Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (об`єднана територіальна громада) про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані: [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] , чоловіка [PERSON] , однак померла [INFO] , не встигнувши оформити спадкове майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] 08.10.2018 склала заповіт, за яким все належне їй на час смерті майно, з чого б воно не склалося і де б воно не знаходилося, а також все те, що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, головою якого був [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21.03.2023 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.04.2023. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України(даліЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другоїстатті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 грудня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, що складається з 5 членів, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної Ради народних депутатів № 246 від 24 жовтня 1989 року. Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 258 від 16.09.2022, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , є колгоспним двором, що складається з 5 членів, головою якого був [PERSON] , на підставі Свідоцтва на право власності, виданого Теребовлянською районною радою на підставі рішення № 246 від 24.10.1989, зареєстровано Тернопільським ООБТІ 20.12.1989 за реєстровим №308. Відповідно довідок, виданих Золотниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2021, за №№222,223,224, 225,226, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , та в ньому проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року головою двору був [PERSON] , та в ньому проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON] , [PERSON] , її матір. На день смерті [PERSON] [INFO] у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: її дочка [PERSON] , її зять [PERSON] (голова двору), онука [PERSON] , [PERSON] -племінник. На день смерті [PERSON] [INFO] у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON] . На день смерті [PERSON] [INFO] , вона у вказаному будинку проживала одна. Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 16.09.2022, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 64,0 кв.м., з якої житлова 40,3 кв.м. Відповідно до копії довідки про надання інформаційно-консультативних послуг ТОВ «ЛЕКС СТАСУС» вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , станом на 20.12.2022 становить 100000 грн 00 коп. Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , відносився до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] та в ньому проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON] , син [PERSON] , мати [PERSON] . Син [PERSON] , дочка [PERSON] вибули із домогосподарства з 1990 та 1989 року відповідно. Вказане відображено у погосподарській книзі по даному домоволодінні. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦКУPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відтак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/3 частці житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , однак у визначеному законом порядку вони не оформили своє право власності. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в селі Суковате, Лісковського району, Краківської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 16.11.1963 Соколівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в селі Соколів, Теребовлянського району, Тернопільської області та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2012, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] помер [INFO] в с.Соколів, Теребовлянського району, Тернопільської області. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.04.1997, виданого Соколівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Соколів, Теребовлянського району, Тернопільської області. Заповіту на своє майно [PERSON] за життя не склала. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняла дочка [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала разом із [PERSON] на момент її смерті. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.09.2012, виданого Соколівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] помер [INFO] в с.Соколів, Теребовлянського району, Тернопільської області. Заповіту на своє майно [PERSON] за життя не склав. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла дружина [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала разом із [PERSON] на момент його смерті. [PERSON] 08.10.2018 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Золотниківською сільською радою, яким заповіла належне їй на час смерті майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, а також все те, що вона за законом матиме право [PERSON] . Заповіт від 08.10.2018 на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2021, виданого виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Соколів, Теребовлянського району, Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої Теребовлянською державною нотаріальною конторою Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за №585/02-14 від 24.10.2022, вбачається, що при розгляді документів, було встановлено, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] зареєстрований за колгоспним двором, який складається з 5 -ти членів, головою якого був [PERSON] . Після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу за заявою спадкоємця за заповітом, сина спадкодавця [PERSON] , інші спадкоємці не зверталися. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved