Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Будинкоуправління №2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовним вимог позивач посилається на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордера № 121 від 30 серпня 2001 року. У вказаній квартирі зареєстрована його колишня дружина - [PERSON] , яка з 2008 року у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, її особистих речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача у квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2022 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.6). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , яка була надана йому для проживання з родиною у складі трьох осіб, на підставі ордеру № 121 від 30 листопада 2001 року (а.с.7). У квартирі за вказаною адресою також зареєстрована відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою від 09.11.2022,\~ виданою Будинкоуправлінням №2 Гвардійської КЕЧ, а також відомостями, що надішли на запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.9, 20).\~ З акту про перевірку фактичного проживання, складеного 18 листопада 2022 року депутатом Черкаської селищної ради округу №2 за участю сусідів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації більше року (а.с.8).\~ Наведене також підтверджується і тим, що судова повістка про виклик до суду, адресована відповідачу, повернулася на адресу суду з довідкою відділення поштового зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що відповідач більше шести місяців не проживає у спірній квартирі. З огляду на те, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, також, що її реєстрація у квартирі впливає на права та інтереси позивача, зокрема і щодо сплати комунальних послуг, наявність перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved