Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 63 863,57 грн, в тому числі: 47 461,53 грн - основна сума заборгованості; 2 730,81 грн - 3% річних; 13 671,23 грн - інфляційні втрати внаслідок несвоєчасного розрахунку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» з 21.07.2008, згідно Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Крім того, співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , 25.05.2016 прийнято рішення про визначення ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» управителем даного багатоквартирного будинку. Особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] відкритий позивачем на відповідача. Відповідач договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території із позивачем не уклав. У період із 01.02.2018 по жовтень 2021 року включно позивач нарахував відповідачу плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території по затвердженому Київською міською державною адміністрацією тарифу. З листопада 2021 року послуга з вивезення побутових відходів здійснюється КП «Київкомунсервіс», тому з тарифу за утримання будинку та прибудинкової території було виключено витрати позивача на вивезення побутових відходів. Таким чином з лисопада 2021 розмір тарифу на надання послуги з утримання будинку та прибудинкової території по будинку [ADDRESS] становить 9,26 грн за 1 кв.м. на місяць з ПДВ. Загальна вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які були спожиті відповідачем у період з 01.09.2018 по 31.07.2022 складає 47 823,88 грн без урахування проведеного перерахунку у розмірі 362,35 грн. За період з 01.09.2018 по 31.07.2022 жодних претензій щодо неналежного надання Товариством послуг від відповідача до позивача не надходило. У зв`язку з невиконанням відповідачем у період з 01.09.2018 по 31.07.2022 свого зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території (управління багатоквартирним будинком), в останньої утворилась та досі існує заборгованість по оплаті послуг, що з урахуванням положень ст. 625 ЦК України складає 63 863,57 грн, в тому числі: 47 461,53 грн - основна сума заборгованості; 2 730,81 грн - 3% річних; 13 671,23 грн - інфляційні втрати внаслідок несвоєчасного розрахунку. На підставі зазначеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. У встановлений судом строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.07.2009. Будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» з 21.07.2008, згідно Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Вбачається, що співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , 25.05.2016 прийнято рішення про визначення ТОВ «Житлосервіс-Солом`янка» управителем даного багатоквартирного будинку. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Перелік житлово-комунальних послуг визначено статтею 5 Закону. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Таким чином, відповідач була та є споживачем житлово-комунальних послуг. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Звертаючись до суду, позивач зазначив, що відповідач після придбання квартири за укладенням договору не зверталась, від вказаних послуг не відмовлялась, із претензіями щодо неналежного надання послуг не зверталась. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами. За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, 02 березня 2018 року в справі №915/89/16, 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц / провадження № 14-280цс18/ які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом. В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги не вносить, що привело до виникнення заборгованості. Згідно розрахунків заборгованості, наданих позивачем, у зв`язку з невиконанням відповідачем у період з 01.09.2018 по 31.07.2022 свого зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території (управління багатоквартирним будинком), в останньої утворилась та досі існує заборгованість по оплаті послуг, що з урахуванням положень ст. 625 ЦК України складає 63 863,57 грн, в тому числі: 47 461,53 грн - основна сума заборгованості; 2 730,81 грн - 3% річних; 13 671,23 грн - інфляційні втрати внаслідок несвоєчасного розрахунку. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідач плату за надані послуги не вносить, що привело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, що відповідач не вносить плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідач, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів сплати заборгованості не надала, свій розрахунок заборгованості не запропонувала. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду. Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2481,00 грн судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved