Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

У січні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] (далі - позивач) до ТОВ «Цикл Фінанс» (далі - відповідач), третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Яцишин Андрій Миколайович про стягнення безпідставно набутих коштів, у якому позивач просив суд стягнути з відповідача 93 491,40 грн безпідставно отриманих коштів та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.05.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 27611 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 001-28545-191212 від 19.12.2012, укладеним із первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк». 11.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65774546 з примусового виконання виконавчого напису № 27611 від 05.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» 118 039 грн. Під час примусового виконання приватним виконавцем шляхом продажу власного автомобіля [PERSON] на електронних торгах було стягнуто на користь ТОВ «Цикл Фінанс» 93 491,40 грн, що підтверджується довідкою № 8683 від 21.11.2022, виданою приватним виконавцем Яцишиним А.М. та протоколом № 557216 проведення електронних торгів від 19.10.2021. Однак, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2022 у справі № 755/20848/21 вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням наведеного, на думку позивача, кошти стягнені у виконавчому провадженні є безпідставно набутими та підлягають поверненню на підставі ст.1212 ЦК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.03.2023 на адресу суду відповідачем надіслано клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, у якому висловлено прохання відмовити у задоволенні позову. У свою чергу відзиву на позов відповідачем подано не було. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, представник позивача подав до суду заяву у якій вказав, що просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, як зазначалось вище, просив розглядати справу у його відсутності. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 11.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. відкрито виконавче провадження №65774546 з примусового виконання виконавчого напису №27611 від 05.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» коштів в сумі 118 039,00 грн. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2022 у справі №755/20848/21 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №27611 від 05.05.2021. Згідно відповіді приватного виконавця Яцишина А.М. від 21.11.2022 № 8683, в рамках виконавчого провадження № 65774546 з примусового виконання виконавчого напису № 27611 від 05.05.2021, виданого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості у розмірі 118 039,00 грн., на депозитний рахунок приватного виконавця стягнуто грошові кошти у розмірі 93 491, 40 грн, з яких з позивача було стягнуто на користь стягувача - 75 160,95 грн, як основна винагорода приватного виконавця - 7 516,10 грн, витрати на проведення виконавчих дій - 10 814,35 грн. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Судом враховано, що довідкою приватного виконавця підтверджується стягнення з позивача на користь відповідача суми боргу у розмірі 75 160,95 грн. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису №27611 від 05.05.2021 таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з [PERSON] коштів на користь ТОВ «Цикл Фінанс» в розмірі 75 160,95 грн було безпідставним. При цьому, згідно відповіді приватного виконавця стягнута з боржника основна винагорода в сумі 7 516,10 грн та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 10 814,35 грн.. Згідно ст. 42 ч.1-3 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. Варто також зазначити, що правовою підставою для отримання приватним виконавцем цих коштів є постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної суми винагороди, витрат виконавчого провадження. Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 05.02.2020 року у справі № 201/8493/18 дійшов правового висновку, про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15. Станом на момент розгляду цієї справи інформація про оскарження постанов приватного виконавця щодо стягнення основної суми винагороди, витрат виконавчого провадження відсутня. Доказів протилежного суду не надано, що свідчить про неможливість застосування в даному випадку ст. 1212 ЦК України та стягнення цих коштів з відповідача. На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача основної винагороди приватного виконавця в сумі 7 516,10 грн та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 10 814,35 грн. В зв`язку з цим, потрібно стягнути на користь [PERSON] з ТОВ «Цикл Фінанс» безпідставно набуті кошти в розмірі 75 160,95 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial