Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

21.12.2022 адвокат Капля А.С., діючи в інтересах позивача, звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] 5\~830 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір та 3000 грн. витрат за надання правничої допомоги. В обґрунтування позову зазначено, що 01.09.2019 о 16 год. 58 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Пасічна,41, за участю транспортного засобу Peugot 307 WM3388G під керуванням [PERSON] та транспортного засобу AUDI A6, д.н.з. [NUMBER] . Винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджена постановами Івано-Франківського міського суду від 11.10.2019 у справі №344/17329/19, від 18.09.2019 у справі №344/15900/19. Цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб Peugot 307 WM3388G забезпечена послідом №АМ/8062522 у ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ». Згідно умовами вказаного полісу на підставі страхового акту №19.59.8062522-6921 від 28.10.2019, заяви про страхове відшкодування, зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб AUDI A6, д.н.з. [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в загальному склали 5\~830,53 грн. 01.12.2021 між ФОП [PERSON] та ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено Договір №1/Т про відступлення прав вимог, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] . Так як ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» сплатило за ремонт автомобіля «AUDI A6» д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування, відтак право вимоги перейшло до ФОП [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.12.2022 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.32-33). 26.12.2022 ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.36). Представник позивача подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 30). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи на останню відому адресу за місцем реєстрації, так і через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 05.04.2023не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, 01.09.2019 о 16 год. 58хв. по вул. Пасічна, 41 в м. Івано-Франківськ, водій [PERSON] керував транспортним засобом PEUGEOT 307 номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на металеву огорожу, а також здійснив зіткнення із припаркованим транспортним засобом Renault Logan номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого отримав пошкодження ще один транспортний засіб Аudi А6 номерний знак [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Івано-Франківського міського суду від 18.09. 2019 у справі №344/15900/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення ( а.с. 7). Разом з тим, постановою Івано-Франківського міського суду від 11.10.2019 у справі №344/17329/19 [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП ( а.с. 8), а саме у тому, що він 01 вересня 2019 року о 16-58 год. в м. Івано-Франківську по вул. Пасічна, 41, керував транспортним засобом марки "Peugeot 307", н.з pl [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв поліс № АМ/008062522 «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», котрим забезпечений транспортний засіб\~PEUGEOT 307 номерний знак [NUMBER] ( а.с.19), та поліс №АО/6157411 АТ «СГ «ТАС», що укладений з [PERSON] на автомобіль AUDI A6, д.н.з. [NUMBER] ( а.с.17) На підставі страхового акту № 19.59.8062522-6921 від 28.10.2019, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, які стосуються вартості завданого власнику автомобіля AUDI A6, д.н.з. [NUMBER] (13-15), ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» було проведено регламентну виплату на ремонт належного [PERSON] транспортного засобу в сумі 5\~830, 53 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11908 від 20.11.2019 (а.с. 11). Згідно п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені працівником). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, перебував у стані алкогольного сп`яніння, то у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на виплачену суму відшкодування. Надалі, 01.12.2021 між ТзДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги № 1/Т, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» до [PERSON] (а.с.20-24). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припиненні цивільних прав та обов`язків. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Також варто зазначити, що згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, право зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за договором відступлення права вимоги. Відтак, на даний час відповідно до Договору про відступлення права вимоги відбулося процесуальне правонаступництво, у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, яке виникло між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/008062522. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, сумніву у суду не викликають, а тому позов\~ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає задоволенню в повному обсязі. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, 01.12.2021 року між ФОП [PERSON] , як клієнтом, та адвокатом Каплею А.С. було укладено Договір про надання правової допомоги № 2, відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги в межах спорів про стягнення заборгованості за набутими правами вимоги до боржників згідно Договору про відступлення права вимоги № 1/Т від 01.12.2021. Разом з тим, адвокатом надано ордер, акт-приймання передачі наданих послуг за договором на суму 3000 грн., яка полягає у підготовці та подання позовної заяви, квитанції від 01.12.2022 про оплату правничої допомоги адвокату Капля А.С. (а.с. 26-29). Таким чином, стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню в розмірі 3000 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Виходячи з вищезазначеного, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., сплачені останньою при зверненні до суду з даним позовом

Outcome: approved