Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] зверунувся до Ірпінськиого міського суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом. Вимоги позовної заяви обґрунтовує наступним. Предметом спору є житловий будинок [ADDRESS] , 2/3 частини зазначеного житлового будинку належали на праві власності бабусі позивача - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.09.1989. Інша 1/3 частина цього будинку належала [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 10.08.1993. року. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем. Серед іншого, до складу спадкового майна увійшли й 2/3 частини будинку [ADDRESS] , які належали [PERSON] . Після звернення позивача до Ірпінської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину від 28.11.2018 року на земельну ділянку площею 0,1133 га, кадастровий номер; 3210800000:01:068:0151, цільове призначення; для ведення особистого селянського господарства, адреса: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку, що є предметом спору, позивачу було відмовлено та зазначено наступне. За даними\~Державного реєстру\~речовин прав\~на нерухоме\~майно на\~будинок [ADDRESS] ,\~реєстраційний помер\~об`єкта\~нерухомого майна:\~592296632108,\~зареєстровано право\~власності:2/9\~частки за\~ [PERSON] ,\~номер запису\~про право\~власності:\~8983733\~від 04.03.2015\~року;2/9\~частки за\~ [PERSON] ,\~номер запису\~про право\~власності:\~8983847\~від 04.03.2015\~року;1/18\~частки за\~ [PERSON] ,\~номер запису\~про право\~власності:\~8983931\~від 04.03.2015\~року;1/3\~частки за\~ [PERSON] ,\~номер запису\~про право\~власності:\~13024938\~від 30.12.2015\~року.Загальна частка\~по зареєстрованому\~праву власності\~становить 5/6\~частин будинку.\~Частка померлої\~ [PERSON] становить\~2/3.В сумі\~частки становлять\~9/6\~тобто 1\~ціла 3/6\~часток.При наявності спільної часткової власності на об`єкти нерухомого майна сума часток співвласників повинна становити 1 (одиницю). Позивач, зазначає про те, що з рішень Ірпінського міського суду Київської області, на підставі яких право власності було зареєстровано за відповідачами вбачається наступне. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2007 року у цивільній справі №2-2381/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Бучанської міської ради, треті особи: Ірпінська державна нотаріальна контора, Ірпінське БТІ, [PERSON] , було визнано дійсним договір купівлі- продажу 1/3 частини будинку [ADDRESS] , який був укладений 20.08.1997 Київською універсальною біржею між [PERSON] та [PERSON] і визнано за [PERSON] право власності на 2/9 частини цього будинку, згідно з договором купівлі-продажу від 20.08.1997 та право власності на 1/18 частину будинку, що був предметом спору, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В описовій частині цього ж рішення було встановлено, що відповідачка [PERSON] \~прийняла спадщину,\~яка складається\~з 1/18 частини будинку [ADDRESS] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але в резолютивній частині рішення суд не визнав за нею право власності на зазначену частину спірного будинку, оскільки вона з такими вимогами до суду не зверталась. Рішенням Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 27\~серпня 2015\~року усправі №367/4763/15 було задоволено позов [PERSON] до Бучанської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з усіма надвірними і господарськими прибудовами, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2015 року було виправлено допущену описку в резолютивній частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2015 року, а саме: «Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] » виправлено на: «Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з усіма надвірними і господарськими прибудовами, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ». На підставі наведених рішень, співвласники житлового будинку, тобто [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності на належні їм частки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. І їх сукупна частка в праві власності на будинок [ADDRESS] , після реєстрації перевищує 1/3 частину, що була предметом спору: (1/3 + 2/9 + 2/9 + 1/18 = 5/6). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2019 року: Номер запису про право власності: 8983733; Дата, час державної реєстрації: 04.03.2015 09:49:52; Державний реєстратор: Бойко Вікторія Григорівна, Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Підстава виникнення права власності: рішення Ірпінського міського суду Київської області, серія та номер: 2-2381/07, виданий 27.11.2007, видавник: Ірпінський міський суд Київської області; Підстава внесення запису: Рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~з відкриттям\~розділу,\~індексний номер:\~19870414 від 10.03.2015 12:00:43, [PERSON] , Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Форма власності: приватна; Вид спільної власності: спільна часткова; Розмір частки: 2/9, власники: [PERSON] ; Номер запису про право власності:\~8983847; Дата, час державної реєстрації: 04.03.2015 09:49:52; Державний реєстратор: Бойко Вікторія Григорівна, Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Підстава виникнення права власності: рішення Ірпінського міського суду Київської області, серія та номер: 2-2381/07, виданий 27.11.2007, видавник: Ірпінський міський суд Київської області; Підстава внесення запису: Рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~з відкриттям\~розділу,\~індексний номер:\~19870414 від 10.03.2015 12:00:43, [PERSON] , Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Форма власності: приватна; Вид спільної власності: спільна часткова; Розмір частки: 2/9, власники: [PERSON] . Таким чином, позивач вказує про те, що при реєстрації права власності на зазначений житловий будинок на підставі Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2007 по цивільній справі №2-2381/07, державним реєстратором\~було помилково\~внесено в\~державний реєстр\~двічі по\~2/9\~частини будинку, хоча в наведеному рішенні судом визнано право власності за [PERSON] лише на 2/9 частин та 1/18 частину житлового будинку. Враховуючи викладене, позивач зазначає про те, що державним реєстратором було допущено технічну помилку та вдруге внесено в реєстр 2/9 частини житлового будинку на ім`я [PERSON] . Позивач вказує, що оскільки рішення\~Ірпінського міського\~суду Київської\~області від\~27\~серпня 2015\~у справі\~№367/4763/15\~торкається його\~прав та\~інтересів як\~спадкоємця колишнього\~власника 2/3\~частин спірного\~будинку,\~позивач 3\~липня 2018\~року подав\~доАпеляційного суду\~Київської області\~апеляційну скаргу\~на зазначене\~рішення суду. Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року наведена апеляційна скарга була задоволена та скасоване рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2015 року, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2015 року і постановлено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Бучанської міської ради Київської області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Дане судове рішення вступило в закону силу. 21 травня 2018 року позивач звернувся до Відділу з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно Бучанської міської ради із заявою про скасування державної реєстрації права власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] - номер запису про право власності: 13024938, яка була здійснена нa ім`я [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2015 року та ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2015 року, оскільки ці судові рішення в установленому законом порядку скасовані. В скасуванні державної реєстрації права власності на зазначену частину спірного будинку позивачу було відмовлено. Відмова була мотивована тим що, на думку державного реєстратора, із заявою звернулась неналежна особа. 21\~травня 2019\~року позивач\~також звернувся\~до Відділу\~з питань\~реєстрації речових\~правна нерухоме\~майно Бучанської\~міської ради\~із заявою\~про внесення\~змін в\~державний реєстр\~речових прав\~на нерухоме\~майно (реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомогомайна: 592296632108) шляхом скасування помилково (повторно) внесеного запису про реєстрацію 2/9 частин житлового будинку [ADDRESS] на\~ім`я\~ [PERSON] \~на підставі\~Рішення Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 27\~листопада 2007\~року по\~цивільнійсправі №2-2381/07,\~оскільки в\~наведеному рішенні\~суду за\~ [PERSON] \~визнано право\~власності на\~1/9\~частину цього\~будинку лише\~раз,\~а в\~реєстр внесений\~записдва рази\~по 1/9\~частини.\~Вказана заява\~була прийнята\~та зареєстрована\~за №\~34150319.Позивачу також було відмовлено у внесенні змін в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, шляхом скасування помилково (повторно) внесеного запису про реєстрацію та зазначено, що із заявою звернулась неналежна особа. В листопаді\~2018\~року позивач\~звернувся до\~Київського окружного\~адміністративного суду\~з позовом\~до Державного\~реєстратора прав\~на нерухоме\~майно Бучанської\~міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] про оскарження рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено. Адміністративний суд мотивував відмову тим, що позивач звернувся із заявами про скасування державної реєстрації права власності та внесення змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, шляхом скасування помилково (повторно) внесеного запису про реєстрацію права власності на частину об`єкта нерухомості, відносно якої він не набув прав власника чи іншого право набувача. Постановою Шостого апеляційною адміністративного суду від 22 січня 2021 року скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 та закрито провадження у справі. Так, в постанові зазначено про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю та встановлено, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції. Разом з\~тим,\~постановою нотаріуса\~Ірпінської державної\~нотаріальної контори\~від 18.06.2021позивачу \~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~2/3\~частиниспірного житлового будинку, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже зареєстровано 5/6 частин спірного житлового будинку. З врахуванням\~викладеного,\~позивач просить\~суд скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Максюти Дмитра Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 27717842 від 30.12.2015 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна:\~592296632108,\~номер запису\~про право\~власності 13024936.