Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] , в інтересах і від імені якого діє представник - адвокат Боровський В.А., звернувся до суду з вказаним позовом зазначаючи, що він 01.11.1996 року уклав з Дніпропетровською Державною гірничою академією України договір оренди двобоксового гаражу, що розташований по [ADDRESS] . Після укладення цього договору, він звільнив приміщення від майна академії, яке найнятим автотранспортом доставив до академії, згідно умов договору оренди. Усі інші умови договору оренди, щодо платежів, капітального та поточних ремонтів, у період дії договору оренди ним виконані повністю.В серпні 2006 року орендні відносини між сторонами договору оренд и були припинені. Об`єкт оренди був знятий з балансового обліку відповідача. Проте позивач продовжив користуватися вказаним гаражем. На теперішній час [PERSON] добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується вказаним двобоксовим гаражем. Доглядає за будівлею та утримує його у технічно належному стні, постійно робить поточні та капітальний ремонти. Облаштував підвал, оглядову яму, бетонну підлогу, електропроводку, тричі здійснював ремонт даху.Посилаючись на ст. 344 ЦК України, просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на гараж літ. «А», з підвалом літ. «ПД» та оглядовою ямою, загальною площею 102,6 м.кв., що знаходяться по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача НТУ «Дніпровська політехніка» адвокат Пороло М.М. (а.с.29) в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без присутності представника, оскільки двобоксовий гараж, розташований по [ADDRESS] , не обліковується на балансі НТУ «Дніпровська політехніка»(а.с.33, 50). Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] суду показав, що знайомий з позивачем з 90-х років. Він пам`ятає, що приблизно з 1995 року [PERSON] користується гаражем, розташованим біля ЗОШ №9, в будівлі якої колись розташовувалася академія. Ставить там своє авто. [PERSON] зробив там капітальний ремонт, декілька разів перекривав дах. Найняв майстра та облаштував в гаражі електрику. Він не чув і не бачив, щоб хтось інший користувався цим гаражем чи претендував на це. Свідок [PERSON] , знайомий позивача, суду показав, щоприблизно з 90-х років [PERSON] користується гаражем, розташованим на території ЗОШ №9.Зробив там всередині ремонт, перекрив дах. Чи належав комусь іншому цей гараж, він не знає. Скільки пам`ятає, ним користується [PERSON] . Свідок [PERSON] , знайомий позивача, суду показав, що [PERSON] з початку 2000-х років користується гаражем, який розташований поблизу двора ЗОШ №9. Зробив там всередині ремонт, провів електрику, перекрив дах. Він особисто допомагав позивачу перекривати дах. Інколи вони там збираються поспілкуватися. Щоб хтось інший користувався цим гаражем, він не чув і не бачив. [PERSON] ставить там своє авто. Вислухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Двобоксовий гараж загальною площею 102,6 м.кв., що знаходяться по [ADDRESS] ,перебував у власності та на балансі Дніпропетровської Державної гірничої академії України, правонаступником якої є Національний технічний університет «Дніпровська політехніка»,що підтверджується світлокопіями технічного паспортута письмовими поясненнями відповідача (а.с.16-21). З серпня 2006 року автомобільний гараж на балансі відповідача відсутній, що підтверджується №27/220 від 21.11.2006 року та №47 від 11.09.2008 року, від 01.01.2023 року (а.с.8, 9, 34). Особовий рахунок з використання електричної енергії оформлено на ім`я позивача (а.с.13). Згідно договору №18-2-97 за замовленням позивача ТОВ «Агрофіррма «Реагент» провела відновлювально-реставраційні роботи гаражу, згідно технічних умов і кошторису. Оплата за здійснення зазначених робіт внесена позивачем в касу підприємства (а.с.10-12). Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п.п.4,8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що позивач з 2006 року добросовісно заволодів автомобільним гаражем, загальною площею 102,6 м.кв., що знаходяться по [ADDRESS] , та продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом більше десяти років, що підтверджується поясненнями позивача, показами свідків, матеріалами справи, а тому є підстави набуття ним права власності на це майно за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved