Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

В жовтні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовною заявою про поділ спільного сумісного майна подружжя та просить поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 5122783200:01:002:1256, площею 0,028 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 5122783200:01:002:1256, площею 0,028 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину транспортного засобу (автомобіля), марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER SPORT, рік випуску 2014, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину транспортного засобу (автомобіля), марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER SPORT, рік випуску 2014, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що вона перебуваю у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 01 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. За час шлюбу з відповідачем ними набуто наступне майно: земельна ділянка, площею 0 ,028 га, кадастровий номер 5122783200:01:002:1256, що розташована на території Крижанівської сільської ради Одеського (колишнього Комінтернівського, Лиманського) району, Одеської області, Рекреаційний комплекс, ділянка № [NUMBER] ; транспортний засіб (автомобіль), марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER SPORT, рік випуску 2014, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя між нею та відповідачем не досягнуто, так як відповідач не визнає її права спільної сумісної власності на вищевказане майно. Представник позивача подав до суду письмову заяву у який просив суд розглянути дану справу за його відсутністю, де вказав: що наполягає на задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , про поділ спільного сумісного майна подружжя. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву у якій вказав, що повністю визнає позов [PERSON] до нього, про поділ спільного сумісного майна подружжя та просив суд розглянути дану справу за його відсутністю. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1, 4\~\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснено у п. 24\~Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі в частині виникнення права спільної сумісної власності подружжя, регулюються\~ Сімейним кодексом України, зокрема, ст. 60, якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування,\~є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 та 2\~статті 61 СК України\~передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналіз зазначених норм, які регулювали правовідносини на час придбання спірного майна, вказує на те, що придбане майно особами під час їх зареєстрованого шлюбу презюмується його належністю дружині та чоловікові в рівних частках, якщо інше не буде доведено в судовому порядку (ч.1\~ст. 57 СК України). Тобто, у випадку наявності спору між подружжям щодо належності майна на праві особистої власності, придбаного під час шлюбу, тягар доведеності такого факту покладається на сторону, яка не визнає факту його належності подружжю. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі який було зареєстровано 01 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 511, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. За час шлюбу сторони набули наступне майно: - земельну ділянку, площею 0 ,028 га, кадастровий номер 5122783200:01:002:1256, що розташована на території Крижанівської сільської ради Одеського (колишнього Комінтернівського, Лиманського) району, Одеської області, Рекреаційний комплекс, ділянка № [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 листопада 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2147, оформленого на відповідача, що підтверджується вищевказаним договором; - транспортний засіб (автомобіль), марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER SPORT, рік випуску 2014, номер шасі (кузова рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , оформлений на відповідача, що підтверджується свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Отже придбання земельної ділянки та автомобіля в період зареєстрованого шлюбу вказує на те, що дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Статтями\~70\~та\~71 СК України\~передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). Отже, при вирішенні питання щодо поділу спільного сумісного майна, право на яке виникло у сторін під час зареєстрованого шлюбу, в силу\~СК України, слід керуватися нормами глави 26 Книги\~третьої ЦК України\~«Право спільної власності». Так, згідно ч.1\~ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.3\~ст.358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що придбана земельна ділянка та автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] та належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, відтак підлягає поділу в рівних частках. Згідно частини 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення пред`явлених позовних вимог у повному обсязі. Згідно\~ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 11\~350 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят гривень).

Outcome: approved