Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За цей період сторони придбали автомобіль «Mercedes-Benz», моделі 1987 року випуску, який з доплатою обміняли на автомобіль «OPEL Corsa» 2002 року випуску з номерним знаком [NUMBER] . 05 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду з позовом про визнання факту проживання однією сім`єю його та відповідача без реєстрації шлюбу з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року; про визнання автомобіля «OPEL Corsa» 2002 року випуску з номерним знаком [NUMBER] об`єктом спільної сумісної власності його та відповідача; поділ цього автомобіля. Підставою для позову названо факт спільного проживання позивача та відповідача з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року сім`єю без реєстрації шлюбу, факт придбання під час такого союзу чоловіка та жінки двох автомобілів, в тому числі автомобіля «OPEL Corsa» 2002 року випуску з номерним знаком [NUMBER] , а також факт неузгодженого позбавлення відповідачем позивача в праві користування автомобілем «OPEL Corsa» після припинення стосунків. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2022 року (а.с. 42) цивільну справу направлено за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08 листопада 2022 року (а.с. 46) головуючим суддею обрано суддю Тучинську Наталію Василівну. На відповідний запит, 14 листопада 2022 року отримано інформацію з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецької селищної ради (а.с. 48). Ухвалою від 15 листопада 2022 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 49-51). 01 грудня 2022 року судом отримано відзив на позовну заяву з доказами (а.с. 65-121). Крім того, відповідач у порядку ст. 93 ЦПК України надала відповіді на запитання позивача у формі заяви свідка (а.с. 124-130). 05 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» отримано відповідь на відзив (а.с. 148-149). У підготовчому засіданні ухвалою суду від 06 грудня 2022 року (а.с. 152-154) було задоволено клопотання сторони позивача про забезпечення доказів шляхом задоволення клопотань про виклик свідків та витребування доказів (повторне), викладених у пунктах 5 і 6 позовних вимог (зворот а.с. 6) та клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи, викладеного у відповіді на відзив (а.с. 148-149), а також клопотання відповідача про витребування доказів та виклик свідків, що викладені у пунктах 3 і 4 відзиву на позов (а.с. 69). Цією ж ухвалою було зупинено провадження у справі до отримання експертного висновку. Витребувані судом докази були отримані з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області (ТСЦ № 0541) 07 грудня 2022 року (а.с. 157-166), а з Вінницької міської ради - 27 грудня 2022 року (а.с. 177-179). Крім того, 22 грудня 2022 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 173-175). 31 січня 2023 року до суду надійшов висновок експерта від 26 січня 2023 року № 8213/22-21 за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи (а.с. 185-190). Ухвалою від 02 лютого 2023 року (а.с. 192) провадження у справі поновлено. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 15 лютого 2023 року (а.с. 205-206) підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті. Судові засідання проводилися 06, 13, 27 березня та 05 квітня 2023 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у заявленому об`ємі і пояснив: З відповідачем він познайомився влітку 2020 року через мережу інтернет. Певний час вони зустрічалися, у них виникли взаємні почуття симпатії, інтимні стосунки. 20 листопада 2020 року [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до квартири його матері, де вони проживали вдвох, а в зимовий період з ними проживала ще і його мати. Між ним та [PERSON] склалися стосунки як між чоловіком і жінкою. Він вважав її своєю дружиною, так само її сприймали його родичі, друзі та знайомі. Вони мали спільний бюджет, вели спільне домашнє господарство, разом святкували певні події у своєму житті та житті родичів (день народження його матері, весілля її дочки, фотосесія його сестри і т.п.). За спільним рішення вони у січні 2021 придбали автомобіль «Mercedes-Benz». На купівлю цього автомобіля він дав 1500 доларів США (з яких 1000 доларів США були позиченими у сусідки [PERSON] ), а ще 1000 доларів США дала [PERSON] . Разом із [PERSON] вони спланували поїздку до моря влітку 2021 року. Перебуваючи на відпочинку, 14 серпня 2021 року він був госпіталізований в Генічеську ЦРЛ з діагнозом аррозивна рецидивна кровотеча, гігантська нагноєна гематома заочеревного простору. В цій лікарні він був до 27 серпня 2021 року, а з 28 серпня 2021 року транспортований ШМД та госпіталізований у Вінницьку обласну клінічну лікарню ім. М.І.Пирогова та знаходився там на лікуванні 27 вересня 2021 року. Весь час його життям та здоров`ям, транспортуванням та доглядом переймалася [PERSON] . Зокрема, вона організовувала збір коштів на лікування, організувала його транспортування з м. Генічеськ до м. Вінниці. Після виписки з лікарні стан його здоров`я потребував тривалої реабілітації, і знову поряд з ним була [PERSON] . Після початку війни та подорожчання вартості пального, він з [PERSON] вирішили поміняти автомобіль на економніший. Він знайшов автомобіль «OPEL Corsa» 2002 року випуску, який можна було придбати на обмін з відповідною доплатою. Їх автомобіль було оцінено у 1800 доларів США, а тому він вимушений був доплатити ще 1500 доларів США. Таким чином вартість автомобіля «OPEL Corsa» склала для них 3300 доларів США. 17 липня 2022 року він знову потрапив до лікарні. [PERSON] була з ним, вона купила необхідні ліки. Але ввечері [PERSON] повідомила, що залишає його, що забирає всі свої речі і переїздить до подруги. В тому числі вона забрала і автомобіль «OPEL Corsa». Вважає, що він із [PERSON] з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року проживали сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, за спільні кошти придбали автомобіль «OPEL Corsa», а тому після припинення стосунків він має право на половину вартості спільно нажитого майна. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала. Суду відповідач пояснила: З позивачем вона познайомилася 24 серпня 2020 року. На той час вона проживала у м. Вінниці у знайомих та подруг, а з січня до березня 2021 року - безкоштовно у квартирі знайомої своєї колеги [PERSON] по [ADDRESS] . З квітня 2021 року вона переїхала жити до квартири [PERSON] . Свої стосунки з позивачем вона завжди розглядала як стосунки між коханцями і ніколи не мала наміру переводити їх у площину сімейних. Вони не мали спільного бюджету, вона за власні кошти купувала собі необхідні особисті речі, продукти харчування, оплачувала косметичні послуги, вартість пального, коли використовувала автомобіль для особистих поїздок. В серпні 2021 року вона з [PERSON] поїхали на море, і 14 серпня останній потрапив до лікарні. Вона вимушена була доглядати його, забезпечувати необхідним лікуванням, оголосила збір матеріальної допомоги на його лікування та транспортування до м. Вінниці. У [PERSON] був тривалий період реабілітації після лікування, і, оскільки його рідні самоусунулися від догляду за ним, ці обов`язки виконувала вона самостійно. У січні 2022 року вона дізналася, що [PERSON] є носієм ВІЛ-інфекції. Ніяких інтимних стосунків між нею та позивачем у той період уже не було. Щодо придбання автомобілів, відповідач пояснила: Вона ще до зустрічі із [PERSON] планувала отримати посвідчення водія та купити автомобіль. Дізнавшись про такі її плани, [PERSON] умовив купити автомобіль раніше. Позивач знайшов автомобіль «Mercedes-Benz», вона на його купівлю дала 2000 доларів США. Навесні 2022 року вона вирішила купити економніший автомобіль, тому [PERSON] знайшов автомобіль «OPEL Corsa», який можна було придбати на обмін з доплатою. Таку доплату в сумі 1500 доларів США здійснила вона із власних заощаджень. [PERSON] ніде не працював, не мав ніяких доходів, що стверджується відповідними деклараціями, які він заповнював для отримання соціальної та матеріальної допомоги від міської ради, він мав борги зі сплати аліментів. За таких обставин він не мав матеріальної спроможності купити автомобіль. Допитані судом свідки сторони відповідача [PERSON] - заступник начальника управління по роботі з персоналом ГУ ПФУ у Вінницькій області та [PERSON] - головний спеціаліст відділу добору, оцінки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом ГУ ПФУ у Вінницькій області суду пояснили: Вони є колегами [PERSON] , яка з червня 2019 року прийшла працювати у відділ добору, оцінки та розвитку персоналу управління по роботі з персоналом ГУ ПФУ у Вінницькій області. Вона мають гарні ділові та особисті стосунки, діляться та цікавляться життям один одного. Зі слів [PERSON] їм відомо про її знайомство із [PERSON] , про розвиток їх стосунків. Зокрема, [PERSON] завжди наголошувала на тому, що розглядає [PERSON] лише як сексуального партнера і не планує створювати з ним сім`ю, оскільки той має проблеми із законом, має трьох дітей, на утримання яких не сплачує аліменти, бо не має ніяких доходів. Їм також добре відомо про спільний відпочинок [PERSON] та [PERSON] у серпні 2021 року, який закінчився операцією для останнього. [PERSON] організувала збір коштів на лікування [PERSON] , в якому вони також прийняли участь, та його транспортування у лікарню до м. Вінниці. Також їм відомо, що [PERSON] їздила до своїх батьків в смт Муровані Курилівці, щоб взяти гроші на купівлю автомобіля. Крім того, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона у грудні 2020 року домовилася зі своєю сусідкою [PERSON] , і та дозволила [PERSON] проживати у неї в квартирі, яка знаходиться в будинку поруч з будинком, в якому живе сама [PERSON] . Тому їй достеменно відомо, що з грудня 2020 до квітня 2021 року [PERSON] жила в Замостянському районі м. Вінниці, оскільки практично кожного дня вони разом добиралися до роботи. У квітні 2021 року [PERSON] повідомила їй, що вона переїхала жити до [PERSON] . Судом також були допитані свідки сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, будучи допитаним як свідок, позивач [PERSON] суду показав: Приблизно з 2019 року він працював без офіційного працевлаштування водієм у компанії під торговою маркою «Гаврилівські курчата». Там він взяв у розстрочку за 800 доларів США списаний автомобіль «ГАЗель». Була домовленість з керівництвом, що машина буде переоформлена на нього, коли він виплатить всю суму грошей. Гроші за цей автомобіль він виплатив ще до поїздки на море із [PERSON] , але не встиг переоформити. Після отримання інвалідності у 2022 році він продав «ГАЗель» за 1300 доларів США, які потім використав на доплату за автомобіль «OPEL Corsa». Крім того, майже до кінця 2020 року він користувався автомобілем своєї сестри, зокрема, до початку свого робочого дня він таксував. Коли сестра повідомила, що буде забирати автомобіль, він вирішив купити собі автомобіль «Daewoo». Для такої покупки у нього вже було 500 доларів США і 1000 доларів США він мав позичити у сусідки [PERSON] . В той час він уже жив із [PERSON] . Обговоривши з нею таке питання, вони прийняли рішення купити краще авто, оскільки [PERSON] готова була докласти до покупки своїх 1000 доларів. Тоді вони у січні 2021 року спільно придбали автомобіль «Mercedes-Benz», який зареєстрували за [PERSON] . Це рішення вони також узгодили між собою, зокрема, через те, що у нього були борги з аліментів. У 2022 році вони вирішили поміняти свій автомобіль на більш економний щодо палива, а тому з доплатою в 1500 доларів придбали автомобіль «OPEL Corsa», який також зареєстрували на [PERSON] . Щодо стосунків із [PERSON] , [PERSON] як свідок суду показав, що він з листопада 2020 року до 17 липня 2022 року проживав з нею сім`єю як чоловік та жінка. Вони мали спільний бюджет, який витрачали та заощаджували на спільні потреби та плани. Так, оскільки він працював неофіційно, зарплату отримував готівкою, тому її витрачали в основному на базарі. [PERSON] отримувала зарплату на картковий рахунок, тому вона частіше розраховувалася там, де є термінали. На його лікування у 2021 році дійсно збиралися благодійні гроші. Також 50 тисяч гривень на картковий рахунок [PERSON] для лікування перерахував його двоюрідний брат. Він мав дуже теплі і ніжні стосунки з [PERSON] . Вона віддано переймалася його одужанням, а він планував на її день народження у 2022 році зробити пропозицію одруження. Він не може збагнути причини, через яку [PERSON] залишила його. Свідок [PERSON] - мати позивача суду як свідок пояснила: Вона має однокімнатну квартиру у м. Вінниці з облаштованим як окрема кімната балконом і проживає там зі своїм сином [PERSON] . Весь теплий період, поки є робота в городі, вона проводить в с. Шпиків. Влітку 2020 року син повідомив їй, що познайомився із [PERSON] . Приблизно в жовтні-листопаді 2020 року вона повернулася жити (зимувати) до квартири. Там уже жила [PERSON] , вона повністю перевезла свої особисті речі, техніку, кухонне приладдя. З тих пір всі сімейні свята вони святкували разом. У січні 2021 року [PERSON] та [PERSON] вирішили купити автомобіль. Вона попросила свою подругу та сусідку [PERSON] позичити [PERSON] тисячу доларів США, ще 500 доларів США у [PERSON] було, а тисячу доларів на покупку автомобіля дала [PERSON] . Тоді [PERSON] та [PERSON] придбали «Mercedes-Benz». В серпні 2021 року молоді люди поїхали на відпочинок до Азовського моря, і там сталася біда з її сином - він потрапив до лікарні. Всі турботи з догляду за ним, оплати операції, перевезення до м. Вінниці взяла на себе [PERSON] . Про розмір їх бюджету вона не знає, але знає, що всі рішення вони приймали разом. Їсти готувала в основному [PERSON] , навіть тоді, коли вона приїжджала до квартири на зиму. Навесні 2022 року діти вирішили поміняти автомобіль, доплативши 1500 доларів США, які [PERSON] виручив із продажу автомобіля «ГАЗель». [PERSON] та [PERSON] жили дуже гарно і дружно, видно було, що люблять один одного, вона вважала [PERSON] своєю невісткою, а тому не може збагнути, чому та покинула її сина, коли той був у лікарні, а свої речі та майно вивозила з квартири вночі. [PERSON] - сестра позивача, будучи допитаною як свідок суду показала: Їй відомо, що влітку 2020 року [PERSON] познайомився з [PERSON] . Певний час вони просто зустрічалися, а в листопаді 2020 року вона переїхала жити у квартирі їх матері і з тих пір до липня 2022 року постійно там проживала як дружина [PERSON] . [PERSON] перевезла до квартири всі свої речі, в тому числі посуд, техніку. Провідуючи майже щодня матір чи брата, їй достеменно було відомо, що [PERSON] поводила себе та почувалася як дружина [PERSON] , вона готувала на кухні, вони разом планували і робили покупки, ремонт, їздили на відпочинок. Вона також сприймала [PERSON] як дружину [PERSON] , а тому й запросила її на свою сімейну фотосесію, яка мала місце у січні 2021 року. До знайомства із [PERSON] . [PERSON] користувався її автомобілем, а вже разом вони купили автомобіль «Mercedes-Benz». Знає, що на цей автомобіль [PERSON] дав свої відкладені 500 доларів США, потім ще позичив тисячу доларів США, а ще тисячу доларів США дала [PERSON] . Стосунки між братом та [PERSON] були дуже гарні, теплі, відкриті. [PERSON] сповна виконала свою місію дружини, коли [PERSON] потрапив до лікарні, а потім - коли він кілька місяців після операції фізично не міг себе обійти та працювати. Не розуміє, чому [PERSON] покинула [PERSON] , коли той вдруге потрапив до лікарні. Свідок [PERSON] суду пояснила: Багато років вона проживає по-сусідству із [PERSON] , добре знає її сім`ю, товаришує з усіма. Від [PERSON] їй стало відомо, що її син [PERSON] познайомився із [PERSON] . Приблизно в листопаді-грудні 2020 року [PERSON] переїхала жити у квартиру [PERSON] , перевезла до квартири всі свої особисті речі, одяг, посуд. Пара [PERSON] та [PERSON] були дуже гарною молодою парою, у них були дуже теплі стосунки між собою. Вона неодноразово гостювала у своїх сусідів, зокрема, святкувала день народження [PERSON] [INFO] , зустрічала з ними 2022 рік. Тому вона достеменно знає, що стосунки між [PERSON] та [PERSON] були як між чоловіком та дружиною: вони разом їздили на відпочинок, разом робили ремонт, [PERSON] завжди смачно готувала і неодноразово її пригощала. Їй відомо, що молода сім`я придбала автомобіль у 2021 році. Так, в кінці січня 2021 року вона на прохання [PERSON] позичила [PERSON] тисячу доларів США, а до кінця квітня 2021 року він повернув їй цю суму, як і було домовлено. Також вона знає, що [PERSON] працював водієм автомобіля та розвозив по місту кури. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона постійно проживає по-сусідству із [PERSON] (на одному поверсі). У 2020 році вона бачила, що [PERSON] приводить до себе в гості молоду жінку, іноді та залишалася наніч. В кінці 2020 року [PERSON] познайомив її із [PERSON] , представивши як свою майбутню дружину. З тих пір [PERSON] постійно проживала в квартирі [PERSON] і поводила себе як господиня: готувала їсти, прала, прибирала, на свій розсуд облаштовувала побут, робила разом із [PERSON] ремонт в квартирі. Вона на літо поїхала до села, а коли повернулася, то сусіди вже говорили, що [PERSON] покинула та обікрала [PERSON] . Також їй відомо, що [PERSON] тривалий час працював водієм і розвозив по місту кури. Він користувався автомобілем фіолетового кольору, а вже коли почав жити з [PERSON] , у них з`явився невеличкий автомобіль сірого кольору. Свідок [PERSON] суду пояснив: Він був власником автомобіля «Mercedes-Benz», але автомобіль перебував у постійному користуванні його сина. Він нічого не знає про ціну та інші умови договору купівлі-продажу автомобіля. Син попросив його прийти до нотаріуса і підписати договір, що він і зробив. Другою стороною договору була жінка. [PERSON] як свідок суду пояснив: Він працює в магазині на [ADDRESS] і чотири роки знайомий із [PERSON] . Тривалий час він користувався автомобілем свого батька «Mercedes-Benz», а на початку 2021 року захотів його продати за 3 тисячі доларів США, про що розповів [PERSON] . Той попросив час, щоб порадитися з дружиною. Перший раз [PERSON] прийшов дивитися на автомобіль зі своєю дружиною, він їх тоді повозив містом, їм автомобіль сподобався і вони прийняли рішення купувати його. Вони сторгувалися купити-продати за 2500 доларів США. [PERSON] розраховувався двома траншами: перший раз віддав 1500 доларів США, а другий - 1000 доларів США. На підписання договору купівлі-продажу приїхали його батько як власник ТЗ і [PERSON] як покупець. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює понад три роки в магазині білизни. Власником магазину є засновники компанії «Гаврилівські курчата» і вони мають одну бухгалтерію. Тому досить часто вона спілкувалася із [PERSON] , передаючи ним готівку до бухгалтерії. Пам`ятає, що якогось разу [PERSON] прийшов до магазину зі своєю дружиною [PERSON] та ще однією молодою жінкою і попросив підібрати для [PERSON] бюстгальтер. Потім вони ще раз приходили за такими ж покупками. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що офіційно працюють продавцями в магазинах компанії торгової марки «Гаврилівські курчата». Понад чотири роки вони знайомі із [PERSON] , який працює у них водієм. Знають, що з початку 2021 року він проживав як із дружиною з [PERSON] . Вони постійно разом приїжджали на ринок за продуктами та іншим товаром, гарно і ніжно спілкувалися між собою, часто залишали в магазині свої покупки і йшли скуповлюватися далі. [PERSON] також посвідчила, що слідкувала за цією парою в соціальних інтернет-мережах і асоціювала їх як подружжя. В ході судового розгляду справи було досліджено надані сторонами та витребувані за їх клопотаннями судом докази. Розглянувши справу, заслухавши та оцінивши пояснення сторін та свідків у судовому засіданні, оцінивши в сукупності з ними письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено що з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю у квартирі [ADDRESS] , що належить сім`ї [PERSON] (а.с. 10-12). Ця обставина в суді беззаперечно доведена поясненнями [PERSON] як позивача та як свідка, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Частково ця обставина доведена також поясненнями відповідача та її свідків [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, [PERSON] визнала факт проживання в згаданій квартирі з квітня 2021 року до 17 липня 2022 року. Свідки сторони відповідача також ствердили, що зі слів [PERSON] їм відомо, що в квартирі [PERSON] вона проживала з квітня 2021 року до 17 липня 2022 року. Суд відноситься критично до пояснень відповідача [PERSON] в цій частині та вважає їх способом спростування доводів позивача щодо такої обставини. Так, поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що Новий 2021 рік [PERSON] святкував разом із [PERSON] у його матері в селі; день народження матері [PERSON] [INFO] вони святкували разом у квартирі [PERSON] ; у січні 2021 року сестра позивача [PERSON] влаштувала для себе фотосесію, на яку запросила свого брата з його цивільною дружиною [PERSON] . Ці обставини в суді підтвердила і сама [PERSON] . Крім того, факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] доведено письмовим доказом - актом комісії ТОВ «ЖЕО» № 15292 від 25 серпня 2022 року (а.с. 22). Суд також не вважає достовірними та правдивими пояснення відповідача та свідка [PERSON] про те, що [PERSON] до березня 2021 року проживала у квартирі по [ADDRESS] , а не із [PERSON] . По-перше, такі пояснення не узгоджуються між собою ( [PERSON] заявила, що в січні 2021 року переїхала до квартири на [ADDRESS] , а [PERSON] - що в грудні 2020). По-друге, такі пояснення не перевірені в суді поясненнями власниці квартири, яку нібито орендувала [PERSON] .. По-третє, усні пояснення не доведені жодним письмовим доказом. Щодо вимоги позивача про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд враховує таке: Стаття 3 СК України передбачає, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. При застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Про доведеність факту спільного проживання сторін у цій справі однією сім`єю судом наведено у цьому рішенні вище. Про спільний побут сторін за період з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року можуть свідчити такі факти, як -повний переїзд [PERSON] до квартири матері [PERSON] зі своїми особистими речами, побутовими предметами та облаштування цього житла під спільне проживання; -підлаштування під графік один одного ( [PERSON] регулярно зустрічав [PERSON] з роботи, вони разом їздили до матері позивача, до батьків відповідача, зустрічалися з дочкою відповідача, спланували спільну відпустку на морі); -спільні витрати на продукти харчування та побутові й особисті речі (про це ствердили свідки-продавці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ); -купівля чи планування купівлі майна для спільного користування (зокрема, придбання за цей період автомобіля «Mercedes-Benz» у січні 2021 року та автомобіля «OPEL Corsa» у 2022 році, планування купити нове ліжко); -спільне проведення ремонту у квартирі, в якій постійно проживали сторони в той період; -спільні витрати на комунальні послуги за житло, в якому сторони проживали. Всі ці факт прямо або опосередковано визнала або підтвердила в судовому засіданні відповідач [PERSON] . Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Щодо наявності у сторін в період з 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року взаємних прав та обов`язків як подружжя яскраво свідчать такі обставини: 1) [PERSON] та [PERSON] створювали сприятливі умови для праці та відпочинку один одного, що передбачено ст. 52 СК України для дружини та чоловіка в шлюбі; 2) [PERSON] та [PERSON] спільно вирішували питання життя сім`ї і дбали про її матеріальне забезпечення, зокрема, планували та здійснювали купівлю-продаж автомобілів, заробляли гроші, позичали їх та витрачали на потреби сім`ї особисті заощадження (ст.ст. 54, 55 СК України); 3) їх стосунки будувалися на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (як передбачено ч. 1 ст. 55 СК України для чоловіка та жінки в шлюбі), зокрема, всіма учасниками справи було стверджено, що [PERSON] сповна виконала свою місію як дружина, коли [PERSON] потрібна була її допомога в госпіталізації, лікуванні, матеріальній підтримці, реабілітації і т.п. під час хвороби та тривалому догляді після хвороби. Щодо заяви відповідача про те, що вона весь період спільного проживання з [PERSON] мала з ним лише стосунки як сексуальний партнер, а після його хвороби - як доглядальниця, не витримують ніякої критики і не узгоджуються із здобутими під час розгляду доказами. Так, [PERSON] не заперечує, що у січні 2021 року (коли, з її слів, вона ще не жила з позивачем) придбала разом із [PERSON] (частина її грошей, а частина - його) автомобіль «Mercedes-Benz», моделі 1987 року випуску, а навесні 2022 року (коли, з її слів (а.с. 66), вона була доглядальницею [PERSON] ) вони прийняли рішення через здорожчання пального купини економніший автомобіль, шляхом обміну з доплатою. Такі стосунки та витрати не є притаманними особам як лише сексуальним партнерам. Таким чином, у суді і визнанням окремих фактів самою відповідачкою, і поясненнями свідків, і письмовими доказами, такими як акт про спільне проживання (а.с. 22), фотографії про спільний відпочинок та зустрічі з членами двох родин (а.с. 13, 14), договорами купівлі-продажу транспортних засобів від 30 січня 2021 року (а.с. 95) від 18 червня 2022 року (а.с. 96), від 13 травня 2022 року (а.с. 97) та документами, що стали підставою для їх укладення (а.с. 158-166), і публічністю стосунків сторін (кожен з них не приховував таких стосунків від своїх родичів, друзів, знайомих, колег, оточуючих) достеменно доведено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період із 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Важливою умовою для встановлення такого юридичного факту, крім наведених вище у цьому судовому рішенні, також є умова про відсутність зареєстрованого в органах ДРАЦС шлюбу. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 23) стверджується, що [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року у справі № 130/1861/19 (а.с. 129-130) [PERSON] також припинила шлюб. За таких обставин суд не вбачає перешкод для задоволення вимоги позивача про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, право на спадкування за законом. Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. У цьому рішенні суд прийшов до висновку про доведеність факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період із 20 листопада 2020 року до 17 липня 2022 року. Договорами купівлі-продажу транспортних засобів від 30 січня 2021 року, від 13 травня 2022 року та від 18 червня 2022 року (а.с. 158-166) доводиться, що за цей період сторонами було придбано, зокрема, автомобіль «OPEL Corsa» 2002 року випуску. Суд не вважає такими, що відповідають дійсним обставинам справи пояснення відповідача про те, що позивач не мав фінансової спроможності придбати такий автомобіль, а майже всю вартість автомобілів, які придбавалися за період незареєстрованого шлюбу з [PERSON] , сплатила вона із власних заощаджень (2000 доларів США на придбання автомобіля «Mercedes-Benz» і ще 1500 доларів США на придбання автомобіля «OPEL Corsa»). По-перше, поясненнями свідків в цьому засіданні встановлено, що позивач постійно, до моменту, коли потрапив в серпні 2021 року до лікарні, працював без офіційного працевлаштування водієм у компанії, відомій під торговою маркою «Гаврилівські курчата»; по-друге, відповідач не довела будь-якими доказами, крім власних тверджень, що вона мала особисті заощадження у доларах США. Посилання відповідача як на доказ фінансової неспроможності [PERSON] на заповнені та підписані ним для отримання від міської ради соціальної та матеріальної допомоги відповідні декларації (а.с. 178, 179), не являється таким доказом, оскільки охоплює період, коли позивач дійсно не мав ніяких доходів, оскільки перебував на лікуванні, реабілітації та, як наслідок, отримав групу інвалідності (а.с. 26). Отже, за наявності встановленого факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за наявності доказів придбання під час такого незареєстрованого шлюбу автомобіля «OPEL Corsa», за відсутності належних та допустимих доказів придбання цього автомобіля за особисті, а не спільні, кошти кого небуть одного зі сторін, з врахуванням положень ч. 1 ст. 74 СК України, суд вважає такою, що підлягає до беззаперечного задоволення вимогу про визнання автомобіля «OPEL Corsa» таким, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сутність поділу майна подружжя полягає в тому, що за кожним з подружжя визнається право особистої власності на конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Частина 2 ст. 364 ЦК України також встановила правило, відповідно до якого якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (неподільна річ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. За таких обставин, вимога [PERSON] , озвучена в судових засіданнях 06 та 27 березня 2023 року про присудження йому грошової компенсацію за половину автомобіля ґрунтується на вимогах цивільного та сімейного законодавства, а тому підлягає до задоволення. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що автомобіль «OPEL Corsa» зареєстрований за [PERSON] , і з моменту припинення подружніх стосунків спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача, [PERSON] в засіданні заявила, що подала документи на отримання прав на водіння ТЗ. При цьому суд враховує, що принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження грошової компенсації та внесення коштів на депозитний рахунок суду, застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616св18), від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18), від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19 (провадження № 61-21084св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 359/898/18 (провадження № 61-3703св19). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. На ствердження вартості компенсації половини вартості автомобіля, за клопотанням сторони позивача було проведено судову авто-товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ № 8213/22-21 від 26 січня 2023 року (а.с. 186-189), станом на січень 2023 року вартість бувшого у використанні автомобіля «OPEL Corsa», 2002 року випуску, виходячи з нормативних показників технічного стану та пробігу, становила 2790 доларів США, що при офіційному курсі НБУ складає 102026 гривень 40 копійок. За таких обставин, розмір компенсації за частку у спільній сумісній власності автомобіля «OPEL Corsa» 2002 року випуску з номерним знаком [NUMBER] , становить 51013 гривень 20 копійок (102026,40 грн : 2 = 51013,20 грн). За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати, пов`язані із проведенням експертизи. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2481 гривня судового збору (а.с. 61, 135, 138, 212, 214, 240, 241). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду з цим позовом судового збору підлягають повній компенсації. Представник позивача адвокат Кашпрук О.В. у клопотанні перед судовими дебатами заявила про наявність у позивача витрат на оплату послуг експерта при проведенні авто-товарознавчої експертизи і просила на підставі ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Дійсно, ч. 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Позивач та його представник приймали участь у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку, а тому насправді не мали можливості подати суду доказ сплати [PERSON] вартості експертизи.

Outcome: approved