Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 6/50 частки земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:248:004, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), судові витрати по справі вважати фактично понесеними. Позов мотивує тим, що 20.07.2015 року між нею (покупець), та [PERSON] , [PERSON] (продавці) укладено договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Драною І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1324. За умовами п. 1.1. продавці, по 3/50 частин кожний, передають у власність покупцю 6/50 частин домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, а покупець приймає майно і сплачує за нього обговорену грошову суму. Домоволодіння, 6/50 частин якого відчужується, знаходиться за адресою: - [ADDRESS] . В п. 1.2. Договору, зокрема, зазначено, що право власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, частка якого відчужується, не оформлювалось, кадастровий номер відсутній, що підтверджується заявою продавців, поданою нотаріусу. В липні місяці 2021 року вона вирішила відчужити належну їй частку домоволодіння, в зв`язку з чим звернулася до нотаріуса. Під час підготовки відповідних документів для продажу, нотаріусом виявлено, що 6/50 частин вищевказаної земельної ділянки на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 30.06.2011 року за № 654 передано у власність колишнім власникам домоволодіння, а саме: [PERSON] та [PERSON] по 3/50 частин кожному. На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу продавцями приховано факт того, що їм також належить на праві власності частка земельної ділянки, на якій розташовано 6/50 частин домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель по [ADDRESS] . Відомості щодо права власності продавців на земельну ділянку до Державного земельного кадастру про земельну ділянку не внесені. За інформацією Відділу державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [INFO] [PERSON] помер, про що складено актовий запис про смерть за № 1149. Враховуючи, що вона є власником 6/50 частин домоволодіння, вважає, що набула і право власності на земельну ділянку, на якій розташоване дане домоволодіння, посилаючись на вказані обставини і норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 07.10.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано термін для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 22.04.2022 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступника померлої сторони і ухвалою суду від 30.11.2022 року замінено відповідачів у справі [PERSON] на [PERSON] та Кропивницьку міську раду на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 06.03.2023 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. Сторонами подані заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивач позов підтримала, відповідачі не заперечують проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20.07.2015 року між [PERSON] (покупець), та [PERSON] , [PERSON] (продавці) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Драною І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1324. За умовами п. 1.1. даного договору продавці, по 3/50 частині кожний, передають у власність покупцю 6/50 частин домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, а покупець приймає майно і сплачує за нього обговорену грошову суму. Домоволодіння, 6/50 частин якого відчужується, знаходиться за адресою: - [ADDRESS] . В п. 1.2. Договору, зазначено, що право власності на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння, частка якого відчужується, не оформлювалось, кадастровий номер відсутній, що підтверджується заявою продавців, поданою нотаріусу. Як зазначає позивач, в липні місяці 2021 року вона вирішила відчужити належну їй частку домоволодіння, в зв`язку з чим звернулася до нотаріуса. Під час підготовки відповідних документів для продажу, нотаріусом виявлено, що 6/50 частин земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 30.06.2011 року за № 654 передано у власність колишнім власникам домоволодіння, а саме: [PERSON] та [PERSON] по 3/50 частин кожному. На час укладення договору купівлі-продажу від 20.07.2015 року продавцями факт того, що їм також належить на праві власності частка земельної ділянки, на якій розташовано 6/50 частин домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель по [ADDRESS] , не вказано. Частиною 1 ст. 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Вказане підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 346048. Відомості щодо права власності продавців на земельну ділянку до Державного земельного кадастру про земельну ділянку не внесені. За інформацією Відділу державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [INFO] [PERSON] помер, про що складено актовий запис про смерть за № 1149. Відповідно до норм ст. 377 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Положення ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України імперативно визначають, що особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження рухомості. Відповідно до норм ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Суд встановив, що [PERSON] , є власником 6/50 частин домоволодіння з відповідною часткою господарсько-побутових будівель по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, а, відтак, набула право власності на 6/50 частин земельної ділянки, на якій розташоване належне їй домоволодіння. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає судові витрати по справі фактично понесеними. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved