Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері», треті особи [PERSON] , товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», просить стягнути з відповідача на свою користь 216 400 грн, із них: 86 400 грн за завдану матеріальну шкоду, 90 000 грн упущеної вигоди та 40 000 грн моральної шкоди. Позов мотивовано\~тим,\~що з\~вини [PERSON] ,\~який 23\~липня 2020\~року,\~близько 16\~години на\~169\~км.\~автодороги Київ-Чоп\~керував транспортним\~засобом-обприскувачем\~NEW\~HOLLAND\~SP\~275\~F,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~порушив ПДР,\~сталося ДТП,\~в якому\~пошкоджений транспортний\~засіб позивача\~SCANIA\~R\~124\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~із напівпричепом\~FRUEHAUF\~TF\~34С1\~д.н.з.\~ [NUMBER] .\~Просить відшкодувати\~вартість відновлювального\~ремонту транспортного\~засобу,\~визначеного згідно\~звіту авто\~товарознавчого дослідження.\~Крім того,\~зазначає,\~що в\~результаті ДТП,\~йому завдано\~шкоди у\~вигляді упущеної\~вигоди,\~оскільки напівпричіп\~використовувався в\~підприємницькій діяльності,\~в зв`язку\~з простоєм\~транспортного засобу\~сума доходу\~є значно\~меншою ніж\~раніше. За 12 місяців позивачем не отримано доходу (упущену вигоду) в розмірі 354 960 грн, однак просить стягнути з відповідача лише 90 000 грн шкоди в рахунок відшкодування упущеної вигоди. Також, стверджує, що незаконними діями [PERSON] завдано моральної шкоди, яка полягає у пошкодженні транспортного засобу, матеріальних втратах, у факті самого ДТП, оскільки ніхто не вибачився та не компенсував шкоду, порушено права на розпорядження та користування майном, змінами у робочому процесі, і ця ситуація за звичайних умов суспільного життя мені є неодмінно психотравмуючою за своєю сутністю, вона порушує життєві плани та змінює звичайний, життєвий устрій. Відстоювання своїх життєвих прав займає тривалий час, потребує значних фізичних та психологічних сил. Розмір моральної шкоди оцінює в 40000 грн. Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що спір підсудний господарським судам. Крім того, звіт про оцінку, який наданий відповідачем є неналежним доказом. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року вирішено клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу. Ухвалою суду від 29 квітня 2022 року по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу в іншу експертну установу. Висновок експерта надійшов на адресу суду 30 січня 2023 року. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причину неявки. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. Позивач є власником транспортного засобу напівпричепа FRUEHAUF TF 34С1 д.н.з. [NUMBER] , що видно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Власником обприскувача самохідного NEW HOLLAND SP 275 F, д.н.з. [NUMBER] є ТзОВ «ОТП Лізинг», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії [NUMBER] . Вказаний оприскувач видатковою накладною №11497 від 14 квітня 2020 року переданий товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» на підставі договору фінансового лізингу від 06.04.2020 року (а.с. 108). Як видно із постанови судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2020 року у справі №292/1081/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за те, що він 23 липня 2020 року о 16:00, на 169 км. автодороги М06 Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом NEW HOLLAND SP 275 F, д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання з лівої смуги руху в праву, не надав дорогу транспортному засобу SCANIA R 124, д.н.з. [NUMBER] із напівпричепом FRUEHAUF TF 34C1, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.3 ПДР України. На момент ДТП [PERSON] працював водієм транспортних засобів в товаристві з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» (а.с. 109-113). Постановою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 листопада 2020 року у справі №292/1080/20 суддя постановив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за статтею 124 КУпАП на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. [PERSON] обвинувачувався в тому, що 23.07.2020 року о 16:00 на автомобільній дорозі Київ-Чоп, 169 км.+200 м., керував автомобілем Scania R124, державний номерний знак [NUMBER] , причіп Fruehauf TF34C1, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з оприскувачем самохідним New Nollawd SP275F, державний номерний знак [NUMBER] . Як видно із звіту №802Е про оцінку причепа Fruehauf TF34C1, реєстраційний номер [NUMBER] від 31 липня 2020 року складеного оцінювачем ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Fruehauf TF34C1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 86400 грн. З висновку експерта Хмельницького відділення КНІДСЕ за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи від 23.01.2023 №1692/1693/22-26, вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику напівпричепа Fruehauf TF34C1, реєстраційний номер [NUMBER] та належить [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 23 січня 2020 року складає 52226,37 грн, а вартість відновлювального ремонту 81261,44 грн. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.53), витягу з реєстру платників єдиного податку (а.с. 54), договорів про транспортне перевезення, перевезення вантажу, надання послуг перевезення вантажу (а.с. 37-49) вбачається, що [PERSON] зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності та надає послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом. Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши докази суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, зважаючи на таке. Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з вимогами частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно частини першої статті 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Також, відповідно до частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Правовий зв`язок між юридичною або фізичною особою та працівником виникає з трудових відносин незалежно від їх характеру постійні, тимчасові, сезонні відносини або відносини, що склалися між зазначеними особами при виконанні працівником іншої роботи за трудовим договором (контрактом) (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Основною ознакою є те, що працівник (службовець) виконує роботу, доручену йому згідно із цими розпорядчими актами, незалежно від того, який характер вона має - одноразовий, тимчасовий чи постійний. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (конт\-рактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого дня. Як встановлено судом, і підтверджується постановами судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17 серпня 2020 року у справі №292/1081/20 та судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 листопада 2020 року у справі №292/1080/20, з вини [PERSON] сталося ДТП, в якому пошкоджено напівпричіп Fruehauf TF34C1, який належить позивачу. Також, судом встановлено та визнається сторонами, що на момент ДТП [PERSON] виконував трудові обов`язки водія транспортних засобів в товаристві з обмеженою відповідальністю «Агро Спар Машинері» та керував оприскувачем, який перебуває в користуванні на умовах договору лізингу в товаристві. Тому, суд вважає, що шкода заподіяна [PERSON] є шкодою завданою джерелом підвищеної небезпеки працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно пункту\~1.5\~статті 1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних \~транспортних\~засобів»,\~у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного \~засобу. На день ДТП оприскувач NEW HOLLAND SP 275 F, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] не підпадав під дію вказаного Закону, і, отже, щодо нього не може бути укладено договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних \~транспортних засобів. Тому, збитки, які завдані відповідачу, підлягають відшкодуванню на загальних підставах. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. В силу вимог статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав у своїй постанові від 01.03.2013\~ № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 14), при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192\~ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором\~потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання\~робіт,\~необхідних для\~відновлення пошкодженої\~речі. Як\~при відшкодуванні\~шкоди в\~натурі,\~так і\~при відшкодуванні\~реальних збитків\~потерпілий має\~право вимагати\~відшкодування упущеної\~вигоди. Якщо для\~відновлення попереднього\~стану речі,\~що мала\~певну зношеність\~(наприклад,\~автомобіля),\~було використано\~нові вузли,\~деталі,\~комплектуючі частини,\~у тому\~числі іншої\~модифікації,\~що випускаються\~в обмін\~знятих із\~виробництва однорідних\~виробів,\~особа,\~відповідальна за\~шкоду,\~не має\~права вимагати\~врахування зношеності\~майна або\~меншої вартості\~пошкоджених частин\~попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Як видно із висновку експерта Хмельницького відділення КНІДСЕ за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи від 23.01.2023 року №1692/1693/22-26, вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику напівпричепа Fruehauf TF34C1, реєстраційний номер [NUMBER] та належить [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 23 січня 2020 року складає 52226,37 грн, а вартість відновлювального ремонту 81261,44 грн. Вказаний висновок є науково обґрунтований, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та підтримав його в судовому засіданні. Тому, суд бере до уваги саме цей висновок, а не звіт про оцінку наданий позивачем, в якому не зазначено, що він складений для суду, та експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зважаючи на те, що потерпілий просив відшкодувати вартість відновлювального ремонту, саме цю сума, яка визначена у висновку експерта - 81261,44 грн слід стягнути з відповідача, тому в цій частині позов підлягає до часткового задоволення. Щодо позовних вимог про відшкодування втраченої вигоди в сумі 90000 гривень, суд вважає, що в цій частині позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке. Так, статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, серед іншого, можливість відшкодування збитків у вигляді доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при непорушенні прав. Тому звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання. Крім того, позивачу (кредитору) слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц та постановах Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 910/12204/17, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18). Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 127/16524/16-ц). Також позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі №908/2486/18, від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/3669/19, від 16 червня 2021 року у справі № 910/14341/18). Тлумачення змісту частини другої статті 22 ЦК України свідчить, що упущена вигода, будучи складовою поняття збитки, на відміну від реальних збитків, фактичну вартість яких можна виявити на основі оцінки прямих майнових втрат, завданих особі, пов`язана з тим реальним приростом, збільшенням її майнової сфери, якого можна було б очікувати за звичайних обставин, якби ці обставини не були порушені неправомірною поведінкою боржника. У частині третій статті 623 ЦК України закріплено норму, яка регламентує ціни на товари, роботи, послуги тощо, які використовуються для обчислення збитків, зокрема, збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема, особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки в момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток. Тож у з`ясуванні критеріїв, яким слід керуватися при визначені (обрахунку) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди, суд зважає на сутність правової природи категорії упущена вигода, принципи на яких ґрунтується виконання зобов`язання з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, а також функції, які повинно виконувати відшкодування збитків. Тому при визначенні (обчисленні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має врахування критерію звичайних обставин (умов цивільного/ господарського обороту), за яких кредитор мав достатні очікування на отримання відповідного доходу в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При цьому звичайними обставинами (умовами цивільного/господарського обороту) фактично є типові (нормальні) обставини (умови) комерційного обігу (функціонування ринку), а не теоретично, потенційно можливі, особливо сприятливі ситуації, що мали місце під час неналежного виконання боржником своїх обов`язків. Іншим критерієм, який необхідно враховувати при визначенні (розрахунку) розміру упущеної вигоди, є критерій розумності витрат. Сутнісний зміст цього критерію та необхідність урахування при розрахунку упущеної вигоди обумовлений принципами зобов`язального права та загальними засадами цивільного законодавства керівними ідеями, з яких мають виходити усі без виключення учасники цивільних відносин. Слід зазначити, що визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно також враховувати функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування. Такою функцією передусім є компенсаційна функція, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків. Відтак, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків. Тому справедливе відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди за наявності доведеності протиправної поведінки заподіювача збитків та причинного зв`язку між збитками та протиправною поведінкою є одним із ефективних засобів захисту порушених прав кредитора, адже сама лише констатація у судовому рішення порушення прав кредитора (позивача) не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним. Звертаючись із позовом про відшкодування збитків у формі упущеної вигоди [PERSON] зазначає, що з вини працівника відповідача він не міг використовувати в підприємницькій діяльності належний йому транспортний засіб. Звертає увагу, що він займається підприємницькою діяльністю з перевезення вантажу. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця [PERSON] від 23 січня 2020 року сума доходу за 2019 рік становить 838 561 грн. Відповідно до податкової декларації єдиного податку фізичної - особи підприємця [PERSON] від 20.01.2021 сума доходу за 2020 рік становить 414 001 грн. Таким чином після ДТП, в зв`язку з простоєм транспортного засобу сума доходу є значно меншою ніж раніше: 838 561 - 414 001 = 424\~560. Вважає, що у зв`язку з простоєм транспортного засобу за 12 місяців ним недоотримано доходу виходячи з обрахунку: середньоденна виручка 424 560 : 366 (кількість днів у 2020 році ) = 1160 грн. (середньоденна виручка). На думку суду, такі розрахунки є теоретичними. Сам факт отримання в 2021 році меншої виручки ніж у 2020 році, не свідчить, що це сталося у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу позивача. Тому, на думку суду, доходи (вигода), що просить стягнути позивач є абстрактними. Крім того, сама лише загальна сума не може вважатися сумою упущеної вигоди, оскільки втрачена вигода, це лише прибуток, без врахування витратної частини, тобто собівартості наданих послуг. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанови Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі № 923/2075/15, від 09.12.2014 у справі №5023/4983/12, постанові ВС від 24 листопада 2021 року у справі № 161/14197/20). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На виконання вимог\~статті 81 ЦПК України, позивачем не доведено, що діями відповідача, йому була спричинена матеріальна шкода, яка відповідно до вимог\~статті 22 ЦК України\~є упущеною вигодою та її розмір. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і з зазначених позивачем підстав, та виходячи з наданих доказів і встановлених на їх підставі конкретних обставин та правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах про стягнення упущеної вигоди. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд виходить із такого. У відповідності до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Із змісту статті 23 Цивільного кодексу України фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої душевними стражданнями у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що з вини відповідача пошкоджено транспортний засіб позивача, що, очевидно, завдало йому моральної шкоди. Так, пошкоджений транспортний засіб використовувався в підприємницькій діяльності, і позивач змушений був організовувати своє життя так, щоби виконувати зобов`язання без причепа. Також, позивач був змушений прикладати додаткових зусиль щоб відновити свої майнові права відстоюючи свої інтереси в судах. Порушився звичний устрій його життя та життя його сім`ї. Отже, враховуючи характер порушення, глибину душевних страждань позивача, тривалий час вирішення питання відшкодування матеріальних збитків, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір спричиненої моральної шкоди слід визначити в сумі 10000 гривень, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Як видно із матеріалів справи, позивачем заявлені позовні вимоги на суму 216400 гривень, а отже при зверненні до суду підлягало сплаті 2164 грн судового збору (1% від ціни позову), позивачем сплачено 4076 грн, тобто зайво сплачено 1912 грн. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, в силу статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 912,61 грн.

Outcome: partial