Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.08.2016 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 1016. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з початку 2022 року сторони припинили шлюбні стосунки та вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Майновий спір між сторонами відсутній. 23.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала через систему "Електронний суд" заяву, в якій позов підтримала, просила його задоволити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив його задоволити, розгляд справи провести за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 04.08.2016 року Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 1016. Сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з`ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, отже шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків понесених нею документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved