Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим її представником - адвокатом Константіновим О.Ф., що діє на підставі договору про надання правової допомоги № 26/01-01 від 26.02.2023, що підтверджується ордером серія ВА № 1046402, до відповідача [PERSON] , в якому (позові) просила: - визнати земельну ділянку площею 8 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521981300:02:000:5420 особистою приватною власністю [PERSON] ; - визнати земельну ділянку площею 8 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521981300:02:000:5418 особистою приватною власністю [PERSON] ; - визнати земельну ділянку площею 8 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521981300:02:000:5419 особистою приватною власністю [PERSON] ; - визнати земельну ділянку площею 10 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521981300:02:000:5421 особистою приватною власністю [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником чотирьох земельних загальною площею 34 га призначених для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області з кадастровими номерами 3521981300:02:000:5420, 3521981300:02:000:5418, 3521981300:02:000:5419, 3521981300:02:000:5421, які утворенні шляхом об`єднання земельних ділянок площами по 2 га з кадастровими номерами: 3521981300:02:000:5301, 3521981300:02:000:5302, 3521981300:02:000:5303, 3521981300:02:000:5304, 3521981300:02:000:5305, 3521981300:02:000:5306, 3521981300:02:000:5307, 3521981300:02:000:5308, 3521981300:02:000:5310, 3521981300:02:000:5311, 3521981300:02:000:5313, 3521981300:02:000:5314, 3521981300:02:000:5315, 3521981300:02:000:5316, 3521981300:02:000:5317, 3521981300:02:000:5318, 3521981300:02:000:5321), які були нею набуті у період перебування у шлюбі з [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу за рахунок її власних коштів та договорів дарування.Зазначила, що починаючи з 2016 року між нею та [PERSON] припинено фактичні шлюбні відносили, вони проживають окремо та з того часу перестали вести спільне господарство. При цьому, останній стверджує, що спірні земельні ділянки належать їм на праві спільної сумісної власності у рівних частинах. Ухвалою від 13.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Від відповідача до суду надійшла письмовазаява, зареєстрована у суді 22.02.2023 за вх. № 1584/23, у якій відповідач зазначив, що повністю визнає позов. Підтвердив, що купівля земельних ділянок здійснювалась за рахунок власних особистих коштів [PERSON] , на які він ніколи не претендував та не претендує. Також підтвердив фактичне припинення шлюбних відносин та спільного проживання з [PERSON] з 2016 року. Ухвалою від 23.03.2023підготовче провадження у справі закрито та їїпризначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Відповідач звернувся до суду із заявою, зареєстрованою у суді 19.04.2023 за вх. № 2754/23, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Заслухавши представникапозивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволенняпозову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, судом, з метою з`ясування чи не суперечить таке визнання закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі доказів, наданих учасниками справи, встановлено такі обставини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.10.1985, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . За даними довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 23.01.2023 № 122 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та з січня 2016 року проживає одна за адресою: [ADDRESS] . На підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 13.05.2019 [PERSON] придбала земельні ділянки з кадастровими номерами:3521981300:02:000:5302, 3521981300:02:000:5304, 3521981300:02:000:5305, 3521981300:02:000:5306, 3521981300:02:000:5307, 3521981300:02:000:5308, за ціною - 50000,00 грн. кожна. На підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від16.05.2019 [PERSON] придбала земельні ділянки з кадастровими номерами:3521981300:02:000:5311, 3521981300:02:000:5321, 3521981300:02:000:5303, 3521981300:02:000:5315, за ціною - 50000,00 грн. кожна. На підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 14.06.2019 [PERSON] придбала земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521981300:02:000:5314, 3521981300:02:000:5317, 3521981300:02:000:5301, за ціною - 50000,00 грн. кожна. На підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 02.08.2019 [PERSON] отримала у дар від [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами:3521981300:02:000:5313, 3521981300:02:000:5318, 3521981300:02:000:5316, 3521981300:02:000:5310. Відповідно до заяви [PERSON] від 03.10.2019 із нотаріальним посвідченням її підпису проведено об`єднання земельних ділянок із кадастровими номерами: - 3521981300:02:000:5302, 3521981300:02:000:5307, 3521981300:02:000:5311, 3521981300:02:000:5313, 3521981300:02:000:5314, - із присвоєнням об`єднаній земельній ділянці, виходячи із даних про державну реєстрацію, кадастрового номеру 3521981300:02:000:5421; - 3521981300:02:000:5301, 3521981300:02:000:5305, 3521981300:02:000:5308, 3521981300:02:000:5310, - із присвоєнням об`єднаній земельній ділянці, виходячи із даних про державну реєстрацію, кадастрового номеру 3521981300:02:000:5420; - 3521981300:02:000:5304, 3521981300:02:000:5316, 3521981300:02:000:5318, 3521981300:02:000:5321, - із присвоєнням об`єднаній земельній ділянці, виходячи із даних про державну реєстрацію, кадастрового номеру 3521981300:02:000:5419; - 3521981300:02:000:5303, 3521981300:02:000:5306, 3521981300:02:000:5307, 3521981300:02:000:5315, 3521981300:02:000:5317, - із присвоєнням об`єднаній земельній ділянці, виходячи із даних про державну реєстрацію, кадастрового номеру 3521981300:02:000:5418. Право власності на об`єднані земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується актуальними інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.03.2023 за № 326997982, № 326997987, № 326997985, № 326997984. Крім того, за даними зазначених інформаційних довідок записи про державну реєстрацію іпотек та обтяжень щодо вказаних земельних ділянок - відсутні. На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.04.2007 [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . За даними договору найму (оренди) квартири від 30.03.2012 [PERSON] передала у оренду зазначену вище квартиру із щомісячною орендною платою 550,00 доларів США на строк до 30.03.2018 із можливістю його пролонгації. За даними довідки ТОВ «Вогник» № 2 від 20.01.2023 директор зазначеного товариства [PERSON] , що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, за період з 01.07.2010 по 31.12.2019 отримала дохід у розмірі 1000800,00 грн. у вигляді заробітної плати у сумі 656900,00 грн. та інші виплати у сумі 343900,00 грн. Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не заперечувалися. При цьому, окремо судом відзначається, що визнання відповідачем позову у даному випадку не свідчить про відсутність спору між сторонами, оскільки відносини щодо права власності та реєстрації такого права потребують максимальної правової визначеності, а про досягнення домовленості з приводу правової природи права власності на спірні земельні ділянки сторони суду шляхом надання письмово закріплених домовленостей не повідомляли. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Положеннями ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, щомайно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя або жінки та чоловіка, що проживають однією сім`єю, на майно, яке набуто ними у період шлюбу чи спільного проживання. Відповідно до умов ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Поряд з цим, відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми матеріального права судом відзначається таке. Земельні ділянки, які входять до складу спірних земельних ділянок, з кадастровими номерами 3521981300:02:000:5313, 3521981300:02:000:5318, 3521981300:02:000:5316, 3521981300:02:000:5310 є особистою приватною власністю [PERSON] оскільки право власності на них було набуте хоча і за час шлюбу, але на підставі договорів дарування. При цьому, окремо слід відзначити, що до складу кожної із спірних ділянок входять як земельні ділянки набуті на підставі договорів дарування, так і земельні ділянки набуті на підставі укладання договорів купівлі-продажу, а тому слід окремо встановити вид права власності на ці придбані ділянки. Так, судом відзначається, що земельні ділянки, які входять до складу спірних земельних ділянок, з кадастровими номерами: 3521981300:02:000:5302, 3521981300:02:000:5304, 3521981300:02:000:5305, 3521981300:02:000:5306, 3521981300:02:000:5307, 3521981300:02:000:5308, 3521981300:02:000:5311, 3521981300:02:000:5321, 3521981300:02:000:5303, 3521981300:02:000:5315, 3521981300:02:000:5314, 3521981300:02:000:5317, 3521981300:02:000:5301, були набуті [PERSON] шляхом укладання договорів купівлі-продажу у період перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Однак, за твердженням [PERSON] (із документальним підтвердженням окремого проживання з січня 2016 року), яке не заперечує [PERSON] , - вони з 2016 року проживають окремо та з цього часу фактичні шлюбні відносини між ними відсутні, на підставі чого суд констатує, що зазначені земельні ділянки, придбані [PERSON] за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин є особистою приватною власністю[PERSON] . Крім того, суд зауважує, що грошові кошти на придбання цих земельних ділянок на загальну суму 650000,00 грн. об`єктивно могли бути особистими грошовими коштами [PERSON] отриманими нею у якості заробітної плати та інших виплат у період окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин у 2016-2019 роках, та частково отриманими грошовими коштами від здачі в оренду спільної з [PERSON] квартири у період 2016-2018 років. При цьому, суд також зауважує, що [PERSON] не заперечується придбання [PERSON] земельних ділянок, які входять до складу спірних земельних ділянок за особисті кошти, і така позиція [PERSON] у повній мірі узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 69 СК України, якими передбачено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення процесуальних норм та норм матеріального права, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог з урахуванням предмету та підстав пред`явленого позову, встановивши, що спірні земельні ділянки, утворені шляхом об`єднання земельних ділянок, набутих [PERSON] на підставі договорів дарування та договорів купівлі-продажу за час окремого проживання з [PERSON] у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин за особисті кошти, отримані у цей же період, - суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання новоутворених земельних ділянокїї особистою приватною власністю є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню з урахуванням наведених вище мотивів, щоне суперечить чинному законодавству і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів фізичної особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, якими, зокрема передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, на підставі чого, враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі і такий позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 10200,00 грн., слід частково стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 5100,00 грн.

Outcome: approved