Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що з 12.09.2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя у них не склалось, зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Між ними часто виникали суперечки та непорозуміння, які переростали в конфлікти. Відповідач декілька разів, нічого не пояснюючи, покидав сім`ю та переселявся на проживання до власної матері. Вони не могли та не можуть порозумітись, дійти спільної думки щодо подальшого спільного життя. З метою збереження сім`ї, вона пробачала таку поведінку відповідача, однак його ставлення до неї не змінилось, а тому їхнє подружнє життя стало неможливим, і з серпня 2022 року шлюбні відносини між ними фактично припинились, спільне проживання вони припинили, проживають окремо, не мають спільного бюджету та побуту, не пов`язані взаємними правами та обов`язками, їх поєднує лише спільна дочка. Спроби примирення та налаштування нормальних стосунків були невдалими, їхнє життя та ставлення один до одного та взаємовідносини не змінились. Надання строку на примирення не виправить стан їхніх з відповідачем шлюбних відносин, та не змінить її рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, а тому просить терміну на примирення не надавати. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи Заперечень на позов відповідач не подав. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 19.04.2023 року подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі оскільки вона зайнята доглядом за малолітньою дитиною, яку не має на кого залишити, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, вказала, що проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом надіслання судових повісток (а.с. 14, 18-19). Суд дійшов висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 12.09.2019 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2019 року (а.с.3). У шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Також судом встановлено, що внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя у сторін не склалось, зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Сторони сімейні відносини не підтримують, спільне проживання вони припинили. Факт непроживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини відповідачем не оспорені. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач про змінушлюбного прізвища не клопотала. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved