Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просить припинити стягнення аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.11.2020 року (справа №522/13005/20) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як повнолітньої, яка продовжує навчання, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 07.08.2020 року щомісячно та до закінчення навчання [PERSON] , але не більше, як до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму працездатної особи. Вказане рішення суду було прийнято у зв`язку із навчанням відповідачки [PERSON] у Архітектурно-художньому інституті Одеської державної академії будівництва та архітектури. Відповідно до листа від 26.10.2022 року Одеська державна академія будівництва та архітектури повідомила, що « [PERSON] відрахована з академії з 3 курсу з 22.08.2022 року, наказ №280/ас від 22.08.2022 року». Таким чином, через припинення навчання [PERSON] в учбовому закладі в силу ст. 199 СК України позивач не має батьківського обов`язку утримувати повнолітню дитину в зв`язку з її навчанням . Ухвалою суду від 16.03.2023 року відкрито провадження по справі в спрощеному позовному провадженні. В судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка не заперечувала проти винесення рішення та вимог заявлених позивачем, про що надала суду заяву. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідачка народилась [INFO] і позивач [PERSON] записаний її батьком (а.с.15). На час звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час її навчання (справа №522/13005/20), [PERSON] навчалась у Одеській державній академії будівництва та архітектури, була зарахована студенткою 1-ого курсу денної бюджетної форми навчання, ступеня вищої освіти бакалавр, спеціальності Образотворче мистецтво, реставрація з 01.09.2019 року наказ №384/ас від 31.07.2019 року. (а.с.20) Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання, як повнолітньої, яка продовжує навчання, починаючи з дати звернення до суду, тобто з 07.08.2020 року щомісячно та до закінчення навчання [PERSON] , але не більше, як до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO] у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму працездатної особи (а.с.8-10). Відповідно до довідки Одеської державної академії будівництва та архітектури від 26.10.2022 № 18-26 [PERSON] відрахована з академії з 3- курсу з 22.08.2022 року, наказом №280/ас від 22.08.2022 року (а.с.21). Частиною 2 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку. За змістом ч.4 ст.46 цього ж Закону поновлення на навчання осіб, відрахованих з закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюються, як правило, під час канікул. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що переривання навчання не позбавляє особу статусу студента навчального закладу, однак у цей період такий студент не виконує освітньої(наукової) програми, а відтак і не продовжує навчання. За своєю правовою природою аліменти, що стягуються за рішенням суду, мають регулярний щомісячний характер. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В ст.6 СК України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Донька сторін досягла повноліття. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання передбачено ст.199 СК України. Тобто, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України, законодавець чітко визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тобто на весь період навчання, який охоплює період з вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Відповідно до ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року (справа №346/103/17 провадження №61-2017св18). Враховуючи те, що [PERSON] є повнолітньою, з 22.08.2022 відрахована з Одеської державної академії будівництва та архітектури, де навчалась з 01.09.2019 року згідно наказу №384/ас від 31.07.2019 року, в зв`язку з чим потребувала матеріальної допомоги, суд вважає припиненим обов`язок батька утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. З огляду на те, що на час звернення позивача до суду існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь та на утримання відповідачки, яка втратила право на таке утримання з 22.08.2022 р., суд робить висновок про те, що позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення з позивача аліментів, починаючи з 22.08.2022 року. Відповідно до ч. 10 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved