Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про зміну договору найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] ; виділу в квартирі позивачу в користування ізольованої кімнати площею 17,0 кв.м. позначеної позицією № 6 у викопіюванні з поверхового плану; залишення в загальному користуванні кухні площею 7,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м., коридору площею 1,1 кв.м. та зобов`язання Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію укласти з позивачем окремий договір найму на ізольовану кімнату площею 17,0 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с. 52-57). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані дві особи: він та відповідачка, яка є його сестрою. Спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат площами 15,1 кв.м. (позначена позицією № 2 у викопіюванні з поверхового плану), 10,0 кв.м. (позицією - № 5) та 17,0 кв.м. (позицією - № 6); житлова площа квартири - 42,1 кв.м., загальна площа - 65,4 кв.м. Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва № 879 від 12.12.1988 була надана його матері [PERSON] на сім`ю з шести осіб, а саме: на неї; на нього, як сина; відповідачку, як дочку; сина [PERSON] ; дочку [PERSON] та дочку [PERSON] . Позивач вказує, що його сестра [PERSON] померла [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2000 по справі № 2-2599 задоволено позовні вимоги його сестри [PERSON] , змінено договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] ; виділено в користування [PERSON] з неповнолітньою дочкою ізольовану кімнату жилою площею 15,1 кв.м.; виділено в користування [PERSON] , йому, [PERSON] та відповідачці у вказаній квартирі ізольовані кімнати площами 10,0 кв.м. і 17,0 кв.м.; місця загального користування квартири [ADDRESS] залишено в загальному користуванні. Після приватизації виділеної у користування кімнати площею 15,1 кв.м. [PERSON] 25.09.2001 року уклала договір купівлі-продажу частини квартири з [PERSON] . Їхня мати [PERSON] , яка була власником особового рахунку на кімнати площами 10,0 кв.м. та 17,0 кв.м., померла [INFO] . У подальшому ним 01.04.2004 року було укладено договір купівлі-продажу 37/100 квартири [ADDRESS] , а саме кімнати площею 15,1 кв.м. (позначена позицією № 2 у викопіюванні з поверхового плану). Позивач зазначає, що після смерті їхньої матері у виділених ним кімнатах жилою площею 10,0 кв.м. та 17,0 кв.м. залишилось проживати три особи, а саме: він, відповідачка та їхній брат [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2004 по справі № 2-1206/1/2004 задоволено позов [PERSON] до нього з братом [PERSON] ; змінено договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] ; зобов`язано Управління житлового господарства Дніпровської районної адміністрації у м Києві укласти з [PERSON] окремий договір найму на ізольовану кімнату площею 10,0 кв.м. у вказаній квартирі. Після відкриття особового рахунку відповідачці на кімнату площею 10,0 кв.м на підставі рішення суду вони почали окремо сплачувати комунальні послуги, згідно встановленого судом порядку користування, а саме: він з братом [PERSON] - за кімнату 17,0 кв.м., а відповідачка - за кімнату площею 10,0 кв.м. Ним також сплачуються комунальні послуги за належну йому кімнату площею 15,1 кв.м. щодо якої відкритий окремий особовий рахунок № [NUMBER] та у якій ніхто не зареєстрований. Позивач вказує, що після смерті [INFO] їхнього брата [PERSON] змінився порядок сплати комунальних послуг за окремі кімнати квартири [ADDRESS] . У період з листопада 2021 до грудня 2022 року він неодноразово звертався до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» із заявами про переведення на нього особового рахунку на житлову кімнату площею 17,0 кв.м, у якій він залишився зареєстрований одноособово та за яку сплачує комунальні послуги. Проте, йому було відмовлено та від нього вимагають підтвердження згоди відповідачки, яка не має ніякого відношення до спірної кімнати, так як [PERSON] проживає у виділеній їй рішенням суду окремій кімнаті площею 10,0 кв.м. за яку вона сплачує окремо комунальні послуги за одну особу. Після набрання чинності обох судових рішень у них з відповідачкою склався відповідний порядок користування спірною квартирою та [PERSON] не користується кімнатою площею 17,0 кв.м. та належною йому на праві власності кімнатою 15,1 кв.м., які знаходяться виключно у його користуванні. Факт отримання відповідачкою ордера на окрему кімнату площею 10,0 кв.м. є доказом того, що вона втратила право користування кімнатою площею 17,0 кв.м., у якій залишився проживати лише він та особовий рахунок на яку й досі рахується за померлою [PERSON] . З посиланням на норми ст. ст. 63, 64, 104, 105 ЖК України позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2023 позов [PERSON] було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви на протязі семи днів з дня вручення копії ухвали (а.с. 44, 45). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2023 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, роз`яснено сторонам та третім особам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання; задоволено клопотання позивача про витребування від Комунального концерну «Центр комунального сервісу» копії ордера виданого на ім`я [PERSON] на кімнату площею 10,0 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с. 103-104). 24.03.2023 на адресу суду від представника третьої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Яценюк Л.П. надійшло пояснення на позов у яких зазначено, що в трикімнатній квартирі [ADDRESS] на кожну кімнату укладені окремі договори. Наймачем спірної кімнати 17,0 кв.м. є померла [PERSON] . Позовні вимоги не підлягають до задоволення з тих підстав, що [PERSON] не зазначено житлову площу в квартирі на яку він хоче змінити договір найму, відповідно матеріалів справи кімната розміром 17,0 кв.м. в спірній квартирі вже виділена йому в користування та укладення договору найму на житлове приміщення не відноситься до компетенції Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. 29.03.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка просить залишити позовні вимоги без задоволення посилаючись на те, що позов є необґрунтованим. Зазначає, що рішення Дніпровського районного суму м. Києва від 18.06.2004 винесене за тих часів коли був живий їхній брат [PERSON] в користуванні якого також перебувала спірна кімната площею 17,0 кв.м., а кімната площею 15,1 кв.м., що знаходиться у постійному користуванні позивача, у 2004 році перебувала у користуванні їхньої сестри [PERSON] . Відповідно, позивач має у постійному користуванні кімнату площею 15,1 кв.м., вона має меншу кімнату площею 10,0 кв.м. Жодного обґрунтування того чому саме позивачу має належати кімната 17,0 кв.м. позивач не зазначає. Її звернення до суду у 2004 році стосувалося порядку користування квартирою у якій на той час проживала інша кількість осіб, ніж зараз. Вона, як і позивач, є спадкоємицею їхніх померлих матері та брата, тому вважає, що на кімнату 17,0 кв.м. має такі ж права, як і позивач. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2004 позивачем не оскаржувалось, також він не був позбавлений можливості звернутися із зустрічним позовом щодо залишення у його користуванні та брата кімнати 17,0 кв.м. Вона заперечує проти того, щоб ще одна кімната перейшла до брата, оскільки це несправедливо та порушує її право, яке вона має на кімнату 17 кв.м. у квартирі, що залишилася після смерті її матері, сестер та брата. Позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, адже не передбачено право суду спонукати до укладення будь-якого договору, крім випадків коли укладення є обов`язковим в силу закону. 20.04.2023 на адресу суду від Комунального концерну «Центр комунального сервісу» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів. З додатків до відзиву на позов встановлено, що копія відзиву надіслана позивачу [PERSON] на вказану у позовній заяві адресу 29.03.2023. За інформацією трекінгу Укрпошти відстеження пересилання рекомендованого поштового відправлення вбачається, що відзив на позов отриманий позивачем 05.04.2023. Своїм правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] виконавчим комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва було видано ордер від 14.09.1981 року на право заняття шести кімнат загальною житловою площею 84,56 кв.м. у квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] складом сім`ї вісім осіб, зокрема: [PERSON] , чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с. 59). Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва «Про закріплення і обмін житлової площі, зміну договору найму та внесення змін в попередні рішення» від 12.12.1988 № 879, за результатом розгляду заяви про укладення окремого договору найму [PERSON] складом сім`ї 10 осіб, проживаючої у двох трикімнатних квартирах [ADDRESS] , дозволено ЖЕК укласти окремий договір найму на трикімнатну квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , склад сім`ї якої: вона, син [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с. 60). Як убачається із поверхового плану, квартира [ADDRESS] має загальну площу 65,4 кв.м., житлову площу 42,1 кв.м. та складається із трьох відокремлених кімнат: площами 15,1 кв.м. (на поверховому плані за № 2), 10,0 кв.м. (на поверховому плані за № 5), 17,0 кв.м. (на поверховому плані за № 6); і місць загального користування: коридор площею 11,4 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,6 кв.м., кухня - 7,2 кв.м., комора - 1,1 кв.м. (а.с. 58). Відповідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 61). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2000 по справі № 2-2599 було задоволено позовні вимоги [PERSON] , змінено договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS] ; виділено в користування [PERSON] та її неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] , ізольовану кімнату жилою площею 15,1 кв.м.; виділено в користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вказаній квартирі ізольовані кімнати жилими площами 10,0 кв.м. і 17,0 кв.м.; кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу залишено в загальному користуванні (а.с. 62-70). За договором купівлі-продажу частини квартири від 25.09.2001, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. за реєстровим № 6785, [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої дочки [PERSON] , відчужила [PERSON] 37/100 частини квартири [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати житловою площею 15,10 кв.м., загальною площею 25,16 кв.м. (а.с. 71). 01.04.2004 між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тодорович О.Л., зареєстрований у реєстрі за № 3с-586, відповідно якого позивач набув у власність 37/100 частини квартири [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати житлою площею 15,10 кв.м., загальною площею 25,16 кв.м. (а.с. 73). Матір сторін по справі [PERSON] померла [INFO] (а.с. 72, 76). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2004 по справі № 2-1206/1/2004 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення. Цим судовим рішенням змінено договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] та зобов`язано Управління житлового господарства Дніпровської районної адміністрації у м Києві укласти з [PERSON] окремий договір найму на ізольовану кімнату площею 10,0 кв.м. у вказаній квартирі (а.с. 75-77). Відповідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 81). За вимогами позову позивач просить змінити договір найму квартири [ADDRESS] та виділити йому в користування ізольовану кімнату площею 17,0 кв.м., посилаючись на те, що судовим рішенням відповідачці [PERSON] вже виділено у користування кімнату площею 10,0 кв.м. із зобов`язанням укласти з нею окремий договір найму саме на цю кімнату, тому відповідачка втратила будь-які права на спірну кімнату площею 17,0 кв.м., яку у справі за її позовом просила суд виділити в користування йому з братом [PERSON] . Проти задоволення позовних вимог відповідачка заперечує, обґрунтовуючи тим, що наразі вона має у користуванні меншу кімнату площею 10,0 кв.м., а позивач користується більшою кімнатою площею 15,1 кв.м., на час її звернення до суду у 2004 році про порядок користування житлом у квартирі проживала інша кількість осіб, на той час був живий їхній з позивачем брат [PERSON] , який також користувався кімнатою 17,0 кв.м., на яку вона має такі ж права, як і позивач. Позивач звертався до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» із заявами щодо відкриття на його ім`я особового рахунку на житлову площу 17,0 кв.м. у квартирі [ADDRESS] , на які отримав відповіді від 15.11.2021, 23.06.2022, 11.11.2022 з повідомленням про те, що особовий рахунок на кімнату площею 17,0 кв.м. оформлений на померлу [PERSON] та в окреме користування ця кімната будь кому не виділена, у вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстрована ще повнолітня особа, [INFO] , тому для переведення особового рахунку на ім`я позивача потрібна згода зареєстрованого члена сім`ї (а.с. 91-93). Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення (частина 1 ст. 61 Житлового кодексу України). Відповідно частини 2 ст. 61 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. За нормою ст. 103 Житлового кодексу України, договір найму жилого приміщення може бути змінено відповідно до вимог законодавства України. Згідно частин 1, 2 ст. 104 Житлового кодексу України, член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 88285935 від 23.01.2023, інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 88286007 від 23.01.2023, № 88982846 від 09.02.2023, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи, а саме: сторони по справі з 24.01.1989 року (а.с. 47, 89, 90). Судом також встановлено, що на ім`я відповідачки [PERSON] . Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією видано ордер № 2884 серії Б від 20.10.2004 на заняття жилого приміщення площею 10,0 кв.м., яке складається з однієї кімнати в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Отже, у квартирі [ADDRESS] позивачу на праві власності належить 37/100 частини квартири, зокрема одна кімната площею 15,1 кв.м. у вказаній квартирі (на поверховому плані за № 2), що підтверджується договором купівлі-продажу та реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 02.04.2004 за реєстровим № 164; позивачка користується кімнатою площею 10,0 кв.м. (на поверховому плані за № 5) на підставі ордеру на жиле приміщення. Разом з тим, спірна кімната площею 17,0 кв.м. (на поверховому плані за № 6) будь кому у користування з мешканців квартири виділена не була. За приписами ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Суд бере до уваги, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2004 у справі № 2-1206/1/2004, на яке позивач посилається, як на підтвердження позовних вимог, порядок користування квартирою [ADDRESS] не визначався, а було укладено з [PERSON] окремий договір найму на кімнату площею 10,0 кв.м. (а.с. 75-77). За наявності факту реєстрації за адресою: [ADDRESS] відповідачки та позивача, як двох наймачів кімнат площами 10,0 кв.м., 17 кв.м., на кожного із них припадає по 13,5 кв.м. житлової площі. З урахуванням тих обставин, що відповідачка користується кімнатою площею 10,0 кв.м., виділення у користування позивачу кімнати площею 17,0 кв.м. порушить право відповідачки на 3,5 кв.м житлової площі, що є суттєвим порушенням житлових прав останньої. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Позивач також обґрунтовує позов тим, що він оплачує комунальні послуги за спірну кімнату, на підтвердження чого надав копії рахунків-повідомлень станом на 01.04.2021, 01.09.2022 (а.с. 82, 84). Однак, понесення позивачем одноособово витрат по сплаті коштів за житлово-комунальні послуги не є безумовною підставою для задоволення позову, оскільки позивач не позбавлений можливості ставити питання про відшкодування відповідачкою таких витрат щодо утримання спірного житла. За наведених обставин суд вважає, що позов у частині вимог про виділ в користування позивачу спірної кімнати задоволенню не підлягає. Позовні вимоги щодо зміну договору найму та зобов`язання укладення окремого договору найму є похідними від вимог стосовно визначення порядку користування кімнатою, тому у їх задоволенні слід відмовити, до того ж Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація, до якої заявляються вимоги, зазначена, як третя особа, а не у статусі відповідача. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові повністю.

Outcome: dismissed