Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, Рахівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 Відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про припинення виплати середньомісячного заробітку, стягнення заробітної плати. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що він перебуває у трудових відносинах із Рахівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 Відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради (далі по тексу Рахівський ЗЗСО №3), а саме є вчителем фізичної культури та предмету «Захист України». З 02.03.2022 року і по даний час він перебуває на військовій службі по загальній мобілізації на особливий період. Коли він помітив, що йому перестала надходити заробітна плата, то звернувся до відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради із відповідною заявою. Проте, 23.02.2023 року, йому було надіслано копію наказу про припинення виплат по заробітній платі, починаючи з 19.07.2022 року. Із цим наказом він не згідний, оскільки він не відповідає вимогам закону. Так, відповідно до ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту» за ним, як за педагогічним працівником, який проходить військову службу під час мобілізації на особливий період, зберігається попередній середній заробіток. При цьому, будь-яких змін, на відміну від ст.119 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), у Закон України «Про освіту» внесено не було, а зазначений закон є спеціальним по відношенню до КЗпП України. Отже, ч.2 ст.57 «Закону України» на даний час є чинною та має застосовуватись у повному обсязі. Він з цього приводу звертався до відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, однак йому було відмовлено у продовженні виплати середнього заробітку, а також зазначено, що відділ не буде заперечувати такої вимоги у суді та на підставі рішення суду виплатить йому середній заробіток, починаючи з 19.07.2022 року. З огляду на викладене, [PERSON] просить визнати незаконним та скасувати наказ №56-к Рахівського ЗЗСО №3 від 19.07.2022 року про припинення оплати середньомісячного заробітку на період проходження ним військової служби, а також зобов`язати відділ освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, нарахувати йому та виплатити середній заробіток, починаючи з 19.07.2022 року і по день ухвалення судом рішення у справі. На підставі ухвали суду від 08.03.2023 року було відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачам 15-денний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов. Позивач [PERSON] , про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний ним у матеріалах справи. Позивач у судове засідання не з`явився, натомість у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, оскільки у зв`язку з несенням військової служби на сході України, він не може фізично прибути у судове засідання. Відповідач, Відділ освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений, шляхом надсилання ухвали суду про відкриття провадження у справі на юридичну адресу. Відзиву чи клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Відповідач, Рахівський ЗЗСО №3, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений, шляхом надсилання ухвали суду про відкриття провадження у справі на юридичну адресу. Відзиву чи клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та надані докази, встановив наступні обставини справи. Як вбачається з довідки директора Рахівського ЗЗСО № 3 від 29.06.2022 року № 02-10/214, [PERSON] працює за основним місцем роботи на посаді учителя фізичної культури та предмету «Захист України», тижневе навантаження складає 23 години. Згідно довідки [INFO] від 08.03.2022 року № 918 прапорщик [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу від 02.03.2023 року № 43, відповідно до мобілізаційного призначення, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до військової частини [NUMBER] . Аналогічні за змістом відомості містяться також і у довідці [INFO] від 14.09.2022 року № 4529. Відповідно до витягу з наказу № 56-к від 19.07.2022 року, виданого директором Рахівського ЗЗСО № 3 [PERSON] , учителю предмету «Захист України» та фізичної культури [PERSON] , з 19.07.2022 року припинено оплату середньомісячного заробітку на період проходження військової служби із збереженням місця роботи і посади. З вказаного наказу вбачається, що він прийнятий на підставі ст.119 Кодексу законів про працю України та п.17 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин». Відповідно до довідки про доходи № 3 від 03.01.2023 року, [PERSON] за січень-липень 2022 року нараховано заробітну плату у загальному розмірі 168080,40 гривень. Вирішуючи заявлені [PERSON] позовні вимоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Загальновідомим є той факт, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє на даний час. Отже, починаючи з 24.02.2022 року в Україні діє режим особливого періоду, визначений ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до положень ч.3 ст.199 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19.07.2022, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Водночас, Законом України №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19.07.2022 року, у ч.3 ст.119 КЗпП внесено зміни, а саме слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Тобто, відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України, починаючи з 19.07.2022 року за працівниками, які призвані на військову службу зберігається місце роботи і посада, проте не зберігається середній заробіток. Разом з цим, відповідно до ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту» у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. Зазначена вище норма Закону України «Про освіту» діє у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 року. Будь-які інші зміни до вказаної статті не вносились. Таким чином, вимоги вищенаведених правових норм, а саме ч.3 ст.119 КЗпП України та ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», містять розбіжності щодо наявності підстав для нарахування та виплати середнього заробітку особами, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. При цьому, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. З аналізу вищенаведеного можна зробити висновок, що КЗпП є загальним нормативно-правовим актом, який регулює трудові відносини між роботодавцем та працівником, а Закон України «Про освіту» спеціальним, оскільки регулює питання трудових відносин педагогічних працівників. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України від 26.12.2008 року «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] займає посаду вчителя фізичної культури та предмету «Захист України» Рахівського ЗЗСО № 3, отже на позивача поширюється дія Закону України «Про освіту», який є спеціальним законом, а тому саме вказаний закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин. При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач у період з 19.07.2022 року і на даний час звільнявся з військової служби, а отже втрачав право на виплату середнього заробітку. Таким чином, з урахуванням вимог ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», а також того, що [PERSON] , який є педагогічним працівником, був мобілізований на військову службу до Збройних Сил України в зв`язку з введенням воєнного стану, що діє і на даний час, та продовжує проходити військову службу, суд дійшов висновку, що позивачу протиправно припинено нарахування і виплату середнього заробітку, у зв`язку з чим наказ № 56-К від 19 липня 2022 року в частині припинення виплати [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із визнанням незаконним та скасуванням оспорюваного наказу, підлягають також до задоволення і позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання відділу освіти, культури, молоді та спорту Рахівської міської ради, нарахувати йому та виплатити середній заробіток, починаючи з 19.07.2022 року і по день ухвалення судом рішення у справі. Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки на даний час позивач мобілізований на військову службу до Збройних Сил України в зв`язку з введенням воєнного стану та продовжує проходити військову службу, тобто, є військовослужбовцем, отже, з урахуванням положень ст.5 Закону України «Про судовий збір», він звільнений від сплати судового збору. Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, необхідно солідарно стягнути з відповідачів на користь держави. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved