Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

09 серпня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до [PERSON] , третя особа: ТОВ «Перша Миколаївська управляюча компанія», в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але не проживає більш ніж три роки. Кімната не приватизована, не службова, належить до комунальної власності Миколаївської міської територіальної громади. Заборгованість по квартирній платі складає 332,10 грн. Реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача можливості надати вказану кімнату іншим особам, які потребують забезпечення житлом. 18 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання. 25 січня 2022 року закрито підготовче провадження, призначено судове засідання. До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. Про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, але до суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність за вказаною адресою, що дає підстави для висновку, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився повторно, причини не повідомив, заяв, пояснень не надіслав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши надані матеріали, суд дійшов такого. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції станом на час подання позовної заяви), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частин 1, 2 статті 72 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). Судом встановлено, що гуртожиток, розташований по [ADDRESS] належить до комунальної власності Миколаївської міської територіальної громади. В кімнаті [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 17.07.2013 року (довідка Форма А, довідка ТОВ «Перша Миколаївська управляюча компанія» № 184 від 12.03.2021, Витяг з реєстру територіальної громади від 18.08.2021). Відповідно до Акту № 59 вих. № 59 від 17.03.2021, [PERSON] , [INFO] в кімнаті [ADDRESS] фактично не проживає більше трьох років. [PERSON] станом на 01.03.2021 має заборгованість по кімнаті перед КП СКП «Гуртожиток» - 1128,65 грн, перед ТОВ «ПМУК» - 332,10 грн. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом. Доказів протилежного [PERSON] до суду не подав, а тому вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до такого. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З долученого платіжного доручення № 509 від 21 травня 2021 р. суд робить висновок, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. Оскільки позов задоволено повністю, витрати понесені позивачем на оплату судового збору належить стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved