Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

17.09.2021року до суду надійшла позовна заява КС «Народний кредит» до [PERSON] про стягнення коштів. Позов обґрунтовується тим, що 15.11.2019 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит № 9-191104-н, згідно якого позивач надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 5 800,00 грн. строком на 24 місяці від дати отримання Позичальником кредиту на умовах забезпеченості та повернення, з процентною ставкою 63,51% річних. Після надання кредитних коштів за договором сторонами був погоджений та підписаний відповідний графік платежів № 1 від 15.11.2019 року, який є невід`ємною частиною вказаного договору. Водночас, у день підписання договору про споживчий кредит також було укладено Додатковий договір до Договору про споживчий кредит № 9-191104-н, згідно з яким (п.1.1), у разі прострочення відповідачем планового платежу повністю або частково з першого дня такого прострочення кредит буде вважатись кредитом з підвищеним ризиком, на суму залишку якого буде нараховуватись фіксована процентна ставка в розмірі 365 % річних (тобто 1 % денних на суму залишку по кредиту). Пунктом 3.4 договору визначено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту. У разі недостатньої суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачується неустойка та ін. платежі відповідно до цього Договору. Пункт 5.1.7 цього договору передбачає, що у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту, Позичальник зобов`язується сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Станом на дату подання даної позовної заяви відповідачка уникає виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, не сплачує проценти за користування грошовими коштами. Принагідно, що ще 9 червня 2021 року на адресу відповідачки направлялась претензія №197 з вимогою провести погашення заборгованості за договором та відсотками, але вказані вимоги були залишені без виконання. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за укладеним договором в розмірі 22 165,98 грн., яка складається з: відсотків за час користування кредитними коштами - 18 939,22 грн., штрафу - 2 316,46 грн., пені - 910,30 грн., а також судові витрати - 2 270,00 грн. 20.09.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідачка відзив у встановлений судом строк не подала. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Направлений відповідачці пакет документів останньою був отриманий 08.12.2022 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. У встановлений Ухвалою суду від 08.12.2022 строк відповідачкою відзиву на позовну заяву не подано. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.11.2019 року між сторонами було укладено Договір про споживчий кредит № 9-191104-н, згідно якого позивач надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 5 800,00 грн. строком на 24 місяці від дати отримання Позичальником кредиту на умовах забезпеченості та повернення, з процентною ставкою 63,51% річних. Сторонами був погоджений та підписаний відповідний графік платежів № 1 від 15.11.2019 року, який є невід`ємною частиною вказаного договору. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні та в ст. 1 визначає договір про споживчий кредит як вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Так, згідно п. 2.1, п. 2.6. укладеного між сторонами Договору строк кредитування 24 місяці від дати отримання кредиту, якою вважається дата, зокрема, видачі Позичальнику суми кредиту готівкою через касу Кредитодавця. За правилами п. 2.7. Договору датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових документів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця, при спрямуванні добровільного цільового внеску Позичальника у додатковий капітал або добровільних додаткових пайових внесків Позичальника на погашення кредиту та процентів за його користування (за письмовою заявою члена кредитної спілки за умови дотримання кредитною спілкою нормативу достатності капіталу після прийняття правлінням кредитної спілки відповідного рішення) дата прийняття правлінням відповідного рішення. Відповідно до п. 3.5. сторони домовились, що надання і погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно із Графіком платежів у проміжні строки, що становлять 30 календарних днів. Позивачем на підтвердження виконання своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором в частині надання відповідачу обумовлених кредитних коштів надано копію видаткового ордеру від 15.11.2019 року. Однак, за доводами сторони позивача, відповідачка уникає виконання зобов`язань за договором. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Правилами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Графіком платежів від 15.10.2019 року встановлена періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, не повністю виконувався відповідачкою. Таким чином, відповідачка, не виконуючи належним чином умови договору, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Тобто законодавством гарантоване право на отримання кредитодавцем процентів. Згідно з п. 3.1. укладеного Договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованими і становить 63,51 %, тобто 0,174 % денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Такі умови обумовлені сторонами договором про споживчий кредит. Отже, на виконання вимог п. 8 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умовами Договору про споживчий кредит обумовлена процентна ставка за кредитом, її тип, порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів, що також відображено в Графіку платежів, який є Додатком № 1 та невід`ємною частиною укладеного Договору. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про доведеність позивачем обставин про стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18 939,22 грн. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафу та пені, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 7 Договору про споживчий кредит передбачена відповідальність сторін. Так, Позичальник, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим Договором і не скористався правом, передбаченим п. 5.2.2. цього Договору, за рішення кредитного комітету Кредитодавця має сплатити Кредитодавцю пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання простроченої заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожен день прострочення виконання. Пеня встановлюється у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу (п. 7.4.). Позивальник, який не виконав зазначених у п. 5.1. цього Договору обов`язків і не скористався правом, передбаченим п. 5.2.2. цього Договору, у разі прийняття Кредитодавцем рішення про стягнення в примусовому порядку суми боргу по Договору, має сплатити штраф у розмірі 50 % від суми, одержаної Позичальником за цим Договором (п. 7.5.). Сукупна неустойка (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальника на підстав цього Договору не може перевищувати половини суми, одержаної Позивальником за цим Договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін (п. 7.6.). Зазначені умови є суперечливими з огляну на те що, інформація про наявність рішення кредитного комітету Кредитодавця, про яке йдеться в п. 7.4., і яке за змістом цього пункту є передумовою виникнення обов`язку у Позичальника сплатити пеню, в матеріалах справи не міститься, а п. 7.6. не є дотриманим. До того ж, згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Верховний Суд в своїй постанові від 23.05.2018 року (справа № 497/2849/15-ц) вказав, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи викладене, за змістом ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При цьому, суд не вправі виходити за межі позовних вимог і самостійно обирати застосовування штраф чи пені як виду цивільно-правової відповідальності. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2 270,00 грн.

Outcome: partial