Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

У провадженні Печенізького районного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилався на відсутність спільних інтересів з відповідачкою, наявність різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння, зазначав про втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність ведення спільного господарства, окреме проживання з травня місця 2021 року. Уважав, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Також позивач зазначив, що від шлюбних відносин у нього з відповідачкою є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області. Цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передана до Козельщинського районного суду Полтавської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 березня 2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 06 квітня 2023 року. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 24 вересня 1994 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб у Печенізькому райвідділі РАГСу Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 42, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу від 24 вересня 1994 року серії [NUMBER] (а.с. 3). У шлюбі у позивача та відповідачки [INFO] народився син [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження від 28.04.2011 серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved