Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Виклад позиції позивача: Позивач 02.03.2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19 серпня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 631. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних сімейних відносин. Кожен із сторін має протилежні погляди на життя та шлюб. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] , разом із позовною заявою надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Процесуальні дії у справі Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.03.2023 року, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О. Ухвалою суду від 03.03.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини. 19 серпня 2010 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 631 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане 19 серпня 2010 року) Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24 грудня 2014 року). Внаслідок відсутності взаєморозуміння шлюбні відносини між ними припинилися. Оцінка суду Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Відповідно до ч.3ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст.115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб необхідно розірвати. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved