Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 15.03.2021 звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в розмірі 16619,99 грн. та судового збору у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28.02.2007 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, на підставі його заяви від 28.02.2007 року. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3700 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Виходячи із ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємці мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 30.03.2018 року по 30.09.2018 року. Зазначили, що спадкоємцем, який постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини є син померлого [PERSON] . 11.04.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлена претензія кредитора до Южноукраїнської державної нотаріальної контори. Згідно отриманої відповіді зазначено, що спадкоємці померлого позичальника з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензій АТ КБ «Приватбанк». 24.01.2021 року до спадкоємців було направлено лист-претензію згідно яких АТ КБ «Приватбанк» пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 28.02.2007 року становить 16619,99 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3698,86 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 10646,24 грн. та пені в розмірі 2274,89 грн. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.07.2021 цивільну справу направлено за підсудністю до Київського районного суду м.Харкова. Ухвалою суду від 06.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано з Южноукраїнської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.11.2021 закрито підготовче провадження у справі. 25 жовтня 2021 року до суду від представника відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначила, що заява позичальника не містить відомостей про розмір та строки сплати кредиту, порядок та умови нарахування пені. Умови та правила надання банківських послуг теж не містять відомостей щодо строку дії картки, періоду внесення щомісячних платежів, а також ці документи відповідачем не підписані. Крім того, позивач приховує факт неодноразового звернення до суду з предмету договору б/н від 28.02.2007 року й існування судових рішень з приводу даного спору. Крім того, в позовній заяві зазначено, що заборгованість за тілом кредиту складає 3698,86 грн., Банк приховує від суду факт стягнення з відповідача боргу у виконавчому проваджені. Зазначила, що наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 листопада 2008 року на користь АТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] стягнута заборгованість за вказаним кредитом в розмірі 4457,81 грн. Постановою державного виконавця ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції від 18.09.2012 року закінчено виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням зазначеного судового наказу. Вказала, що термін дії картки виданої банком закінчився в лютому 2012 року. Виконання зазначеного судового наказу здійснювалось в примусовому порядку шляхом утримання 20% з пенсії відповідача, щомісячно, за період з лютого 2010 р. по вересень 2012 року і останнє утримання здійснено 10 вересня 2012 року. Також, згідно виписки за договором сформованої станом на 27.01.2021 року, останній платіж на погашення заборгованості [PERSON] було здійснено 10.05.2018 року, але останній помер [INFO] . Також вказала, що [PERSON] не отримував жодних претензій від банку. Враховуючи, що відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину 24.05.2019 року, вказану претензію банк надіслав поза 6 місячним строком пред`явлення вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину. Також, позивач додає до суду копію дубліката свідоцтва про смерть [PERSON] видану 03.04.2018 року, що підтверджує обізнаність банку про смерть боржника. 23.11.2021 до суду від представника відповідача подано відзив на позовну заяву, аналогічний відзиву, поданому 25.10.2021. 25.11.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, аналогічна з позовною заявою. Представник посилався на те, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Крім того вказав, що банку стало відомо тільки 29.10.2021 про отримання відповідачем свідоцтва на спадщину. Також вказав, що предметом розгляду даної справи є заборгованість позичальника за договором б/н від 28.02.2007 станом на дату смерті позивальника 30.03.2018. В свою чергу постанова Апеляційного суду Миколаївської області у справі №486/1713-15 від 06.03.2018 стосується заборгованості за кредитним договором б/н від 28.02.208 станом на 31.07.2015, що не має відношення до предмету позову по справі №486/405/21. Станом на дату смерті заборгованість позичальника за кредитним договором б/н від 28.02.2007 становить 16\~619,99 грн. Вказав, що одразу після того, як банк дізнався про смерть позичальника, банк зупинив нарахування відсотків та пені, а 10.05.2018 банком здійснено перерахунок заборгованості та повернуто на рахунок позичальника помилково нараховані відсотки та штрафи з дати смерті позичальника до моменту коли банк дізнався про його смерть в сумі 166,45 грн. 10.12.2021 до суду від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності. Посилався на те, що станом на 04.04.2018 позивач був офіційно повідомлений про смерть [PERSON] і з цього моменту повинен був у термін півроку звернутись з претензією до нотаріальної контори, а в річний термін до суду. 21.02.2022 до суду надійшов відзив позивача на заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» дотримано вимог ст. 1281 ЦК України і банк надсилав претензії не після того, а до того як міг дізнатися про факт прийняття спадщини або одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Верещака Н.В. в судове засідання не з`явились, представник відповідача надала заяву, в якій просила розглянути справи за відсутності сторони відповідача, просила задовольнити заяву про застосування строків позовної давності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чинному повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України). Крім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16. Обов`язковою явка позивача в судове засідання не визнавалась. Крім того, відповідно до\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини. Згідно з ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі\~ст. 9 Конституції України . Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 передбачено, що дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України. Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить\~ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи. Таким чином, норми\~ЦПК України\~щодо строків розгляду справи не узгоджуються з нормами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка є частиною національного законодавства і має пріоритет над національним законодавством, та із практикою Європейського суду з прав людини, яку суди мають використовувати як джерело права при вирішенні спорів. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави (ст. 2 ЦПК України). Тому, суд нагадує, що це\~роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними\~(рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України"), тим паче, коли вони стосуються інтересів дитини. Суд вважає,\~що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи, що позивач по справі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, будь яких заяв, клопотань до суду не надходило,

Outcome: dismissed