Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.08.2021 року та до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24.11.2014 року у справі № 311/3887/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] останнього позбавлено батьківських прав у відношенні дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнуто аліменти на їх утримання до їх повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. З 01.09.2019 року по 2021 рік [PERSON] навчався в Дніпрорудненському індустріальному коледжі на II курсі денного відділення за регіональним бюджетом за спеціальністю «184 Гірництво» за освітньою програмою «Експлуатація та ремонт гірничного електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв». Відповідно до довідки від 07.06.2021 року № 676 стипендію не отримував. З 01.09.2021 року [PERSON] навчається на денній формі навчання Відокремленного структурного підрозділу «Запорізький гідротехнічний фаховий коледж Запорізького національного університету», спеціальність 2ФБС-21. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2024 року. Повнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги, оскільки має затрати на проїзд до місця навчання і в зворотному напрямку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки є працездатною особою. Також позивач зазначає, що нею було подано до Ленінського районного суду м.Запоріжжя аналогічний позов з тим самим предметом спору, тими самими сторонами та підставами. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.07.2021 року по справі № 334/4361/21 матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання передані до Василівського районного суду Запорізької області. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області № 334/4361/21 від 04.10.2021 року суддя [PERSON] прийняла до свого провадження справу № 334/4361/21. Позивач вважає, що аліменти повинні бути стягнуті з 06.08.2021 року. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі частки з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 06.08.2021 року та до досягнення дитиною 23 років. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 24.11.2014 року у справі № 311/3887/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] останнього позбавлено батьківських прав у відношенні дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнуто аліменти на їх утримання до їх повноліття. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до довідки № 676 від 07.06.2021 року [PERSON] навчається в Дніпрорудненському індустріальному коледжі на II курсі денного відділення за регіональним бюджетом за спеціальністю «184 Гірництво» за освітньою програмою «Експлуатація та ремонт гірничного електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» з 01.09.2019 року. Строк закінчення коледжу 30.06.2023 року. Стипендію за період з 01.01.2021 року по 31.06.2021 року не отримував. Відповідно до довідки № 31 від 11.012023 року [PERSON] навчається з 01.09.2021 року на денній формі навчання Відокремленного структурного підрозділу «Запорізький гідротехнічний фаховий коледж Запорізького національного університету», спеціальність 2ФБС-21. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2024 року. Повнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] не працює, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, не настанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені на підставі наданих позивачкою та не спростованих відповідачем доказів обставини справи, а також матеріального становища сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення останньою навчання, але не пізніше ніж до досягнення сином 23 років. При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу сину та сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, оскільки жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав. Щодо початку строку стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до довідки Заводського районного суду м. Запоріжжя № 01-63/255/2023, 06.08.2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Розгляд справи був призначений в судове засідання з викликом сторін на 25.02.2022 року. На території нашої Держави з 24 лютого 2022 року і по цей час триває військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово подовжувався. На цей час місто Василівка Запорізької області, а також приміщення Василівського районного суду Запорізької області, тимчасово окуповані рф, розгляд справи далі не продовжувався. Цивільним процесуальним законодавством не передбачено відновлення цивільних справ, в яких не ухвалено остаточне судове рішення. Цивільна справі Василівського районного суду Запорізької області не евакуйовані з окупованої території, тому позивач вдруге звернулась до суду для захисту своїх прав та інтересів. Оцінюючи надані суду документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви в цій справі та стягнення аліментів від дня пред`явлення позивачкою першого позову до суду - 06.08.2021 року. При подачі даного позову позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved