язку із цим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 14.03.2023 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач - представник Уланівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі за наявними у справі документами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно до складу якого входить: - житловий будинок з відповідними погосподарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами (копія на а.с. 7-11). Інвентаризаційна вартість нерухомого майна складає 225479 грн. (копія на а.с. 12); - право на приватизацію земельної ділянки площею 0,48 га, яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується протоколом зборів народних депутатів Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 14 сесії 21 скликання від 09.12.1993 (копія на а.с. 13-15). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.04.1972 встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (копія на а.с. 30). Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.03.1976 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.03.1976. Прізвище подружжя - [PERSON] (копія на а.с. 17). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 18). 12.03.2001 [PERSON] було складено заповіт за № 62, яким вона все майно заповіла [PERSON] (копія на а.с. 19). Згідно довідки Уланівської сільської ради № 241 від 02.03.2023 встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою по [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно довідки Уланівської сільської ради № 82 від 02.03.2023 встановлено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою по [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до довідки Уланівської сільської ради № 240 від 02.03.2023 підтверджено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку по [ADDRESS] згідно погосподарської книги № 24 та в даному господарстві рахується земельна ділянка загальною площею 0,72 га (а.с. 21). Згідно витягу з погосподарської книги за 2021-2025 роки разом з [PERSON] на момент її смерті проживав її син [PERSON] , який вступив в фактичне управління спадковим майном (копія на а.с. 24-29). Відповідно до копії спадкової справи № 77/2022, встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON] (копія на а.с. 45) Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно до пункту 113 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (в редакції 1994 р.) "Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. " Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права, інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права (ст. 16 ЦК України). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що позивач має право на земельну ділянку, і таке його право підлягає судовому захисту. В ході судового розгляду судом встановлено, а учасниками справи не спростовано, що на час смерті [INFO] [PERSON] належали житловий будинок з відповідними погосподарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та право на приватизацію земельної ділянки площею 0,48 га, яка розташована по [ADDRESS] . Позивач звернувся в установленому порядку з заявою про прийняття спадщини, однак у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно звернувся до суду. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] встановлено рішенням Хмільницького районного суду від 10.12.2002 справа № 2-1070/2003 (копія на а.с. 66-67). Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі ст.ст. 524, 549 ЦК УРСР,

Outcome: partial