Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 15.07.2010 вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Великокучурівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №16. Від спільного проживання мають сина - [PERSON] , [INFO] . Свій позов обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через поведінку відповідача. Останній зловживає спиртними напитками, вчиняє фізичне та психологічне насильство у сім`ї. Відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, внаслідок чого між ними виникали часті сварки та непорозуміння. У зв`язку із наведеним вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, а тому його необхідно розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засдіання не з`явилася, в поданій заяві до суду, просить розгляд справи проводити у її відсутності. За час наданий їм для примирення вона із відповідачем не примирилися, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від нього не надходило. Суд, дослідивши письмові докази по справі, врахувавши заяву позивачки, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.21 Сімейного Кодексу України шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 15.07.2010 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Великокучурівською сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області, за актовим записом №16 (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.10.2010 (а.с. 7). Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя, зловживання відповідачем спиртними напитками, вчинення фізичного та психологічного насильства у сім`ї. На даний час подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Заперечуючи проти розірвання шлюбу, всупереч до бажання позивачки, відповідачем не доведено наявність обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу . Ухвалою Заставнівського раойнного суду Чернівецької області від 07.03.2023 сторонам надавався одномісячний строк для примирення, за час якого відносини у сторін не змінилися. Враховуючи відсутність у позивачки бажання зберегти сім`ю та її наполегливе прагнення розірвати шлюб з відповідачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження сім`ї проти волі позивачки, суперечить її інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивачки, прізвище останньої слід залишити без змін " [PERSON] ". На підставі вище викладеного та

Outcome: approved