Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У березні 2023 року заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Філотову О.С., звернулася до суду з заявою, в якій просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , належить диплом [NUMBER] від 21 лютого 2000 року виданий Донецьким національним університетом імені Василя Стуса та Додаток до диплома № [NUMBER] від 21 лютого 2022 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у 1996 року з метою отримання вищої освіти вступила до Донецького національного університету ім. Василя Стуса для навчання за спеціальністю «Українська мова і література, професійна кваліфікація філолог, викладач української мови і літератури». 21 лютого 2000 року отримала диплом про здобуття кваліфікації спеціаліст та Додаток до диплом. При видачі диплома до Додатку до диплома невірно зазначено її прізвище зазначено як « [PERSON] », що в свою чергу є невірним перекладом з російської мови на українську. Оскільки українською мовою її прізвище записується як « [PERSON] ». 11 червня 2005 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Після розірвання шлюбу остання залишила прізвище « [PERSON] ». Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, [PERSON] вимушена була виїхати за кордон. Зазначає, що на даний час подальшого навчання та працевлаштування за кордоном їй необхідно підтвердити наявність вищої освіти. Неправильне зазначення прізвища в дипломі та додатку до диплома впливає на реалізацію її прав. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Донецького національного університету імені Василя Стуса в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином, що доводиться зворотнім поштовим повідомленням. Заяв та клопотань про відкладення суду не надано. Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило, інші процесуальні дії судом не вчинялись. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом обставини справи Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 10). 21 лютого 2022 року Донецьким державним університетом імені Василя Стуса видано [PERSON] диплом спеціаліста серії [NUMBER] та Додаток до диплома № [NUMBER] (а.с 15 - 16). 11 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 11). Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу остання залишила прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту належності диплому [NUMBER] від 21 лютого 2000 року, виданого Донецьким національним університетом імені Василя Стуса та Додатку до диплома № [NUMBER] від 21 лютого 2022 року на прізвище « [PERSON] » заявниці. Внести зміни у диплом та Додаток до диплома не можливо. Ураховуючи викладене, зважаючи на те, що прізвище [PERSON] у дипломі та Додатку до диплома не збігається з прізвищем у паспорті та свідоцтві про народження, з урахуванням зазначення прізвища « [PERSON] », що не є невірним перекладом з російської мови на українську мову, суд вважає за можливе встановити факт належності диплому [NUMBER] від 21 лютого 2000 року, виданого Донецьким національним університетом імені Василя Стуса та Додатку до диплома № [NUMBER] від 21 лютого 2022 року [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту належності документа має для заявниці юридичне значення і потрібне для подальшого навчання та працевлаштування, що іншим шляхом встановити неможливо, тому суд вважає що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved