Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

13 березня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/20185/21 за позовом [PERSON] до АТ "Райффайзен Банк Аваль", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 16 березня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Обухова В.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 16 березня 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 20 березня 2023 року. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Обухов В.В. зазначає, що у позовній заяві зазначав про орієнтовний розмір витрат позивача на правову допомогу та під час розгляду справи повідомляв суд про те, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу. 4 квітня 2023 року від представника відповідача надійшли заперечення щодо заяви адвоката Обухова В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі. Зокрема представник вказала, що надані адвокатом документи, не містить деталізованого опису робіт (наданих послуг), скільки годин було витрачено на кожну опцію, не долучено доказів (квитанцій, платіжних доручень) щодо понесених витрат позивачкою. Зауважила, що витрати, у розмірі 30000 грн є неспівмірними із обсягом виконаної адвокатом роботи. Також зауважила, що адвокат позивачки не супроводжував справу у суді апеляційної інстанції, оскільки розгляд апеляційної скарги відбувався у письмовому провадженні, а відзиву на апеляційну скаргу подано не було. Також просила врахувати, що по суті у справі було лише 2 судових засідання, а тому просила у задоволенні заяви представника позивача про стягнення 30000 грн з відповідача як витрат на правничу допомогу, відмовити повністю. 6 квітня 2023 року від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо заперечень представника відповідача. У судовому засіданні 6 квітня 2023 року представник позивача та представник відповідача підтримали свої доводи та заперечення, викладені у письмових заява, просили суд врахувати їх. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (АТ «Райффайзен Банк Аваль»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено. Визнано виконавчий напис № 2098, вчинений 8 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 2098, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 22 липня 2010 року, виданий Головним управлінням житлового забезпечення, таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві було зазначено про орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, відповідно до приписів ЦПК України. Судом встановлено, що заява від адвоката Обухова В.В. про ухвалення додаткового рішення була подана 16 березня 2023 року, що підтверджується відбитком штампу канцелярії суду. Рішення у справі було ухвалено 13 березня 2023 року, отже така заява подана представником позивача відповідно до строків, визначених ЦПК України. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом із позовною заявою суду було надано копію договору про надання правової допомоги від 7 червня 2021 року № 01031, ордеру та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. До заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Обуховим В.В. долучено додаток 2 до договору про надання правової допомоги від 7 червня 2021 року № 01031, додаток № 3 до договору про надання правової допомоги від 7 червня 2021 року № 01031, які підписані позивачем та адвокатом Обуховим В.В. та містять перелік послуг, які сторони погодили. Поряд з цим, пунктом 2 та 4 вказаних додатків, відповідно, сторони визначили, що загальна вартість послуг за договором є фіксованою та складає 20 000 грн та 10 000 грн відповідно та підлягають сплаті замовником адвокату протягом 30 днів з моменту проголошення судом першої інстанції рішення. Вказане спростовує доводи представника відповідача щодо відсутності будь-яких квитанції на підтвердження понесених позивачкою витрат. Крім того, відповідно до приписів частини восьмої статті 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечуючи проти заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача вказала, що адвокатом Обуховим В.В. не надано детального опису робіт (наданих послуг). Суд відхиляє таки доводи представника відповідача, оскільки як вбачається із додатків 2 та 3 до договору про надання правової допомоги, вони містять чіткий перелік послуг, які надавались позивачці в рамках цієї цивільної справи, а також фіксовану вартість таких послуг. Крім того, такий перелік містить також акт наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 7 червня 2021 року № 01031 та загальну фіксовану вартість наданих послуг 30000 грн. Такий акт підписаний позивачкою та адвокатом Обуховим В.В. Поряд з цим суд приймає до уваги зауваження представника відповідача щодо безпідставного включення до переліку наданих адвокатом Обуховим В.В. послуг щодо супроводження справи в суду апеляційної інстанції, з огляду на те, що ним не подавався відзив на апеляційну скаргу представника відповідача (вказане не заперечувалось адвокатом), та розгляд апеляційної скарги здійснювався судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без виклику учасників справи. Також суд приймає до уваги зауваження представника відповідача щодо кількості проведених судових засідань у справі та те, що 3 лютого 2022 року судове засідання не відбулось через тимчасову непрацездатність судді, а 4 квітня 2022 року судове засідання не відбулось через початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. При цьому суд зазначає, що під час розгляду цієї справи судові засідання у справі не відкладались через повітряні тривоги та відсутність електропостачання в суді, про що зазначено у запереченнях представника відповідача. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням переліку послуг, що був визначений сторони у додатках до договору про надання правової допомоги, розгляду справи в загальному позовному провадженні, з урахуванням письмових заперечень представника відповідача та її заяву про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі, враховуючи ту обставину, що адвокатом Обуховим В.В. не здійснювалось супроводження справи в апеляційному суді під час розгляду апеляційного скарги відповідача на ухвалу суду від 16 серпня 2022 року, з огляду на кількість та тривалість судових засідань, суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial