Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, в якому просила: визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0147 площею 0,1746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0148 площею 0,0776 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] , укладений 10.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] , дійсним; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521682803:01:004:0147 площею 0,1746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521682803:01:004:0148 площею 0,0776 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що 10 травня 2011 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений цивільно-правовий правочин з приводу купівлі житлового будинку з господарськими будівлями, а також двох земельних ділянок: земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0147 площею 0,1746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0148 площею 0, 0776 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] . У цей же день, позивач домовилась з [PERSON] про усі істотні умови щодо предмета та ціни договору купівлі-продажу та сплатила останній повну вартість за нерухоме майно у сумі 48 000 грн. [PERSON] на підтвердження укладення правочину надала позивачу розписку від 10.05.2011 року про те, що отримала від неї грошові кошти у сумі 48 000 грн. (сорок вісім тисяч гривень) за продаж належного їй на праві приватної власності нерухомого майна, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями, а також двох земельних ділянок: земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0147 площею 0,1746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0148 площею 0,0776 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] пообіцяла в подальшому нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу вище зазначеного нерухомого майна. Разом з тим, [PERSON] передала позивачу оригінали усіх правовстановлюючих документів, а саме Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровим номером 0521682803:01:004:0147 та держаний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521682803:01:004:0148, технічний паспорт на житловий будинок, а також ключі від нього. Коли [PERSON] виїжджала з будинку позивач в черговий раз звернулася до неї з приводу нотаріального посвідчення договору, на що [PERSON] сказала, що оригінали документів віддала, гроші від позивача отримала, а тому жодних претензій у них один до одного не може бути. [PERSON] повідомила позивача, що житиме з донькою. Пізніше позивач дізналась, що у 2012 році [PERSON] померла. Вказані обставини порушують права позивача у зв`язку із чим вона не має можливості здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельні ділянки, які розташовані за адресою [ADDRESS] , які набула на підставі договору купівлі-продажу. Тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву в якій позовні вимоги позивача визнає повністю та просить справу розглянути у її відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: копію розписки [PERSON] від 10.05.2011 року про отримання від [PERSON] 48000 грн. в рахунок продажу належних їй житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та земельних ділянок, які розташовані за адресою [ADDRESS] ; копії технічного паспорту та свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; копії дежавних актів на право власності на земельні ділянки кадастрові номери 0521682803:01:004:0147, 0521682803:01:004:0148; копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , копію свідоцтва про народження [PERSON] та враховуючи заяву відповідача про визнання позову, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. У зв`язку зі смертю [PERSON] правонаступником у спірних правовідносинах виступає її донька [PERSON] , яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя [PERSON] мала дівоче прізвище « [PERSON] », яке після реєстрації шлюбу змінила на прізвище чоловіка, - « [PERSON] », а потім повернула собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 665 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Між [PERSON] та [PERSON] , було досягнуто згоди щодо предмету договору купівлі-продажу, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0147 площею 0,1746 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки з кадастровим номером 0521682803:01:004:0148 площею 0,0776 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] . За таких обставин між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу вказаних об`єктів. Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В ч. ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Враховуючи те, що [PERSON] , ухилялася від підписання та посвідчення договору купівлі-продажу, відповідно д ост. 220 Цивільного кодексу України суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Судові витрати по справі залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved