Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] , що був зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 206. В обґрунтування заяви зазначено, що 19 липня 1991 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 1408. Рішенням суду від 29 березня 2000 року у справі № 2-729 шлюб між ними розірвано. Після набрання вказаним судовим рішенням законної сили Дзержинським відділом РАЦСу було видано свідоцтво про розірвання шлюбу, відповідно до якого у книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 206 від 25.06.2001. У листопаді 2022 року вона вирішила зареєструвати повторний шлюб, однак органом реєстрації актів цивільного стану їй було відмовлено у прийнятті заяви про державну реєстрацію шлюбу у зв`язку з розбіжністю в наданих нею документах: у копії паспорту вказано її прізвище як « [PERSON] », а у свідоцтві про розірвання шлюбу зазначено « [PERSON] ». Обмінювати паспорт з метою усунення невідповідностей вона не бажає, тому просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає з підстав, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Металургійного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини 3 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння) шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2000 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 19 липня 1991 року між сторонами (а.с. 6-8 копія рішення). 18 серпня 2005 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу 25 червня 2001 року (актовий запис № 206) шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , у той час як правильним є прізвище дружини як « [PERSON] » (а.с. 9 - копія свідоцтва). У зв`язку з наявними розбіжностями та технічною помилкою у документі, заявник [PERSON] наразі позбавлена можливості для подання заяви про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 10 - копія відповіді). Відповідно до положень статті 6 КпШС правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах запису актів громадянського стану. Згідно зі статтею 39 КпШС розірвання шлюбу провадиться в судовому порядку, а у випадках, передбачених статтями 41 і 42 цього Кодексу, - органами реєстрації актів громадянського стану. Статтею 44 КпШС передбачено, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до положень п.п.75,76 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженої міністром юстиції України 29.12.1984 р. № 22/5 (яка була чинною на момент розірвання шлюбу заявника), реєстрація розірвання шлюбу провадиться за місцем проживання подружжя або одного з них. Реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за заявою подружжя або одного з них по пред`явленні копії рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили, а також квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита. У випадках, коли один з подружжя, що розриває шлюб, звільнений від сплати державного мита, реєстрація розірвання шлюбу і видача йому свідоцтва провадиться незалежно від сплати державного мита другим з подружжя. Шлюб припиняється з часу реєстрації розлучення в книзі записів актів про розірвання шлюбу, тобто датою припинення шлюбу є не дата постановлення рішення суду про розірвання шлюбу, а дата реєстрації розлучення в органі реєстрації актів громадянського стану хоча б одним з подружжя. Таким чином, шлюб заявника із [PERSON] має вважатися припиненим з моменту складення актового запису про розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, тобто 25 червня 2001 року згідно письмових доказів. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі статтею 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вище викладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що зазначений факт розірвання шлюбу знайшов своє підтвердження у суді, у зв`язку з цим заява підлягає задоволенню, оскільки він породжує юридичні наслідки. Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved