Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

12.12.2022 року до суду надійшла зазначена справа за підсудністю, відповідно до якої представник позивача звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.05.2017 по 01.08.2021, за адресою проживання відповідача, поставлено природного газу на загальну суму 8600,61грн., яка відповідачем своєчасно сплачена не була, тому просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, а саме, 1328,65 грн.- інфляційні втрати та 559,52 грн. - 3% річних. 20.03.2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.04.2023 року представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи за її відсутності суду не надала, поважності причин своєї неявки не повідомила, відзив до суду не надходив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та мешкає за данною адресою з 24.10.2016 року по теперішній час (а.с.64). Квартира за вказаною адресою перебуває на обслуговуванні у ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.05.2017 по 01.08.2021 у відповідача виникла заборгованість за спожитий природний газ - 8600,61 грн. 06.11.2015 р. набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону України "Про ринок природного газу", пункту 22 розділу ІІІ Правил, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно із умовами договору. Частиною 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 627 ЦК України закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Позивачем були надані житлово-комунальні послуги з постачання природного газу відповідачу, однак остання належним чином не виконувала своїх зобов`язань по оплаті за спожитий природний газ, у зв`язку з чим, у неї перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» утворилася заборгованість за період з 01.05.2017 по 01.08.2021 у розмірі 8600,61 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та трьох процентів річних, інфляційні витрати склали 1328,65 грн., три проценти річних склали 559,52 грн. Факт наявності заборгованості, а також правильність розрахунку заборгованості за спожитий природний газ, законність тарифів та розміру нарахування послуг у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. Оскільки відповідач не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того не здійснювала оплату за спожитий газ, у зв`язку із чим виникла заборгованість, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, а також інфляційні витрати та три проценти річних.. Відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 625, 714 ЦК України, розділів 1, 6,10,11 Кодексу газорозподільних систем, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved