Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

03 січня 2023 року представник Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 28\~138, 83 гривень за період з 01 березня 2019 року по 01 серпня 2022 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займають відповідачі. [PERSON] та члени її сім`ї користуються послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконують, внаслідок чого за період з 01 березня 2019 року по 01 серпня 2022 року у них наявна заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 28\~138, 83 гривень. Добровільно відповідачі відмовляються сплатити борг. З цих підстав просить позов задовольнити, стягнути із відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 28 138, 83 гривень та понесені судові витрати по справі в розмірі 2481 гривень сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 10.01.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 11.04.2023 представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 2828,32 грн. та просить стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії в сумі 25\~310, 51 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що заявлені позовні підтримує та просить задовольнити. Не заперечила щодо заочного судового розгляду цивільної справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов відповідачі суду не подали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву, а представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як вбачається із довідки №418 виданої 02.06.2016 ЖКК ТОВ «Тернопільбуд», [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно з інформацією, наданою відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.04.2016 року по даний час. Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла, у якому проживає відповідач [PERSON] . У зв`язку із цим на [PERSON] було відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію №533898. Згідно з актами подачі теплоносія на ввід внутрішньо будинкової системи опалення будинку від 23 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2019 року, 28 жовтня 2020 року, 13 жовтня 2021 року подано теплоносії для забезпечення можливості надання послуг з централізованого опалення, в тому числі за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із виписки з особового рахунку (о/р [NUMBER] ) про заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води наданої КПТМ «ТМТКЕ» від 19.08.2022, відповідач не у повному обсязі проводила оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01 березня 2019 року по 01 серпня 2022 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 28138,83 гривень. З письмового повідомлення, надісланого на адресу відповідача від 27.07.2022 за №2706/17/62 вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило [PERSON] про наявність станом на 01.07.2022 заборгованості у розмірі 27\~726,09 гривень за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність сплатити зазначену заборгованість впродовж 15 днів. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом установлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідача [PERSON] теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в період з 01 березня 2019 року по 01 серпня 2022 року. Відповідач [PERSON] не вносила оплату за спожиті послуги в повному розмірі, а лише здійснювали часткову оплату, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 28138,83 гривень, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. В ході розгляду судом справи відповідач [PERSON] частково погасила заборгованість та представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 2828,32 гривень та просила стягнути із [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії в сумі 25\~310,51 гривень. За таких обставин суд доходить висновку, що наявні порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 25 310,51 гривень. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] суд зазначає таке. Так, докази, які б підтверджували, що між КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» та [PERSON] укладений письмовий договір послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , позивач суду не надав. Згідно з інформацією, наданою відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Тернопільській області за вих. № 109 від 17.01.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.11.2016 ро. Відомості про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , суду надані не були. Так само відсутні докази, які б підтверджували, що [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Докази, які б підтверджували, що [PERSON] прийняла та користувалася наданими позивачем послугами з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , зокрема що відповідач зверталася до КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» з заявою щодо надання таких послуг або здійснювала оплату цих послуг тощо, суду також не надані. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач не довів належними та достатніми доказами, що між КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» та [PERSON] був укладений письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води або що між сторонами були наявні фактичні договірні відносини, за якими позивач надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , а відповідач прийняла та не оплатила такі послуги. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь позивача необхідно стягнути 2481 гривень понесеного судового збору.

Outcome: partial