Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму переплаченої пенсії в розмірі 3422,71 грн., яка отримана ним без достатньої правової підстави. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] [INFO] з 25.05.2006р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності. 28.06.2022р. відповідач звернувся із заявою про перехід на пенсію за віком. Під час проведення перерахунку помилково обчислено пенсію з врахуванням коефіцієнта страхового стажу 0,40917 замість вірного 0,32333. При переведенні на пенсію за віком її вірний розмір становив би 2260,87 грн. (помилково враховано 2861,10 грн.). Розмір пенсійної виплати по інвалідності становить 2300 грн., тому переведення на пенсію за віком не є доцільним. Загальна сума надмірно сплачених коштів за період з 28.06.2022 року по 31.12.2022 року становить 3422,71 грн. Відповідача було повідомлено про переплату пенсії та про можливість досудового врегулювання спору, однак відповідач переплачені кошти добровільно не повернув. Заявою від 02.01.2023р. [PERSON] повідомив про відмову в поверненні надмірно виплачених коштів. Посилаючись на вимоги ст.1212, п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України та ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просять позов задовольнити. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 13.02.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до [PERSON] про стягнення переплати пенсії, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які відповідачем отримані особисто 16.02.2023р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч.8 ст.178, ч.5 ст.279, ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. 28.06.2022 року [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. При проведенні за заявою відповідача перерахунку пенсії, 30.06.2022р. Дрогобицьким об`єднаним управлінням ПФУ було застосовано коефіцієнт стажу 0,40917 та призначено з 28.06.2022 року відповідачу пенсію в розмірі 2861,10 грн., що підтверджується наданим позивачем до позову розрахунком (а.с12). 06.12.2022 року рішенням начальника відділу перерахунків пенсій №3 Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 06.12.2022 року [PERSON] відмовлено у перерахунку пенсії з підстави недоцільності, оскільки розмір пенсії за віком складає 2260,87 грн., що є меншим, ніж розмір пенсії по інвалідності-2300 грн. (а.с.10). 08.12.2022р. Дрогобицьким об`єднаним управлінням ПФУ було знов проведено відповідачу перерахунок пенсії, відповідно до якого було змінено коефіцієнт страхового стажу з 0,40917 на 0,32333 (а.с.13-22). Суду представлена заява [PERSON] адресована начальнику відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області від 02.01.2023 року в якій відповідач зазначив, зо йому повідомлено про суму переплаченої пенсії, переплату повертати відмовляється, оскільки вона виникла не з його вини (а.с.11). Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Зазначена стаття містить вичерпний перелік випадків, коли надмірно виплачені суми можуть бути утримані із пенсії, а саме: наявність зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Отже, предметом доказування у даній справі є доведеність належними та допустимими доказами одночасно факту відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела виплату пенсії відповідачеві, і факту недобросовісності набувача, чи страхувальника. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження N 14-445цс18). Відповідно до ч.4 ст.263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Однак, посилання позивача на те, що при проведенні перерахунку пенсії було допущено помилку при визначенні коефіцієнту страхового стажу не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не зазначено в чому саме полягала помилка, з наданих ним до позову розрахунків не можливо встановити внаслідок чого коефіцієнт страхового стажу було змінено з 0,40917 на 0,32333. Враховуючи, що позивачем не надано достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що переплата коштів відповідачу за вищевказаний період виникла внаслідок рахункової помилки чи недобросовісності з боку відповідача і судом їх також не встановлено, при цьому виплати проводились позивачем добровільно, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed