Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно з них заборгованість за Договором № 700847 від 27 серпня 2013 року у розмірі 195 761 грн. 52 коп. Виклад позиції позивача. Позивач просить стягнути солідарно заборгованість. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» та [PERSON] укладено договір № 700847 та підписано Додаток № 1 до нього, який є невід`ємною частиною Договору. Предметом Договору є надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля Кіа RIO за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. 26.11.2013 року, на виконання умов Договору, [PERSON] через систему АвтоТак отримав у власність автомобіль Кіа RIO2013 року випуску (кузов № [NUMBER] ) та здійснив його реєстрацію на своє ім`я за реєстраційним номером [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] . В свою чергу [PERSON] зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Поточної ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних Періодичних платежів разом із Щомісячною винагородою (п. 2.3 ст. 2 Розділу II Договору). [PERSON] порушив зобов`язання щодо повної сплати періодичних платежів, обов`язковість сплати якої передбачена Договором. [PERSON] за період з вересня 2013 року по грудень 2021 року було сплачено: 52,4531% - періодичних платежів; 84 - внесків в оплату щомісячної винагороди Позивача. [PERSON] систематично порушував зобов`язання щодо повноти оплати Періодичних платежів, внаслідок чого утворився борг по оплаті Періодичних платежів в розмірі 47,5469% від ціни автомобіля. Остання відома поточна ціна автомобіля Кіа RIOстановить 411 723,00 грн. Враховуючи невиконання своїх зобов`язань за договором розмір невиконаних зобов`язань [PERSON] за Договором по оплаті періодичних платежів становить 47,5469% - (100% - 52,4531%). Відповідно, заборгованість [PERSON] за Договором становить 195 761 грн. 52 коп. 11.11.2013 року між ТОВ «Авто Просто», як кредитором, [PERSON] та [PERSON] , як поручителями, було укладено договір поруки, за яким останні зобов`язувався відповідати перед кредитором у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за Договором. Договір поруки було зареєстровано в реєстрі за № 1213 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н. В. Відповідно, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками та відповідають перед позивачем за невиконання зобов`язань [PERSON] за договором в солідарному порядку. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] 13.09.2022 року надала відзив на позовну заяву, у якій позовні вимоги не визнала. Зазначила, що договір не передбачає зобов`язання Відповідача - 1 сплатити 100% вартість поточної ціни автомобіля шляхом сплати 84 щомісячних періодичних платежів. Між тим, зазначає, що учасник зобов`язаний сплачувати періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з Графіком внесків, який не долучений позивачем до позовної заяви. Крім того, на момент подачі позовної заяви [PERSON] не мав заборгованості по щомісячним внескам, це підтверджується розрахунком позивача, який відображає останній платіж перед подачею позовної заяви - 29 грудня 2021 року у розмірі 1 535,52 гривні. Тому позивачем не уточнено, який саме пункт договору порушено [PERSON] , якщо ним сумлінно сплачувались щомісячні платежі відповідно до запропонованого графіку самим позивачем. Крім того позивач не надає жодних документальних доказів щодо того, що поточна ціна отриманого вже автомобіля 2013 року випуску була збільшена у період щомісячних платежів. Адже саме ці докази впливають на розмір вказаної у розрахунку щомісячної винагороди. Позивачем не доведено належними доказами існування правових підстав для збільшення розміру щомісячних платежів та винагороди після отримання автомобіля. Договором № 700847 не передбачено право позивача брати у складову поточної ціни автомобіля (отриманого у 2013 році) ціну нового автомобіля, гарантійного строку. Відповідно до норм договору, автомобіль - це транспортний засіб, що придбавається через систему Авто Так згідно з укладеним Договором про адміністрування. Марка та базова комплектність моделі Автомобіля вказуються в Додатку № 1 до Договору про адміністрування. Тобто, мова йде про конкретно визначений автомобіль у Додатку № 1. Договором не визначено, що поточна ціна отриманого автомобіля буде змінюватися у відповідності до ціни нового автомобіля щорічно, що має гарантійний термін. Поточна ціна Автомобіля може змінюватися протягом строку дії Договору. Разом з цим, до матеріалів позовної заяви не долучено листів - повідомлень від виробника, імпортера чи дистриб`ютора про зміну поточної ціни вже отриманої Кіа RIO (2013 року випуску) на підставі яких позивач збільшив розмір періодичного платежу та щомісячної винагороди. Таким чином, позивачем не надано доказів на підставі яких ним збільшено поточну ціну починаючи з 20.02.2014 року. Відповідно до пункту 2.2 статті 2, про зміну поточної ціни товару ТОВ "Авто Просто" письмово повідомляє учасників групи протягом семи робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує її зміну. Позивачем не надано доказів про вказану зміну поточної ціни у період дії Договору, не надано до матеріалів позовної заяви жодної вимоги про сплату заборгованості у зв`язку із зміною поточної ціни авто. Позивач вперше заявляє про зміну поточної ціни автомобіля у судовому порядку та за межами дії Договору Разом з цим, залишається невідомим з якого часу вказана ним «остання відома поточна ціна», кому вона відома та яким чином була відома. Відповідно до документальних доказів в матеріалах даної цивільної справи остання відома поточна ціна сторонам Договору складає 135632,00 гривень. Будь - яких інших документів, що свідчать про те, що остання відома поточна ціна була змінена і відома сторонам Договору позивачем не надано. Крім того, [PERSON] з моменту отримання автомобіля ніколи не отримував повідомлень про зміну поточної ціни автомобіля, ні [PERSON] , ні поручителі жодного разу не отримували вимоги про сплату заборгованості, тому були впевнені, що дотримуються зобов`язань за Договором і в період його дії змін не відбувалось [PERSON] зобов`язався сплатити періодичні платежі разом із щомісячною винагородою в загальному розмірі 190630,49 гривень. [PERSON] проведено 109 платежів, на загальну суму 218790,19 гривень, тому він вважає, що ним повністю виконано зобов`язання за Договором № 700847. Заяви та клопотання сторін. 05 жовтня 2022 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог ( Том1, а.с. 148-149) у якій просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» 246 456,67 грн., з яких 172 763,89 грн. (заборгованість за Договором від 27 серпня 2013 року № 700847) + 62 948,32 грн. (інфляційне збільшення) + 10 744,46 (3% річних); стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3 696,85 грн., по 1 232,29 грн. з кожного. 05 жовтня 2022 року позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що розмір періодичного платежу та розмір винагороди визначено в Договорі у відсотковому значені, а грошове значення вказаних відсотків обраховується виключно з поточної ціни автомобіля. Порядок визначення поточної ціни автомобіля чітко визначено в Договорі, а саме в статті 2 Розділу II Договору. Таким чином «алгоритм» визначення Поточної ціни автомобіля чітко визначений, відомий [PERSON] та погоджений ним шляхом підписання Договору. Не отримання рахунка на сплату не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати періодичний платіж разом із щомісячною винагородою. Відтак твердження [PERSON] про не отримання рахунків, чи невчасне отримання рахунків не звільняє від обов`язку вчасно здійснювати платежі за Договором. Повідомлення, про зміну поточної ціни автомобіля, є частиною рахунку, надіслання та отримання якого врегульовано п. 2.3 ст. 2 розділу 2 Договору. Додатково, надані дублікати рахунків від 01.05.2020 року № 700847/05/2020 та від 01.06.2020 року № 700847/06/2020, в яких вказано всі відомості передбачені умовами Договору, зокрема повідомлення про зміну Поточної ціни автомобіля. 17 жовтня 2022 року від представника відповідача надійшло заперечення в якому вона зазначила розрахунок. 10 листопада 2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів. 23 листопада 2022 року в письмовому поясненні представник позивача зазначив, що не отримання рахунку не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати періодичний платіж разом із винагородою товариства. 25 січня 2023 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач, який безпосередньо уповноважений виключно на адміністрування укладеного Договору та отримуючи за це щомісячну грошову винагороду, фактично порушував умови Договору з березня 2014 року. Так, як відповідно до реєстрів та наданого розрахунку вперше дистриб`ютором була змінена поточна ціна авто 20 лютого 2014 року. Згідно з пунктом 2.2 статті 2 додатку № 2 у разі зміни Поточної ціни Автомобіля «Авто Просто» може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають вноситися учасниками групи. Про зміну Поточної ціни товару «Авто Просто» письмово повідомляє учасників групи протягом семи робочих днів з дати отримання від Постачальника документа, що підтверджує його зміну. Тобто після зміни поточної ціни авто у лютому 2014 року, у березні 2014 року відповідно був збільшений щомісячний розмір внеску та винагороди. Саме з березня 2014 року Позивач знав про невідповідність розміру щомісячного внеску та винагороди, тому саме з вказаного періоду часу Позивач міг звернутися з досудовою вимогою, з позовною заявою до суду про стягнення грошових коштів. Разом з цим, Позивач звернувся до суду лише через 8 років при цьому жодного разу не намагався врегулювати питання в досудовому порядку. Фактично про зміни умов Договору Позивач заявив в судовому порядку поза межами дії Договору так, як строк дії договору закінчився 27 серпня 2020 року. Представник відповідача вважає, що право звернення до суду у позивача виникло в березні 2014 року, але загальний строк позовної давності сплинув у березні 2017 року, тому просить застосувати строки позовної давності та відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. ( Том 2 а.с. 83-84). 08 лютого 2023 року представник позивача надав заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказав, що договір укладено 27.08.2013 року, таким чином, враховуючи умови п. 2.7, п. 2.8 ст. 2 розділу 2 та п. 5 Договору, звернення з позовом до суду у січні 2022 року відбулося в межах строків позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові зсідання не з`являлись, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзиву на позовну заяву не надали. Процесуальні рішення ухвалені судом. Ухвалою від 26.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 01.06.2022 року призначено справу до судового розгляду. Заслухавши доводи сторін, з`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які склалися між сторонами. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, доходить такого висновку. У ході судового розгляду встановлено, що 27.08.2013 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] укладено договір № 700847, предметом якого є надання позивачу послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 1 Угоди визначено, що угода укладається шляхом підписання сторонами угоди додатку №1, який є невід`ємною частиною угоди (т. 1 а.с.7-12). Предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Згідно з пунктом 8.1 статті 8 угоди ТОВ «Авто Просто» зобов`язується надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі. Відповідно до угоди між ТОВ «Авто Просто» та виробником (дистриб`ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов`язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля. Статтею 8.2 угоди поняття «право на отримання автомобіля» означає право учасника одержати автомобіль у зазначений термін, якщо він на момент такого одержання належно виконує свої зобов`язання. Відповідно до розділу 1 угоди цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля. Половинний чистий внесок це половина цілого чистого внеску». Згідно з пунктом 2.3 ст. 2 угоди відповідач зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Поточної ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних Періодичних платежів разом із Щомісячною винагородою. Таким чином, в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені чисті внески перерахунку (у зв`язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім`я споживач зобов`язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати 100 % від ціни автомобіля. Отже, угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві у рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Згідно з пунктом 9. 1 статті 9 угоди, якщо протягом строку дії угоди постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначених в додатку № 1 до угоди, ТОВ «Авто Просто» зобов`язується здійснити заміну шляхом застосування поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися учасникам, які не отримали попередню модель/марку. Якщо поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля є щонайбільше на 10 % вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі учасники групи. 26.11.2013 року, на виконання умов Договору, [PERSON] через систему АвтоТак отримав у власність автомобіль Кіа Rіо 2013 року випуску (кузов № [NUMBER] ) та здійснив його реєстрацію на своє ім`я за реєстраційним номером [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії [NUMBER] . Згідно положень пп. 8.2.1.4 п. 8.2 ст. 8 Розділу II Договору, Відповідачем 1 було надано Позивачу гарантію забезпечення виконання ним зобов`язань за Договором - гарантію двох поручителів. 11.11.2013року між ТОВ «АВТО ПРОСТО», як кредитором, [PERSON] та [PERSON] , як поручителями, було укладено договір поруки, за яким останні зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за Договором. (Том 1 а. с.15-16). Договір поруки було зареєстровано в реєстрі за № 1213 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н. В. Станом на день подання позову, остання відома поточна ціна автомобіль марки КІА Rio базової комплектації становила 411 723,00 грн. Згідно з пунктом 13.5 статті 13 Розділу угоди якщо учасник, який отримав автомобіль, не сплатить два або більше послідовних або вибіркових періодичних платежів разом із щомісячною винагородою, то такий учасник за платіжною вимогою «Авто Просто» зобов`язаний повністю одноразово достроково сплатити загальну заборгованість протягом 10 календарних днів від дати отримання відповідної платіжної вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості, борг перед товариством за угодою складає 246 456,67 грн., з яких 172763,89 грн. заборгованість за договором, 62947,32 грн. інфляційне збільшення, 10 744,46 грн. 3% річних. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок [PERSON] про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї. Відповідачі погодилися з умовами угоди та договору поруки, підписавши їх. Дійсність правочинів не оспорювали. Зазначена умова договору поруки є результатом досягнення домовленості між сторонами, які є вільними у визначенні змісту зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Зміни поточної вартості автомобіля передбачені умовами угоди і обумовлені зміною вартості автомобіля протягом дії угоди, а тому вони не призвели до зміни обсягу відповідальності поручителів і припинення поруки, оскільки поручителі, підписавши договір поруки, на такі зміни надали свою згоду. Такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 591/3876/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 205/16077/14 та від 26 вересня 2019 року у справі № 205/16077/14. Таким чином, доводи представника відповідача про те, що відбулась зміна основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності є безпідставними, оскільки з підписанням договору поруки було надано згоду на такі зміни. Суд вважає, що у даному випадку не відбулося збільшення розміру зобов`язань, оскільки угодою № 70847 не передбачено зобов`язання сплатити початкову ціну обраного автомобіля, а передбачено сплатити його вартість поточну, яка змінюється кожного місяця з урахуванням ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановивши фактичні обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Авто Просто» до відповідачів, оскільки сторони під час укладення оспорюваного договору погодили всі істотні умови, у тому числі щодо порядку, строків та визначення розмірів платежів, процедури отримання автомобіля учасником. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що під час укладення договору з ТОВ «Авто Просто» [PERSON] було введено в оману і не надано йому інформації про умови договору в повному обсязі. Ціна товару визначена сторонами у договорі, періодичні платежі розраховані як відсоток від поточної ціни автомобіля у період дії договору, при цьому поточна ціна автомобіля щомісячно повідомляється постачальником, виробником, або імпортером автомобіля в останній робочий день кожного місяця. Позивач отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже, за кошти, фактично сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі за загальним правилом можна викупити лише за дійсною вартістю на момент придбання, яка в залежності від ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому такі умови, погоджені сторонами, є несправедливими умовами у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2019 року в справі № 357/13841/16-ц (провадження № 61-30638св18), від 22 травня 2019 року в справі № 285/1777/17 (провадження № 61-39721св18), від 30 жовтня 2019 року в справі № 141/480/17 (провадження № 61-31528св18), від 21 січня 2020 року в справі № 590/1087/17 (провадження № 61-37322св18), від 15 липня 2020 року в справі № 204/735217 (провадження № 61-40276св18), від 04 лютого 2021 року в справі № 128/2478/17 (провадження № 61-1217св19), від 03 березня 2021 року в справі № 370/1347/17 (провадження № 61-12124св20), від 29 вересня 2021 року в справі 676/7845/19 (провадження № 61-10257св21), що свідчить про сталу судову практику у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з відповідачів суми боргу за договором в розмірі 172763,89 грн. Представник відповідача надала заяву про застосування строку позовної давності, яка обґрунтована тим, що після зміни поточної ціни авто у лютому 2014 року, у березні 2014 року відповідно був збільшений щомісячний розмір внеску та винагороди. Саме з березня 2014 року Позивач знав про невідповідність розміру щомісячного внеску та винагороди, тому саме з вказаного періоду часу Позивач міг звернутися з досудовою вимогою, з позовною заявою до суду про стягнення грошових коштів. Разом з цим, Позивач звернувся до суду лише через 8 років при цьому жодного разу не намагався врегулювати питання в досудовому порядку. Фактично про зміни умов Договору Позивач заявив в судовому порядку поза межами дії Договору так, як строк дії договору закінчився 27 серпня 2020 року. Водночас, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Загальний строк позовної давності 3 роки (ст. 257 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено уст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Договір укладено 27.08.2013 року, таким чином, враховуючи умови п. 2.7, п. 2.8 ст. 2 розділу 2 та п. 5 Договору, звернення з позовом до суду у січні 2022 року відбулося в межах строків позовної давності. Аналогічна позиція щодо застосування строків позовної давності викладена, зокрема, в постанові Хмельницького апеляційного суду від 08.04.2021 року у справі №676/7845/19 (залишена без змін постановою Верховного Суду від 29.09.2021 року, провадження №61- 10257св21), в постанові Вінницького апеляційного суду від 30.07.2021 року у справі № 131/1373/18, в постанові Хмельницького апеляційного суду від 13.04.2021 року у справі № 673/1065/19. Щодо вимог ТОВ «Авто Просто» про стягнення солідарно з відповідачів трьох відсотків річних 10744,46 та інфляційних втрат 62948,32 суд зазначає таке. За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, стягнення з них трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідає нормам закону. Разом з цим аналізуючи розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних втрат, які надані сторонами, суд бере до уваги розрахунок наданий стороною відповідача (Том 2 а.с. 18-20), як більш обґрунтований, такий що містить вихідні дані та механізм розрахунку. Таким чином судом встановлено, що три відсотків річних від простроченої суми становить 6938 грн. 92 коп.; а інфляційні втрати - 24428 69 коп. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. На підставі викладеного суд задовольняє позов ТОВ «Авто Просто» частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позов майнового характеру позивач сплачує 1,5 відсотки від ціни позову. Таким чином, судовий збір за даним позовом становить 3061 грн. 97 коп., а саме по 1020 грн. 65 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial