Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040, що знаходиться на території Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. У вступному слові прокурор Левосюк Ю.О. позовні вимоги підтримала та пояснила, що рішенням шостої сесії VII скликання Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 21 від 09.08.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] та надано йому безоплатно у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6823987700:05:011:0040. 29.08.2019 державним реєстратором Маківської сільської ради Маківської сільської об`єднаної територіальної громади хмельницької області було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1905354168239). 17.09.2019 [PERSON] продав земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040, відповідачу [PERSON] , який зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку. Разом з тим, 21.07.2016 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-18593-СГ [PERSON] отримав у приватну вланість земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер 6825882600:03:021:0112, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Виноградійвської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за [PERSON] 03.08.2016 року. Таким чином на час прийняття Улашанівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області рішення № 21 від 09.08.2019 [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання і не мав права приватизовувати та відчужувати земельну ділянку кадастровий номер 6823987700:05:011:0040. Тому просить позов задовольнити, витребувати з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040, що знаходиться на території Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір за подання позову до суду та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. Представник Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області належним чином повідомлений про розгляд справи судом, просить розглянути справу за його відсутності . Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, в письмовій заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, письмових пояснень не надав. Заслухавши вступне слово прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. 29 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передчаі безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства, за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с.26). У заяві зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. 18 листопада 2015 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-5255-СГ [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; місце розташування - за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області (6825882600:03:021); орієнтовний розмір земельної ділянки 2.0000 га; із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03) (а.с.25). 12 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0000 га, що розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та передачу безоплатно у власність земельної ділянки (а.с.24). 21 липня 2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-18596-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825882600:03:021:0112) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с.23). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 307606469 вбачається, що 03 серпня 2016 року [PERSON] зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825882600:03:021:0112 площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та 19 жовтня 2018 року передав вказану земельну ділянку в оренду ТОВ "ГЕРРОМ ІНВЕСТ-ЯРМОЛИНЦІ" (а.с.15-16). 02 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до Улашанівської сільської ради Славутського( на теперішній час Шепетівського) раойну Хмельницької області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області та передачу безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки з кадастровим номером 6823987700:05:011:0040 (а.с.19). 09 серпня 2019 року рішенням Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 21 затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки 01.03 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2.00 га, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040 (а.с.20). 29 серпня 2019 року [PERSON] зареєстрував за собою право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 307537059 (а.с.13-14). Згідно з листом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 6801.2.2-3504/6801.1-22 від 16.09.2022 [PERSON] , [INFO] , зареєстрвоаний за адресою [ADDRESS] (а.с.34). 17 серпня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] здійснив продаж земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040, для відповідача [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектар. Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією. Згідно зі ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, законодавством України заборонено повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] 03 серпня 2016 року набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6825882600:03:021:0112, площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, а 29 серпня 2019 року набув право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області і таким чином двічі скористався своїм правом, порушуючи при цьому вимоги п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України . Всупереч вимогам ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України [PERSON] при отриманні у власність спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6823987700:05:011:0040 не повідомив той факт, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, та отримав земельну ділянку вказаного виду, розташовану в межах населених пунктів Хмельницької області. При цьому, у своїй заяві, [PERSON] повідомив, що своє право на отримання земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації в межах норм, визначених статтею 121 Земельного кодексу України, не скористався. Таким чином земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6823987700:05:011:0040, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст.14 Конституції України та ст. 5 ЗК України. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6823987700:05:011:0040 на підставі договору купівлі-продажу від 17.09.2019 зареєстроване за [PERSON] (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 3 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах за позовами власників майна щодо його відчуження за наступними правочинами таке майно може бути витребувано від особи шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав , передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У постанові ВП ВС від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спріного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Такі ж правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 916/2130/15, від 06.03.2019 у справі № 911/3158/17. У постанові ВП ВС від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц зазначено, що для витребування нерухомого майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані у постановах ВП ВС від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку без достатньої правової підстави, він мав би повернути незаконно отриману ним земельну ділянку у власність держави. Однак, як встановлено в ході судового розгляду, 17 вересня 2019 року він відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 6823987700:05:011:0040 за договором купівлі-продажу [PERSON] , у власності якого вона перебуває на теперішній час. Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином [PERSON] є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки. Разом з тим, оскільки сама земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не з його волі, то вона підлягає витребуванню від відповідача [PERSON] . Як вбачається з постанови Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Стаття 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Суспільний інтерес, який полягає в поверненні в розпорядження держави земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні [PERSON] спірної земельної ділянки, який свідомо порушуючи закон, набув право власності на неї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави в особі державного органу у цій справі, то слід врахувати наступне. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Порушення інтересів держави полягає в тому, що третя особа [PERSON] порушив передбачене ст. 121 ЗК України право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектар. Підставою представництва прокурором інтересів держави у цій справі є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Улашанівської сільської ради (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру») та повідомлення вказаного органу про те, що Улашанівська сільська рада Шепетівського району Хмельницької області не буде самостійно звертатись до суду з позовом до [PERSON] про витребування земельної ділянки з незаконного володіння у комунальну власність (а.с.37). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 і підлягає застосуванню у цій справі. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову сторонами не подане. Тому відсутні підстави для їх скасування. Щодо вимог про стягнення з відповідачів в користь позивача процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено 2481 грн 00 коп судового збору за подання позовної заяви та 1240 грн 50 коп судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в рівних частках з кожного.

Outcome: approved