Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між нею та відповідачем 23 квітня 2022 року був зареєстрований шлюб у ВДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №1001. Сторони дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також відновити дошлюбне прізвище. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач відзиву на позов не надав, однак на адресу суду надійшла його заява про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 23 квітня 2022 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у ВДРАЦС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №1001. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, відсутності спільного проживання, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила відновити своє дошлюбне прізвище, а тому з огляду на положення ст.113 СК України її заява підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved