Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: Стягнути з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на [PERSON] , користь 20131 (двадцять тисяч сто тридцять одну) гривню та 93 копійки пені у зв`язку з простроченням виплати страхового відшкодування; Стягнути з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на [PERSON] , користь 16 333 (шістнадцять тисяч триста тридцять три) гривні та 78 копійок інфляційних втрат понесених мною у зв`язку з простроченням виплати страхового відшкодування; Стягнути з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на [PERSON] , користь 3 363 (три тисячі триста шістдесят три) гривні та 45 копійок в якості 3 процентів річних від простроченої суми; Стягнути з Приватного акціонерного товариства - Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на [PERSON] , користь відшкодування понесених мною судових витрат. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що виплата належного позивачу страхового відшкодування була здійснена лише 09 лютого 2023 року, а також оскільки з відповідача судом вже стягнуто пеню за період з 12 листопада 2019 року по 15 грудня 2020 року, на думку позивача, він має на отримання пені у сумі 20131,93 грн. за період з 16 грудня 2020 року по 08 лютого 2023 року. Крім цього, позивач зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, на думку позивача, він має право вимагати від відповідача стягнення 3% річних та інфляційного збільшення боргу за прострочене виконання зобов`язання, яке виникло внаслідок несвоєчасної виплати страхового відшкодування, при цьому, строк розрахунків повинен здійснюватися з наступного дня після закінчення 90 днів з моменту отримання відповідачем заяви про здійснення страхової виплати до фактично отриманих грошових коштів. Вважає, що сума інфляційних втрат, які мають бути йому компенсовані у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування становить 16 333 (шістнадцять тисяч триста тридцять три) гривні та 78 копійок. Таким чином, три проценти річних від суми несвоєчасно виплаченого позивачу страхового відшкодування, які він просить стягнути з відповідача становлять 3 363 (три тисячі триста шістдесят три) гривні та 45 копійок. Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до положень ст.257, ч.2 ст.258 ЦК України, пп. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, строк позовної давності в один рік, який застосовується до вимоги про стягнення пені та строк позовної давності у три роки, який застосовується до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, в даному випадку продовжується на строк дії карантину, що був встановлений з 12 березня 2020 року та діє до 30 квітня 2023 року, а тому задоволенню підлягають позовні вимоги за весь період вказаний у розрахунках. З врахуванням наведеного, просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 20 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 20 квітня 2023 року на 10 год. 00 хв. /а.с.52/ 17 квітня 2023 року від представника відповідача Горбаєнко А.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд застосувати строк позовної заяви, ти самим відмовити у задоволенні позову. 20 квітня 2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Мотрук М. надійшло клопотання про проведення судового засідання у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить суд позовні вимоги задоволити повністю. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Горбаєнко А.С. позовні вимоги заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд застосувати строк позовної заяви. Заслухавши пояснення представника відповідача - адвоката Горбаєнко А.С., вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як визначено у ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вимогами статі 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд встановив, що 26 листопада 2018 року, близько 12 год. 15 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Colorado», р.н. [NUMBER] , на вул. Кульпарківській у м. Львові (поблизу будинку № 78), був не уважний до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Transporter», р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить йому на праві власності. Внаслідок зіткнення належний [PERSON] автомобіль марки Volkswagen Transporter, р.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. З метою оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] 04 березня 2019 року укладено договір з суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] та сплачено останньому за проведення оцінки 1000 (одну тисячу) гривень, 00 копійок, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4/03/19. У відповідності до звіту № ФД-000070 від 12 березня 2019 року про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, р.н. [NUMBER] : - вартість відновлювального ремонту становить 69 579,71 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень, 71 копійку; - вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 34 562,52 (тридцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят дві) гривні, 52 копійки. Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року (набрала законної сили), [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за ст.124 КУпАП, - закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частинами другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Станом на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «Chevrolet Colorado», р.н. [NUMBER] , була застрахована у страховій компанії ПрАТ АСК «Скарбниця» згідно полісу № AM 2144580. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з абзацом першим пункту 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик,

Outcome: approved