Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, в якому просить суд: визнати Кредитний договір № 4984211/N-8 від 15.07.2014 р. укладений між [PERSON] та ПАТ «ІмексБанк» право вимоги за яким було передано до ТОВ «Компанія Дасті» виконаним на підставі Довідки про погашення кредиту, виданої ТОВ «Компанія Дасті» від 14.06.2016 р. та спливу строків позовної давності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2014 р. між позивачем та ПАТ «ІмексБанк» було укладено Кредитний договір № 4984211/N-8 від 15.07.2014 р. Згідно довідки № 5124 від 14.06.2016 р. зобов`язання позивача перед кредитором станом на 13.06.2016 р. виконано у повному обсязі. Проте, від ТОВ «Діджи Фінанс» на адресу позивача надійшла інформація, що дане кредитне зобов`язання є не виконаним. Позивач вважає стягнення безпідставними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. 14.03.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Матвєєвою Ю.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні поштового відправлення, за підписом представника відповідача. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.07.2014 р. позивачем [PERSON] та ПАТ «ІМЕКСБАНК» було укладено кредитний договір № 4984211/N-8. Відповідно Договору, Банком було надано кошти у розмірі 15 000.00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) у вигляді кредитного ліміту. Згідно повідомленню про відступлення права вимоги від 16 січня 2015 року, права вимоги отримання грошових коштів та всі інші права за Договором № 4984211 /N-8 від 15.07.2014 р., укладеним між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] було передано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті», відповідно Договору про відступлення прав вимоги від 21 листопада 2014 року, та договору про заміну сторони у зобов`язанні, укладеного 26 грудня 2014 року, відповідно до якого Новому кредитору перейшли усі права вимоїн за вищевказаним кредитом. Протягом 2014-2016 р.р. позивачем регулярно вносилась оплата в рахунок погашення заборгованості, підтвердженням цього позивачем надано квитанції. Також, згідно наданої ТОВ «Компанія Дасті» Довідки № 5124 від 14.06.2016 р. вказано, що станом на 13.06.2016 р. зобов`язання Позичальника по погашенню кредиту згідно Договору № 4984211/N-8 від 15.07.2014 р. перед Новим кредитором за укладеним договором виконанні у повному обсязі. Проте, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до позивача надійшла інформація, що дане кредитне зобов`язання не є виконаним, на підставі укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «ІМЕКСБАНК» Договору відступлення прав вимоги № 115 від 17.01.2020 р., за яким є непогашена заборгованість. Позивач зазначив, що про даний Договір про відступлення прав вимоги № 115 від 17.01.2020 р. та про існування іншого кредитора за Договором, про що повідомляє ТОВ «Діджи Фінанс» її не було відомо. ПАТ «ІМЕКСБАНК» попередньо не повідомив позивача про відступлення права вимоги за Договором до ТОВ «Діджи Фінанс» та про укладення Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з тим, до нікчемного правочину необхідно застосувати наслідки недійсності правочину, визначені у статті 216 ЦК України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що Позивачем було погашено заборгованість за Договором № 4984211/N-8 від 15.07.2014 р. у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування позиції позивача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вище викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Діджи Фінанс» про захист прав споживачів, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. Крім того, в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved