Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі, укладеного 20 грудня 2005 року з ТОВ «Сатанов Аграр», посилаючись на те, що останнім не виконуються умови даного договору: з 2018 року по 2020 рік не внесена орендна плата за договором. В судове засідання позивач, його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представники відповідача, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Директор ТОВ «Сатанов Аграр» Гоцанюк Р.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що представник відповідача [PERSON] не може прибути у судове засідання у зв`язку із зайнятістю в судових засіданнях під час розгляду справ Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області та Господарським судом Тернопільської області. При цьому належних доказів в підтвердження цих обставин представником відповідача не надано. Крім того, у клопотанні не зазначено про причини неявки в судове засідання директора ТОВ «Сатанов Аграр» Гоцанюка Р.В., а також Гаєвського В.В. , котрі під час розгляду даної справи також представляють інтереси товариства. Таким чином, суд дійшов висновку, що неявка представників відповідача має місце без поважних причин. З матеріалів справи прослідковується систематична неявка представників відповідача в судові засідання. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Допитавши [PERSON] в якості свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи №1-п-6/2010 том 4 (а.с. 44-46), оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу вимог ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ч. 1 ст. 15 вказаного Закону визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі . У ч.ч. 1, 2 ст. 21 вищезазначеного Закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору... Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата орендної плати. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 31 липня 2020 року у справі № 479/1073/18 . Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,93 га, кадастровий номер: 6821282200:03:018:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жищинецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області (на даний час Городоцької міської ради), що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 832063 від 29.07.2004, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93059232 від 27.07.2017 (а.с.9, 10). 20.12.2005 між сторонами у справі було укладено Договір оренди землі, об`єктом котрого є зазначена земельна ділянка, 06 вересня 2007 року проведено реєстрацію договору у Городоцькому РВ ХРФ ДП ЦДЗК, реєстраційний номер 040775100462. Згідно п.п.9, 11 спірного договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 224,52 грн.; орендна плата вноситься щорічно до 15 грудня поточного року. Відповідач свої зобов`язання за договором в частині внесення орендної плати за 2018-2020 роки не виконував. Вказані обставини підтверджуються відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 30644 від 23.02.2021 (а.с. 11), відомостями листа Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 4709/6/22-01-12-01-15 від 20.04.2021 (а.с. 24). Належних доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано. Отже, враховуючи, що відповідач систематично не вносив орендну плату позивачу згідно умов договору оренди від 20.12.2005, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі. При вирішенні питання щодо належності доказів, поданих відповідачем в заперечення позовних вимог, - копій відомостей на виплату орендної плати (паю) за 2019- 2020 роки, видаткових касових ордерів без зазначення дати та від 06.10.2021 (а.с. 101-104), суд дійшов наступного висновку. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої, другої, четвертої-шостої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Згідно ухвали суду від 02.02.2023 у зв`язку з наявністю у представника позивача сумнівів у відповідності копії письмового доказу оригіналу у ТОВ «Сатанов Аграр» витребувано оригінали відомостей на видачу орендної плати за 2019-2020 роки та представнику ТОВ «Сатанов Аграр» роз`яснено, що в силу вимог ч.6 ст. 95 ЦПК України якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Копія вказаної ухвали отримана представником відповідача 01.03.2023 (а.с.217). Проте, станом на 03.04.2023 вимоги вказаної ухвали відповідачем не виконано, про причини невиконання суду не повідомлено. З врахуванням викладеного, суд не може взяти до уваги докази, надані відповідачем в заперечення позовних вимог. В судовому засіданні за клопотанням представника відповідача допитано [PERSON] в якості свідка, котрий, будучи попереджений про кримінальну відповідальність, заперечив вчинення ним підпису у відомостях на видачу орендної плати за 2019 рік, 2020 рік та видаткових касових ордерах. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 908 грн., а також 6540 грн. витрат на правову допомогу. Вказані обставини підтверджуються квитанцією від 25.03.2021, копією додаткової угоди №1 від 28.02.2021 до договору про надання правової допомоги, актом виконаних робіт від 07.05.2021, квитанцією до прибуткового касового ордера № 07-ж/21 від 06.05.2021 (а.с. 1, 27-29).

Outcome: approved