Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

\~23 лютого 2023 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 84449,20 гривень та судові витрати.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що внаслідок ДТП, яка мала місце 23.11.2022 року за адресою: [ADDRESS] , водієм автомобіля марки «Nissan Qashqai» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] їй завдана матеріальна шкода. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Автомобіль «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить Позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 19.09.2020 року (копія додається). Оскільки автомобіль «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження, Позивач була змушена звернутись до судового експерта Крутих Є.О. для проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала висновок № 116-22 від 05.12.2022 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] (копія додається). За вказаний звіт Позивачем було сплачено суму в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень (копія квитанції додається). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 116-22 від 05.12.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 84449,20 (вісімдесят чотири тисячі чотириста сорок дев`ять) гривень 20 копійок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, тому спричинена шкода, стягується в загальному порядку відповідно до Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач шкоду в добровільному порядку не відшкодовує, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 84449,20 грн., вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі 4000,00 грн., та судові витрати. \~Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву в якій, позов підтримав у повному обсязі, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, у зв`язку із визнанням позову в повному обсязі. За таких обставин суддя приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін. На підставі ч.2 ст.247ЦПК України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Закон не покладає на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі №640/14169/17. Такі ж висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18). Судом встановлено, що 23.11.2022 року о 10:10 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер [NUMBER] , за адресою Одеська область, Одеський район, с. Нова Долина, вул. Спортивна, 1Б, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала переваги автомобілю «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, після чого від удару також здійснила наїзд на автомобіль «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер [NUMBER] , яке від удару здійснило наїзд на автомобіль «HYUNDAI ELANTRA», реєстраційний номер [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Частиною 6\~ст. 82 ЦПК України\~встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так як обставини вчинення відповідачем [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ст.\~124 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~встановлені постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.01.2023 року, яка набрала законної сили, то такі є обов`язковими та враховуються судом при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, однак лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що обставини вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ст.\~124 КУпАП\~ не підлягають доказуванню. Автомобіль «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить Позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 19.09.2020 року (копія додається). Оскільки автомобіль «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження, Позивач була змушена звернутись до судового експерта Крутих Є.О. для проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала висновок № 116-22 від 05.12.2022 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] (копія додається). За вказаний звіт Позивачем було сплачено суму в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 116-22 від 05.12.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MAZDA 626», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, визначається рівною 84449,20 (вісімдесят чотири тисячі чотириста сорок дев`ять) гривень 20 копійок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, тому спричинена шкода, стягується в загальному порядку відповідно до Цивільного кодексу України. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2\~статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Це також підкреслено пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Це стосується не лише пошкоджень транспортних засобів під час ДТП, а будь якої шкоди, якщо інше не передбачене спеціальними законами або спеціальними нормами законів. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, згідно ч.1 ст. 1166, 1187 ЦК України, відповідач [PERSON] повинна виплатити матеріальну шкоду позивачу [PERSON] у розмірі: 84449,20 грн. (матеріальний збиток) . Крім того, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 4000 грн., оскільки вони є реальними збитками в розумінні\~ст. 22 ЦК України, тобто витратами, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права та яких би він не поніс у випадку, якби його право не було порушено відповідачем. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди підлягають до задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,00 грн.

Outcome: approved