Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

22 березня 2023 року позивач через свого представника звернулася з позовом до відповідача в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , з 1988 року по день смерті, встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) дійсно належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 484474, який видавався [PERSON] , визнати в порядку спадкування за законом четвертої черги, право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку загальною площею 2,33 га, яка розташована на території Цегівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №484474, як на як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане належне йому майно. Зазначає, що є спадкоємцем за законом. Належним чином прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, однак у досудовому порядку оформити свої спадкові права на майно по смерті спадкодавця позивач не має змоги, через відсутність відомостей про одруження, нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, а тому просить позов задовольнити. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, проте її представник подав письмову заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] помер18 вересня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Витягом з погосподарської книги №7 за 2022 рік від 28 жовтня 2022 за №574 року стверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить за [PERSON] . Рік будівництва:1972 (а.с.9). Також, встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на землю ЯБ №484474 земельна ділянка загальною площею 2,33 га, яка розташована на території Цегівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] (а.с.11). Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №484474 від 25.01.2007 року виданого на ім`я [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] . Розбіжність в написанні по батькові виникла внаслідок помилки, допущеної при оформленні документів. Даний факт знайшов своє підтвердження в суді. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вище вказане майно. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно довідки Горохівської міської ради №573 від 28.10.2022 року [PERSON] проживав у спадковому будинку до дня смерті із цивільною дружиною [PERSON] . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є [PERSON] , яка проживала із спадкодавцем понад 34 роки (а.с.10). Із долученої до матеріалів справи відмови приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. у вчинені нотаріальної дії від 24.04.2023 року №198/02-31 вбачається, що позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що підтверджують факт проживання однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено такі обов`язкові ознаки члена сім`ї, як ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 СКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю протягом не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до смерті останнього, знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи. Вищевказані обставини підтверджуються, зокрема, копією паспорта позивача із відміткою місця реєстрації (а.с.16 зворотній бік), довідкою сільської ради від 28.10.2022 року №573 (а.с.10). Також, суд приймає до уваги й визнання позову відповідачем у справі. Враховуючи вищевказана, суд вважає доведеним той факт, що позивач [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] . Відповідно ч.1 до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №146/2022, інші спадкоємці кожної попередньої черги спадкоємців за законом із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі ст.3, 4 СК України, ст.1216, 1217, 1223, 1264, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved