Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2022326144 від 07.01.2019 року. В позовній\~заяві зазначено,\~що між\~сторонами укладено\~кредитний договір\~за умовами\~якого відповідач\~отримав від\~позивача кредит\~та зобов`язався\~його повернути\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом,\~комісії,\~а також\~інших платежів.\~Проте,\~відповідач порушив\~умови договору\~і тому\~станом на\~14.10.2022\~року має\~заборгованість,\~яку до\~теперішнього часу\~добровільно не\~сплатив.\~Позивач просить\~в судовому\~порядку стягнути\~з відповідача\~заборгованість за\~кредитним договором в розмірі 43560,98 грн., а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2\~481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 26 січня 2023 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено,\~що 07.01.2019\~року [PERSON] \~підписала анкету-заяву\~на отримання\~кредиту в\~АТ "ОТПБАНК"\~та \~укладено кредитний\~договір №\~2022326144,\~за умовами\~якого останньому\~надано кредит\~у розмірі\~11\~100,00\~грн.,\~на цільове\~використання,\~придбання товару\~ у\~продавця,\~350\~грн.\~на сплату\~ додаткових\~послуг банку,\~а саме:\~послуг «СМС»+довідка.\~Загальний розмір\~кредиту 11\~450\~грн.,\~з фіксованою\~розмірною ставкою\~у розмірі\~0,01% річних. Щомісячний платіж позичальника становить 478,00 грн., крім останнього 457,19грн. На підтвердження отримання картки [PERSON] було видано розписку, на якій відповідач своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської платіжної картки AT «ОТП Банк» та що з правилами користування карткою та діючими тарифами AT «ОТП Банк» ознайомлений. Доказами придбання товари за кошти банку є рахунок фактура № СФDNZ-0000000257 від 07.01.2019 року. Продавця із чітким переліком товарів отриманих у кредит та суми розрахунку за товар, із вказівкою на реквізити Сторін та/або одного із Сторін, та підписом Позичальника та фіскальний чек. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з у нього станом на 14.10.2022 року утворилася заборгованість у розмірі 43\~560,98 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 24\~536,11 грн., заборгованості за відсотками - 2\~866,86 грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту 8\~263,89 грн.; заборгованості за простроченим відсотками 7\~894,12 грн. Суд погоджується із розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що даний позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до вимог частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved