Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У січні 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом в якому зазначив, що він є власником нерухомого майна, а саме, будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.04.2004, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. за реєстр. №1697, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17775372 від 18.02.2008. Крім цього, позивачу на підставі договорів дарування від 14.04.2004, посвідчених приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. за реєстр. №1700 та №1705 земельна ділянка площею 0,1892 га, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . В серпні 2021 року позивачу стало відомо, що 24.01.2012 на зазначене вище нерухоме майно накладено арешт за реєстраційним №12089124 на підставі постанови б/н від 23.01.2012 старшого слідчого ОВС СУ ГУМВС України в Запорізькій області. На теперішній час вказаний вище арешт перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, у зв`язку з чим він просить суд усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом скасування обтяження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,189 га., що розташована за тією ж адресою та вилучити запис про обтяження нерухомого майна. Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19.01.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. Відповідач в особі свого представника Кравченка О.М. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке за своїм змістом є відзивом на позов, у якому зазначив, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки арешт на майно накладено відповідно до КПК України, а відтак вирішення питання про скасування арешту з нерухомого майна повинно відбуватись в порядку передбаченому КПК України. Крім того вважає, що ГУНП в Запорізькій області не є належним відповідачем у справі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Кравченко О.М. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі за вищенаведених підстав. Третя особа - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, причин неявки суду не зазначили, жодних заяв або клопотань не надсилаи. Суд, встановивши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані докази приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2004 позивачу [PERSON] . Крім того, позивачу також належить земельна ділянка площею 0,1892 га. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договорів дарування від 14.04.2004. Постановою б/н від 23.01.2012 старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Запорізькій області накладено арешт на домоволодіння, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.02.2023 про витребування доказів було витребувано від ГУНП в Запорізькій області: копію постанови б/н від 23.01.2012; відомості з ЄРДР в межах якого кримінального провадження було винесено вищезазначену постанову, а також інформацію про стадію досудового розслідування даного кримінального провадження, якщо закрито - копію постанови про закриття; відомості по те, чи був/є [PERSON] підозрюваним/свідком/потерпілим у даному кримінальному провадженні; відомості про те, чи є об`єктом злочину у даному кримінальному провадженні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, і земельна ділянка прощею 0,1892 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності. Вказана ухвала суду отримана відповідачем 28.02.2023, а після цього повторно отримана 24.03.2023, однак на час розгляду справи жодних відомостей витребуваних судом ГУНП в Запорізькій області на виконання ухвали суду не надало. Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. З огляду на вищевикладене суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Згідно правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі -КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі N 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року(постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства. Справу про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року та не знятого після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Вирішення питання про звільнення майна з-під арешту в порядку кримінального судочинства потребувало би відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину. Для такого відновлення необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування позивача. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача і таким чином призведе до погіршення його правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного позивачем питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту його прав та законних інтересів. Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин. Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що дійсно на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить позивачу [PERSON] , було накладено арешт постановою б/н від 23.01.2012 старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Запорізькій області, однак враховуючи, що кримінальне провадження в рамках якого накладався арешт, на час розгляду справи відсутнє, [PERSON] не має статусу учасника кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що вказана справа має розглядатись за правилами цивільного судочинства, а ГУНП в Запорізькій області є належним відповідачем у справі, оскільки є органом досудового розслідування яким було накладено арешт на майно позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими. Разом з тим позов [PERSON] підлягає задоволенню лише в частині скасування арешту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Що стосується скасування арешту земельної ділянки площею 0,1892 га. за адресою: [ADDRESS] , то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що на вказану земельну ділянку дійсно накладався арешт відповідно до постанови б/н від 23.01.2012 старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України в Запорізькій області.

Outcome: partial