Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

03.02.2023 року позивач ТзОВ «Споживчий центр» в особі представника за довіреністю Солодовнік А.О. звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 05.03.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 04.03.2021-100007404. Відповідно до умов договору та заявки, позичальнику надано кредит у розмірі 13000,00 грн, під проценти у розмірі 5460,00 грн, що становить 42 % в процентному значенні за 42 календарних днів користування кредитом. Позивач свої зобовязання виконав своєчасно та в повному обсязі. За умовами договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Однак, відповідач зі своєї сторони порушила умови договору та має прострочену заборгованість. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглянути в його відсутність. В судове засідання відповідач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглянути в її відсутність. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 05 березня 2021 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір №04.03.2021-100007404, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до підтвердження заявки до кредитного договору від 05.03.2021 року кредитор зобовязався надати позичальнику суму кредиту у розмірі 130000,00 грн. строком користування кредитом 42 календарних днів з дати отримання кредиту, під проценти у розмірі 5460,00 грн, що становить 42 % в процентному значенні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1,2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Споживчий центр" належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 13000,00 грн. Наведені обставини підтверджуються чеком про електронний перерахунок вказаних коштів від 05.03.2021 року. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як зазначив представник позивача, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе за кредитним договором від 05.03.2021 року №04.03.2021-100007404 зобов`язання, своєчасно не повернула кредит, не сплатила обумовлену у договорі плату за користування кредитними коштами у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.04.2021 року складає 14466,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 10826,00 грн, заборгованість по процентам в розмірі 3640,00 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved