Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом до ТОВ «ФТД-Ритейл» про захист прав споживачів, а саме розірвати договір роздрібної купівлі-продажу від 26.11.2022 року, укладеного між позивачем та ТОВ «ФТД-Ритейл» та стягнути грошові кошти, які були сплачені за товар у розмірі 27498,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 26.11.2022 року нею у магазині мережі «Фокстрот», було придбано телевізор SAMSUNG QE43Q60BAUXUA вартістю 27 147 грн. 00 коп. Через два тижні роботи телевізор перестав працювати. У зв`язку з цим позивач звернулася спочатку у сервісний центр SAMSUNG, однак їхні працівники не прийшли. Після цього, з метою вирішення проблеми, звернулася до вказаного магазину « Фокстрот », менеджери магазину зателефонували в сервіс-центр та повідомили, що прийде майстер. Після цього зв`язався майстер, попросив надіслати фото задньої панелі телевізора, і повідомив, що мабуть згоріла плата. 10.01.2023 року позивач надіслала на адресу письмову претензію, щодо розірвання договору та повернення їй коштів, але відповідачем було відмовлено, було запропоновано повторно надати телевізор до сервісного центру. На сьогоднішній день проблема не вирішена, а тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 28.02.2023 р. відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28.03.2023 р. від представника відповідача надійшов відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в ї сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26.11.2022 року [PERSON] придбала у магазині «Фокстрот», телевізор SAMSUNG QE43Q60BAUXUA вартістю 27 147 грн. 00 коп., що підтверджується фіскальним чеком від 26.11.2022 р., договором купівлі-продажу № ФБшФТ-0725- 56988556 від 26.1 1.2022 р. та видатковою накладною № ФБшФт-0725-56988556 від 26.11.2022 р. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Як зазначає позивач, через два тижні роботи, телевізор перестав працювати. Із зазначеною проблемою позивач спочатку звернулася на гарячу лінію представництва ТМ «SAMSUNG» в Україні та залишила заявку щодо виклику майстра сервісного центру, але її заявка була залишена без задоволення. Після чого позивач звернулася безпосередньо до магазину «Фокстрот». Оскільки звернення позивача вже було зареєстровано сервісним центром «SAMSUNG», співробітник магазину «Фокстрот», в присутності позивача, зателефонував на гарячу лінію представництва TM «SAMSUNG» з метою з`ясування причин затримки та прискорення розгляду залишеної Позивачем заявки. Через декілька днів, з позивачем зв`язався майстер через месенджер Viber, та після викладення в усній формі проблеми та попросивши надіслати фото задньої панелі телевізора, повідомив, що згоріла плата. 10.01.2023 року позивач звернулась з письмовою претензією щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар коштів. 20.01.2023 року відповідач надав обґрунтовану письмову відповідь на претензію від 10.01.2023 р., якою в задоволенні вимог позивача було відмовлено, оскільки єдиною правовою підставою для розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплачених затовар грошових коштів є виявлення істотного недоліку в товарі. Позивачем не було надано жодного документа (технічного висновку, акту сервісного центра, тощо), підтверджуючого наявність недоліка, істотного недоліка та взагалі факту проведення діагностики та перебування товару в сервісному центрі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Частиною третьою статті 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Частиною третьою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Враховуючи, що заявлена позивачем вимога полягала не в обміні товару протягом 14-ти календарних днів з дати придбання товару, а в поверненні сплачених за товар грошових коштів після 14-ти календарних днів з дати придбання товару, єдиною підставою для задоволення такої вимоги, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми є виявлення істотного недоліку в товарі, який виник з вини виробника. Таким чином, для визнання недоліків товару істотними в наявності мають бути три обов`язкові ознаки та хоча б одна із факультативних ознак, які передбачені пунктами «а», «б» чи «в» п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 31 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11 квітня 2002 р. N 506 (надалі - Порядок), визначено, що «Під час приймання товару на гарантійний ремонт виконавець у присутності споживача перевіряє споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) та гарантійних талонів і встановлює наявність заявленого недоліку. Товару надається номер, під яким він береться на гарантійний облік. Після прийняття товару на гарантійний ремонт виконавець видає споживачеві квитанцію за формою N 7-гарант (додаток 9), в якій зазначаються усі недоліки та термін виконання ремонту. Після виконання робіт з гарантійного ремонту виконавець вилучає з експлуатаційного документа відривний талон на гарантійний ремонт, на зворотному боці якого вноситься запис про вид виконаної роботи (п. 37 Порядку). Отже, прийняття товару на гарантійний ремонт, видача товару з гарантійного ремонту, встановлення наявності або відсутності недоліку/істотного недоліку в товарі підлягають обов`язковому документальному підтвердженню. У відповіді на звернення позивача, ТОВ «ФТД-Ритейл» повідомило, що для задоволення її вимог необхідно встановити наявність істотних недоліків у товарі. Виявити недоліки у товарі та встановити причину їх виникнення можуть лише уповноважені фахівці авторизованого сервісного центру. Передати товар до авторизованого центру для здійснення діагностики та в разі необхідності гарантійного ремонту позивач може через магазин, для подальшої передачі до авторизованих сервісних центрів. У разі виявлення істотних недоліків (таких, що не можуть бути усунуті шляхом ремонту) авторизований сервісний центр складе відповідний Акт, на підставі якого ТОВ «ФТД-Ритейл» матиме достатні правові підстави для задоволення вимог позивача. Доказів звернення до авторизованого сервісного центру для встановлення недоліків товару та причини їх виникнення, позивач суду не надав. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «ФТД-Ритейл» про захист прав споживачів. Так, як позивач, відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, витрати понесені із розглядом справи слід віднести на рахунок держави. Щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФТД-Ритейл» витрати на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема,: 1) на професійну правничу допомогу. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». На підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Ряполова-Радченко Г.О. подано: копію договору про надання правової допомоги № ФТД-228/08-03/23 від 08.03.2023, копія додаткової угоди, квитанція від 09.03.2023 року. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України). Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат, акт-здачі-приймання наданих послуг до договору про надання правової допомоги Проте, всупереч вищезазначеному, суду такої інформації не надано. Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20). За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відсутні.

Outcome: dismissed