Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Адвокат Луніка Т.Я. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить: розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 04.06.2016 Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 54; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04.06.2016 [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . З 2022 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися, в січні 2023 року [PERSON] переїхала до м. Лебедина. Сім`я розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин просить розірвати укладений шлюб між сторонами. Крім того, дитина - [PERSON] , проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує її, не утримує в грошовій формі не зважаючи на передбачений законом обов`язок. У зв`язку із викладеним просить також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Ухвалою від 01.02.2023 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 11.04.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача та його представника про надання строку на примирення. Позивач у судовому засіданні 11.04.2023 зазначила, що спільне життя з відповідачем неможливе. Близько 3 місяців вони з чоловіком не проживають разом і за увесь цей час не дійшли згоди між собою та не примирилися. Вона з дитиною на даний час проживає окремо від [PERSON] в м. Лебедин. Причиною для розірвання шлюбу є моральний, фізичний та матеріальний тиск з боку її чоловіка. Позовні вимоги підтримала, проти примирення заперечувала. Представник позивача також заперечував проти примирення, просив вимоги [PERSON] задовольнити. У судовому засіданні 11.04.2023 відповідач проти позову заперечував. Вказав, що має намір зберегти сім`ю, має почуття до дружини, просив надати строк для примирення. Вважав, що його дружину налаштували проти нього, раніше вони жили без конфліктів, як усі сім`ї. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав позов передчасним, оскільки сторони незначний час проживають окремо. Вважав можливим збереження шлюбу, просив надати сторонам строк для примирення. У судове засідання 19.04.2023 позивач та її представник не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що не погоджується на врегулювання спору за участі судді, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача направив до суду заяву, у якій просив справу розглядати без участі відповідача та його представника. Також вказав, що відповідач наполягає на примиренні та заперечує проти позовних вимог. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 04.06.2016 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2016 Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 54 (а.с. 6). Згідно з п. 1, 2 ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Зазначений конституційний припис повторюють норми сімейного законодавства, а саме положення ст. 24 Сімейного кодексу України. Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином шлюб є добровільним сімейним союзом, який як добровільно створюється так і добровільно припиняється. Як зазначено вище, примушування збереження шлюбних відносин становитиме втручання у права в даному випадку - дружини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даній справі суд дійшов висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу між сторонами, мотиви такого були також викладені в ухвалі суду від 11.04.2023 щодо питання надання сторонам часу для примирення. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Вказане є результатом стійкого розладу подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому, [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.03.2018 серії [NUMBER] (а.с. 7). Як зазначила [PERSON] , син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. В цій частині позовних вимоги [PERSON] не висловив жодних заперечень. Згідно з положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України). Враховуючи те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , добровільно участі в утриманні дитини не приймає, матеріальну допомогу на дитину не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів, відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, розпочати від дня пред`явлення позову - 26.01.2023. З огляду на те, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved