Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 07 червня 2014 р., відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом № 177. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 червня 2014 року, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом № 177. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки з чоловіком розладились, взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Крім того, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони різні люди за характерами. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, внаслідок чого фактично сім`я припинила своє існування. Наданий час шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Представник позивача, адвокат Меюс Я.С. до початку судового засідання надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис №177 від 07.06.2014 року, внесений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 10.09.2021 року, серія [NUMBER] від 06.11.2018 року. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини вимог розірвання шлюбу, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 536,80 грн. (1073,60 грн. х 50%). Інші 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved