Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ковач Іван Васильович звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 28 липня 2012 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що після припинення відносин між сторонами син [PERSON] проживає разом з нею, [PERSON] . Відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини. Позивач утримує дитину самостійно. Позивач вказує на те, що достатній рівень життя вона самостійно своїй дитині забезпечити не має можливості, тому батько, який здоровий, та працездатний, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн., щомісячно. Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає допомогу на утримання дитини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. З посиланням\~ на викладене, позивач просить\~суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву у якій він підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується\~рекомендованим повідомленням яке повернулося на адресу суду із відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за № 8800020538045, № 8800020472982 про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.12ЦПК\~України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~ст.223ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючивідповідно доч.4 ст.10ЦПК України,\~ст.17 Закону України «Про виконаннярішеньтазастосування практики Європейського суду з прав людини»при розгляді справи ч. 1ст. 6Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод, право особинасправедливийіпублічнийрозгляд\~його справи у продовж\~розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій,що зумовлюють затягування судового процесу,та\~вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35рішеннявід07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, впершу чергу,\~на відповідні\~державні судові органи.\~Розумність тривалості\~судового\~провадження\~оцінюєтьсявзалежностівідобставин справи\~та з огляду\~на\~складність справи,\~поведінкисторін,предметуспору.Нездатність суду ефективно\~протидіяти\~недобросовісно створюваним\~ учасниками справи перепонамдля руху справи є порушенням\~ч.1ст.6\~даної\~Конвенції(§66-6 9рішення Європейського суду з прав людини\~від 08.11.2005р.у справі\~"Смірнова протиУкраїни"). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Заяви. Клопотання. 04.04.2023 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі . В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 07.02.2023 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 28.07.2012 року у\~ виконкомі Холмківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 23, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії\~ [NUMBER] від 28.07.2012 року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується\~ відповідним свідоцтвом про народження, копія якого приєднана до матеріалів справи. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані\~\~утримувати дітей\~\~до\~\~їх\~ \~повноліття. Відповідач [PERSON] свій обов`язок утримувати сина, що передбачений ст. 180 СК України , як стверджує позивач, не виконує. Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~12\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства»\~виховання\~в\~сім`ї\~є\~першоосновою\~розвитку\~особистості\~дитини.\~На\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини.\~Батьки\~або\~особи,\~які\~їх\~замінюють,\~мають\~право\~ і\~ зобов`язані\~ виховувати\~ дитину,\~ піклуватися\~про\~її\~ здоров`я,\~ фізичний,\~духовний\~і\~моральний\~ розвиток,\~навчання,\~ створювати\~ належні \~умови\~для \~розвитку \~її природних здібностей, поважати\~ гідність дитини,\~готувати\~ її\~до\~ самостійного\~ життя\~та\~праці. За\~приписами\~зазначених\~правових\~норм\~на\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини,\~отже,\~і\~витрати\~на\~утримання дитини\~( забезпечення \~умов\~ життя)\~також\~мають\~бути\~однаковими. За\~правовою\~природою\~аліментні\~зобов`язання\~-\~це\~періодичні\~ платежі,\~які\~ платник\~ аліментів\~ зобов`язаний\~сплачувати\~щомісячно, \~з\~метою\~матеріального\~ утримання\~ дитини. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено,\~\~що способи виконання\~\~ батьками\~\~ обов`язку\~ утримувати дитину визначаються\~\~за домовленістю між\~\~ними; за\~\~домовленністю\~\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від\~\~дитини, може\~\~брати\~\~участь у\~\~її\~\~ утриманні\~ в\~\~грошовій і\~\~(або)\~\~ натуральній формі; за\~\~рішенням\~\~ суду кошти\~\~на утримання\~\~ дитини\~\~ (аліменти) присуджуються\~\~у частці від\~\~доходу\~\~ її\~\~матері,\~\~батька і\~\~(або) у\~\~твердій\~\~ грошовій \~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає\~\~дитина. Аналіз\~наведених\~норм\~закону\~дає\~підстави\~для\~висновку,\~що\~за\~загальним\~правилом\~спосіб\~виконання\~батьками\~своїх\~обов`язків\~по\~утриманню\~неповнолітніх\~дітей,\~ зокрема,\~ сплаті\~аліментів, залежить\~ від\~домовленості\~ між\~ними,\~однак, \~у\~разі\~відсутності\~ такої\~ домовленості \~той \~з\~ батьків, з ким\~проживають\~діти,\~має\~право\~звернутися\~до\~суду\~з\~відповідним\~позовом\~і\~в\~цьому\~разі\~аліменти\~на\~них\~можуть\~бути\~присуджені\~в\~частці\~від\~ заробітку\~ (доходу)\~їх\~матері, батька і\~(або)\~у твердій грошовій\~сумі. Сплата\~аліментів\~за\~рішенням\~суду\~є\~одним\~із\~способів\~виконання\~обов`язку\~утримувати\~ дитину\~ тим\~з\~батьків,\~хто\~проживає\~окремо\~від\~дитини. Аналогічний\~правовий\~висновок\~викладений\~у\~постанові\~ Верховного\~Суду\~від\~17\~ червня\~2020\~ року\~ у\~справі\~№\~158/1638/18. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька\~\~видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках\~\~або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах\~\~на\~\~дитину,\~\~що\~\~викликані особливими обставинами\~\~(розвитком здібностей\~\~ дитини,\~\~її хворобою,\~\~каліцтвом,\~\~тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває\~\~в закладі охорони здоров`я,\~\~навчальному\~\~або іншому закладі, у разі якщо\~\~ батьки\~\~не\~\~беруть участі в\~\~утриманні\~\~дитини,\~\~влаштованої\~\~до державного або комунального або іншого\~\~ закладу, аліменти\~\~можуть бути\~\~стягнуті\~\~з\~\~них на\~\~загальних\~\~ підставах\~\~(стаття 193); батьки\~\~ зобов`язані утримувати\~\~ своїх\~\~повнолітніх\~\~ непрацездатних\~\~ дочку,\~\~сина,\~\~які потребують\~\~ матеріальної допомоги, а\~\~також\~\~якщо повнолітні\~\~дочка,\~\~ син\~\~продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до\~\~досягнення\~\~ ними\~\~двадцяти\~\~трьох\~\~років, за умови якщо батьки можуть надавати\~\~таку допомогу\~\~(стаття\~\~198).\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого\~ та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України\~\~ суд за заявою\~ одержувача визначає\~ розмір\~\~ аліментів\~\~ у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» затверджено на 2023 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років : з 1січня 2023 року - 2833 гривні. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у єдиній твердій грошовій сумі за вибором позивача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.\~182,\~183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх\~\~позовних вимог та\~\~ заперечень\~\~проти\~\~позовних вимог, враховує матеріальний стан позивача, відповідача, стан\~\~ здоров`я, потреби дитини, та\~\~працездатний вік відповідача, відповідач є фізично здоровою особою (докази протилежного не надано до суду) , що здатна забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і неповнолітню дитину,\~ враховує встановлений законом\~\~ мінімальний розмір\~\~аліментів на дитину, а також\~\~покладення обов`язку\~\~ утримання \~\~дитини на обох\~\~батьків. Факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Згідно\~\~ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне\~\~судочинство\~\~здійснюється\~\~на засадах змагальності\~\~ сторін. Учасники справи мають\~\~рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених\~\~законом. Кожна сторона\~ \~повинна\~\~довести обставини, які\~\~ мають \~\~значення для справи і на\~\~які вона посилається як\~\~на\~\~підставу своїх\~\~вимог\~\~або\~\~ заперечень, \~\~крім\~\~ випадків,\~\~ встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач в порядку\~ст.188 Сімейного Кодексу\~\~України\~від обов`язку утримувати дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно\~ст. 189 Сімейного кодексу України\~між сторонами на даний час не укладено. Будь\~\~яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти\~\~на\~\~ утримання\~\~дитини в судовому засіданні не встановлено.\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~ Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції\~\~про права\~\~дитини,\~\~ч.ч. 7, 8ст. 7\~\~СК України\~ при\~\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей\~\~суд повинен\~\~виходити\~\~з\~\~як найкращого\~\~ забезпечення\~\~ інтересів дітей і,\~\~тим більше,\~\~при захисті одного\~\~ із\~\~основних\~\~прав\~\~дитини -права \~\~на утримання,\~\~яке кореспондується\~\~ з\~\~конституційним обов`язком\~\~батьків\~\~ утримувати\~\~ дітей до\~\~їх\~\~ повноліття. Оскільки неповнолітній [PERSON] , проживає разом з матір`ю, а [PERSON] , є його батьком та на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, а відтак наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, які присудити\~в твердій грошовій сумі за вибором матері дитини, разом з якою проживає син в розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот )\~ гривень\~ щомісячно, але\~не\~менше\~ніж 50\~відсотків\~прожиткового\~мінімуму для\~дитини\~відповідного\~віку,\~починаючи\~із\~дня подачі\~позову\~до\~суду і\~до\~досягнення\~дитиною повноліття,\~що\~відповідає\~приписам\~\~ч.2 ст. 184 СК України, таким чином задовольняючи повністю позовні вимоги. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері , так і батька. З урахуванням\~викладеного,\~зважаючи\~на\~приписи\~чинного\~законодавства,\~суд\~приходить\~до\~ висновку,\~що\~для\~задоволення\~всіх\~\~потреб\~дитини:\~калорійного\~\~\~харчування\~та\~\~забезпеченням одягу\~\~відповідно\~до\~\~його\~\~віку,\~з\~урахуванням\~\~\~принципу\~\~\~співмірності,\~\~достатніх\~потреб\~\~\~дитини,\~\~дійсної\~ участі\~батька\~в\~його утриманні,\~\~а\~також покладення\~обов`язку\~\~\~утримання\~\~\~дитини\~\~\~на\~обох\~\~\~ батьків,\~\~слід\~\~визначити\~\~\~\~розмір\~\~аліментів\~\~в твердій грошовій\~сумі\~в\~розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот)\~ гривень\~ щомісячно на дитину, але\~не менше\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму,\~що не\~є заздалегідь непомірним для сплати відповідачем та буде в достатній мірі відповідати заявленим позивачем потребам утримання дитини, з огляду на законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину, починаючи із\~дня\~подачі\~позову до\~суду\~26.01.2023\~року\~і\~до досягнення\~дитиною\~повноліття,\~що\~відповідає\~приписам\~\~ч.1 ст. 184 СК України, таким чином задовольняючи повністю позовні вимоги. Підстав\~для\~відмови\~у\~задоволенні\~позовних\~вимог\~судом\~не\~встановлено. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~\~у\~\~справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~ значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і\~\~взаємний\~\~зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~ кожного\~\~доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~ безпосередньому\~ \~дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, враховуючи\~\~встановлений\~\~законом мінімальний розмір\~\~ аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 26.01.2023 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Щодо розподілу судових витрат: Частинами першою-другою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати\~ покладаються\~ на\~відповідача.\~ Відповідност. 141 ЦПК Україниякщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно доЗакону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп судового збору.

Outcome: approved