Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 03 вересня 2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №952, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке повторно видано 19.02.2009 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки. Подружжя втратило почуття любові та взаєморозуміння. Сімейні стосунки між подружжям погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. Подальше збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24.02.2023 року було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03.04 2023 року. У судове засідання 03.04.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 05.04.2023 року. У судовому засіданні 05.04 2023 року був присутній представник [PERSON] адвокат Селіванов С.А., позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У судове засідання з`явилася [PERSON] , позов визнала, просила розірвати шлюб Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 03.09.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, актовий запис №952, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке повторно видано 19.02.2009 року. Подружжя втратило почуття любові та взаєморозуміння. Сімейні стосунки між подружжям погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. Подальше збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з батьком. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. За ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення.

Outcome: approved