Скасувати рішення\~державного реєстратора\~Реєстраційної служби\~Бучанського міського\~управління юстиції\~Київської області\~Бойко Вікторії\~Григорівни про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу)\~індексний номер:\~19870414\~від 30.12.2015\~року про\~державну реєстрацію\~права власності\~ [PERSON] \~на 2/9\~частини житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна:\~592296632108,\~номер запису\~про право\~власності 8983847.Визнати за [PERSON] право\~власності в\~порядку спадкування\~за законом\~на 2/3\~частини житлового\~будинку [ADDRESS] . Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачі по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час судового розгляд, що стверджується оголошеннями про виклик до суду на сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Інших заяв чи клопотань до суду не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Так, відповідно до\~ст.1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1298\~ЦК України,\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~ст.1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої\~\~статті 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами спадкового права регулюються суспільні відносини правонаступництва, тобто наступництва одних суб`єктів (спадкоємців) в правах та обов`язках фізичної особи, яка померла (спадкодавця). Об`єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб (статті 1218, 1219 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (стаття 1221 ЦК України). Право власності на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, є таким, що не припинилося внаслідок його смерті та входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 67\~Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Судом встановлено, що згідно довідки Ірпінської міської державної нотаріальної контори від 20.04.2018 б/н, [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Спадковим майном є: 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,11 га, розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1133 га, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа Ірпінської міської державної нотаріальної контори від 02.10.2018 №1058/02-14 «Щодо надання роз`яснення» на звернення [PERSON] , державним нотаріусом зазначено про те, що при підготовці документів до видачі Свідоцтва про право на спадщину, а саме перевірки інформації за даними Єдиних та державних реєстрів Інформаційної системи Міністерства юстиції було встановлено не відповідність в розмірах часток у праві власності на будинок [ADDRESS] у співвласників. Так, відповідно до інформації, наданої Бюро технічної інвентаризації від 11 вересня 2018 року\~за №11/09/18/2,\~право власності\~на будинок\~ [ADDRESS] зареєстровано:2/3 частини за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ірпінською державною нотаріальною конторою 06.09.1989 року за №1-2621; 1/3 частина за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Ірпінською державною нотаріальною конторою 10.08.1993 року за № 1-3224. За даними Державного реєстру речовин прав на нерухоме майно на будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 592296632108, зареєстровано право власності: 2/9 частки за [PERSON] , номер запису про право власності: 8983733 від 04.03.2015 року; 2/9 частки за [PERSON] , номер запису про право власності: 8983847 від 04.03.2015 року; 1/18 частки за [PERSON] , номер запису про право власності: 8983931 від 04.03.2015 року; 1/3 частки за [PERSON] , номер запису про право власності: 13024938 від 30.12.2015 року. Загальна частка по зареєстрованому праву власності становить 5/6 частин будинку. Частка померлої [PERSON] становить 2/3. В сумі частки становлять 9/6 тобто 1 ціла 3/6 часток. При наявності спільної часткової власності на об`єкти нерухомого майна сума часток співвласників повинна становити 1 (одиницю). З інформації, отриманої з БТІ та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що частка [PERSON] не змінювалась. В листі також вказано про те, що враховуючи ситуацію із зареєстрованими частками в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] , можна припустити, що допущено помилку в зазначенні їх часток у праві власності на будинок [ADDRESS] . А отже, ситуація, яка склалась, не дає можливості нотаріусу здійснити реєстрацію за спадкоємцем [PERSON] права власності на 2/3 частки будинку [ADDRESS] . Як встановлено судом, право власності на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано на підставі судових рішень. Так, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2007 року у цивільній справі №2-2381/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Бучанської міської ради, треті особи: Ірпінська державна нотаріальна контора, Ірпінське БТІ, [PERSON] , було визнано дійсним договір купівлі- продажу 1/3 частини будинку [ADDRESS] , який був укладений 20.08.1997 Київською універсальною буржею між [PERSON] та [PERSON] і визнано за [PERSON] право власності на 2/9 частини цього будинку, згідно з договором купівлі-продажу від 20.08.1997 та право власності на 1/18 частину будинку, що був предметом спору, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Рішенням Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 27\~серпня 2015\~року усправі №367/4763/15 було задоволено позов [PERSON] до Бучанської міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з усіма надвірними і господарськими прибудовами, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2015 року було виправлено допущену описку в резолютивній частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2015 року, а саме: «Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] » виправлено на: «Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з усіма надвірними і господарськими прибудовами, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ». Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2015 року по справі №367/4763/15 та ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2015 року - скасовані, та постановлено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Бучанської міської ради Київської області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності на частки в будинку [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, сукупна частка в праві власності на будинок [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] перевищує 1/3 частину. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2019 року: Номер запису про право власності: 8983733; Дата, час державної реєстрації: 04.03.2015 09:49:52; Державний реєстратор: Бойко Вікторія Григорівна, Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Підстава виникнення права власності: рішення Ірпінського міського суду Київської області, серія та номер: 2-2381/07, виданий 27.11.2007, видавник: Ірпінський міський суд Київської області; Підстава внесення запису: Рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~з відкриттям\~розділу,\~індексний номер:\~19870414 від 10.03.2015 12:00:43, [PERSON] , Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Форма власності: приватна; Вид спільної власності: спільна часткова; Розмір частки: 2/9, власники: [PERSON] ; Номер запису про право власності:\~8983847; Дата, час державної реєстрації: 04.03.2015 09:49:52; Державний реєстратор: Бойко Вікторія Григорівна, Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Підстава виникнення права власності: рішення Ірпінського міського суду Київської області, серія та номер: 2-2381/07, виданий 27.11.2007, видавник: Ірпінський міський суд Київської області; Підстава внесення запису: Рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~з відкриттям\~розділу,\~індексний номер:\~19870414 від 10.03.2015 12:00:43, [PERSON] , Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області; Форма власності: приватна; Вид спільної власності: спільна часткова; Розмір частки: 2/9, власники: [PERSON] ; Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що при реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2007 по цивільній справі №2-2381/07, державним реєстратором були помилково внесені частки житлового будинку, що позбавляє можливості позивача реалізувати своє право як власника спадкового майна зареєструвати за собою 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.\~ст.\~316,321\~Цивільного кодексу\~України правом\~власності єправо особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,незалежно волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав\~на та\~їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 ст. 37 Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Згідно з\~пунктом 2.6\~Порядку прийняття\~і розгляду\~заяв про\~внесення змін\~дозаписів, внесення записів\~про скасування\~державної реєстрації\~речових прав\~нанерухоме майно\~та їх\~обтяжень та\~скасування записів\~Державного реєстру\~речових правна нерухоме,\~затвердженим наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~12.12.2011року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає, зокрема, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності, достовірності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Крім того, позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, сплатив судовий збір у сукупному розмірі 3926,50 грн., який відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved