Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач - Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради звернулась в суд в інтересах неповнолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю сина [PERSON] , [INFO] , який потребує захисту з боку органів опіки та піклування. Неповнолітній [PERSON] проживав з матір`ю [PERSON] , бабусею [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] в [ADDRESS] . Батько - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Мати [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, а саме низьким рівнем виховного потенціалу, неналежними санітарно-гігієнічними умовами проживання, відсутністю навичок особистої гігієни, ведення домашнього господарства. З [PERSON] неодноразово проводились бесіди щодо формування навичок дотримання санітарно-гігієнічних норм, проте вона не дослухалась до порад фахівців. [PERSON] є дитиною з інвалідністю. У зв`язку з цим, розпорядженням заступника голови Дунаєвецької райдержадміністрації від 28 вересня 2020 року №134/2020-р. його було влаштовано на цілодобове перебування у Солобковецькому навчально- реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради. Згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2021 року у [PERSON] було відібрано неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав. З часу ухвалення рішення суду, до служби у справах дітей [PERSON] не зверталася щодо надання висновку органу опіки та піклування про доцільність повернення дитини в сім`ю. Під час перебування дитини [PERSON] у Солобковецькому навчально- реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради мати [PERSON] сина не відвідувала, цікавилась сином, його успіхами лише в телефонному режимі. 28 лютого 2022 року [PERSON] було евакуйовано до Республіки Польща в супроводі працівника закладу, де перебуває і на сьогоднійшній день. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької міської ради від 15.12.2022 року №20, розглянуто матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 21 грудня 2022 року виконавчим комітетом Дунаєвецької міської ради прийнято рішення №262 про затвердження висновку органу опіки та піклування " Про доцільність позбавлення батьківських прав". На підставі вищевикладеного, служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2022 року судді Ольховському Є.Б. розподілена вище зазначена цивільна справа. Ухвалою судді Шафікової Ю.Е. від 10 січня 2023 року справу прийнято до свого провадження у зв`язку із виключенням судді Ольховського Є.Б. зі штату Дунаєвецького районного суду Хмельницької постановлено проводити розгляд справи в порядку загального провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідачка [PERSON] відзиву на позов не подала, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що в неї є син [PERSON] , [INFO] , який перебуває Солобковецькому навчально-реабілітаційному центрі Хмельницької обласної ради, якого провідувала десь десять разів, йому сімнадцять років, має дохід, працює по найму, пасе людям худобу, також мати їй допомогає коштами, син закінчить навчання і тоді вона його забере до дому, вона любить свою дитину та просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа - Солобковецький навчально-реабілітаційний центр Хмельницької обласної ради повноважного представника в судове засідання не направив, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] [INFO] , є сином відповідачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батько - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 14.12.2022 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Наказом №2/2021-од від 17.02.2021 року Служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області взято на облік служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, які можуть бути усиновлені та усиновлених, згідно списку наданого службою у справах дітей Кам`янець-Подільської райдержадміністрації. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 24.11. 2022 року, в [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] проживає в будинку своєї матері [PERSON] , поведінка матері спокійна, врівноважена, матір намагається спілкуватись з сином в телефонному режимі, планує покарщити матеріально- побутові умови. Відповідно до характеристики та повідомлення Солобковецького навчального-реабілітаціного центру Хмельницької обласної ради [PERSON] на даний час навчається в 10-А класі Солобковецького навчального -реабілітаціного центру Хмельницької обласної ради, за період перебування в центрі спостерігалась позитивна динаміка у розвитку пізнавальної діяльності, навчанні та розвитку дитини, навички самообслуговування розвинуті, відносини з мамою теплі, переважно спілкується телефонним зв`язком. Довідкою №20/01-11 від 26.01.2023 року Солобковецького навчального-реабілітаціного центру Хмельницької обласної ради, підтверджується, що згідно наказу директора Центру №21-О від 24.02.2022 року "Щодо виїзду дітей" вихованець їхнього закладу [PERSON] , [INFO] евакуйований до республіки Польща і перебуває там по даний час. Відповідно до листа Головного Управління Національної Поліції в Хмельницькій області Кам`янець-Подільського районного управління поліції відділення поліції №2 [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності 13.05.2022 року за ст.176 КУпАП. Також складено протокол про адмінстративне правопорушення 26.05.2022 року за ст.152 КУпАП, який направлено на розгляд адмінкомісії. Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Дунаєвецької міської ради від 15.12.2022 року №20, розглянуто та вивчено зібрані матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 21 грудня 2022 року виконавчим комітетом Дунаєвецької міської ради прийнято рішення №262 про затвердження висновку органу опіки та піклування "Про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ". Так, у висновку №262 від 21.12.2022 року вказано, що матір проживає зі співмешканцем [PERSON] , бабусею дитини [PERSON] , дитиною цікавиться лише у телефонному режимі, у навчальному-реабілітаціному центрі не провідує, санітарно-гігієнічні умови потребують покращення, продукти харчування у обмеженій кількості. Сукупність вказаних факторів свідчить про самоусунення матері від виховання сина та розцінюються як ухиляння від виховання дитини та свідомого нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, що є підстаною для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання щодо застосування норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. При вирішенні такої категорії спорів слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, який застососується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 08.05.2019 року у справі № 409/1865/17-ц, від 02.10.2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 11.03.2020 року у справі № 638/16622/17, від 13.04.2020 року у справі № 760/468/18, від 29.04.2020 року у справі № 522/10703/18 , від 23.12.2020 року у справі №522/21914/17. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, ухилення від виконання своїх обов`язків із виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, змінити її в кращу сторону не бажає, нехтуючи при цьому найкращими інтересами дитини, внаслідок чого фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддаються небезпеці. Доказів саме такої поведінки відповідачки, свідомого нехтування нею батьківськими обов`язками, представником позивача, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано. Так як встановлено, судом що згідно наказу директора Центру №21-О від 24.02.2022 року " Щодо виїзду дітей" [PERSON] , [INFO] евакуйований до республіки Польща, Поморське воєводство, Косцежського повіту, Стара Кишава у зв`язку з введення воєнного стану в Україні та перебуває до сьогоднішнього дня там, що унеможливлює особисте спілкування дитино з матір`ю. При вирішенні спору суд враховує, що [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову про позбавлення її батьківських прав, що свідчить про її інтерес до дитини, також суд враховує, що за відомостями характеристики на дитину Солобковецького навчального-реабілітаціного центру Хмельницької обласної ради, [PERSON] має теплі стосунки з мамою та спілкується з нею по телефону, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , мати намагається спілкуватись з сином в телефонному режимі, планує покарщити матеріально- побутові умови . На підставі наведеного, враховуючи, що представником позивача не наведено виключних обставин, які б викликали крайню необхідність втрати зв`язку між матір`ю та дитиною, що тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини (ст.166 СК України), з метою захисту інтересів дитини щодо його права на материнське піклування суд вважає, що в задоволенні вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина слід відмовити. При цьому суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виконання обов`язку по вихованню дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed