Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних станом на 31.12.2022\~в розмірі 7 391 грн 95 коп., в тому числі: заборгованість за послуги централізованого опалення 2 557 грн 16 коп., за надання послуг з централізованого постачання гарячої води 2 304 грн 37 коп., за надання послуг з централізованого постачання холодної води 1 006 грн 92 коп., заборгованість за водовідведення 1\~475 грн 49 коп., інфляційні нарахування 40 грн 88 коп., 3% річних 7 грн 13 коп.; та судового збору у розмірі 2 684 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви представник позивача [PERSON] послалася на Статут та Положення про Зміївську ТЕС, якими передбачено здійснення позивачем, крім іншого, господарської діяльності щодо надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення. У період з 01.11.2021 по 31.12.2022 позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме кімната № [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS] . Між Зміївською ТЕС ПАТ "Центренерго" та відповідачем [PERSON] відсутній письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, проте позивачем такі послуги надавались, а відповідач [PERSON] ними користувалася, від них не відмовлялася, а тому зобов`язана проводити їх оплату. На порушення норм чинного законодавства, відповідач не здійснює оплату наданих ПАТ "Центренерго" послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення, внаслідок чого станом на 31.12.2022 виникла заборгованість яка, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, складає 7 391 грн 95 коп. Оскільки [PERSON] фактично мешкає за вищевказаною адресою та користується житлово-комунальними послугами, які надає ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС, на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , тому Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" вимагає виконання обов`язку оплати послуг в повному обсязі з [PERSON] . Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.02.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 28.03.2023. 28.03.2023 судовий розгляд відкладено по причині неявки відповідача. 07.04.2023 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] в позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~не повідомила про причини повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно довідки Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області № 01-21/232 від 27.02.2023 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15). З довідки Зміївської теплової електричної станції ПАТ "Центренерго" №\~08/32 від 25.01.2023 вбачається, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритий на ім`я [PERSON] (а. с. 11). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7892314 від 13.08.2013 вбачається, що кімната в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). З наданих\~позивачем розрахунків\~платежів за\~житлово-комунальні\~послуги по\~особовому рахунку\~№ [NUMBER] ,\~вбачається,\~що станом\~31.12.2022\~сума заборгованості\~складає -7\~391\~грн 95\~коп.,\~в тому\~числі:\~заборгованість за\~послуги централізованого\~опалення 2\~557\~грн\~16\~коп.;\~за надання\~послуг з\~централізованого постачання\~гарячої води\~2\~304\~грн 37\~коп.;\~за надання\~послуг з\~централізованого постачання\~холодної води\~1\~006\~грн 92\~коп.;\~заборгованість за\~водовідведення 1\~475\~грн 49\~коп.;\~інфляційні нарахування\~станом на\~28.02.2022\~-\~40\~грн 88\~коп.,\~3%\~річних станом\~на 28.02.2022\~-\~7\~грн 13\~коп.\~ (а. с. 8-10). Відповідачем не подано будь-яких заяв, у яких заперечувалася б правильність зазначеного розрахунку, а також ті обставини, що вона проживає в [ADDRESS] , де їй надавалися позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України плата за \~комунальні \~послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг, тому позов про стягнення з неї заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 7\~391\~грн 95 коп., нараховану станом на 31.12.2022. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved