Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

06 лютого 2023 року, [PERSON] звернулася до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона 08 червня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 32 та спільно проживала з ним до червня 2022 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області (справа № 498/963/22) від 08.11.2022 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказане рішення набрало законної сили. Вказує, що за період шлюбу, вони разом з колишнім чоловіком придбали житловий будинок, загальною площею 116,0 м2, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку серії ННС №345844, який був виданий державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавшою Г.М., дата видачі 23.06.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-1058, земельну ділянку і присадибну земельну ділянку, загальною площею 0,0560 га, кадастровий номер: 5121655100:02:001:0088, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки серії ННС № 345846, який був виданий державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавшою Г.М., дата видачі 23.06.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-1061, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.12.2011 року. Ринкова вартість житлового будинку з врахуванням прилеглої земельної ділянки складає 512 000,00 грн. вартість квартири складає 533 000,00 грн. згідно висновку експерта оціночно - будівельного дослідження ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» № 1015/2022 від 02.12.2022 року. Крім того, за період шлюбу ними був придбаний автомобіль легковий седан, марка DAEWOO, модель LANOS, рік випуску 2008, держ.номер [NUMBER] , VIN код ТЗ: [NUMBER] . Ринкова вартість автомобіля, згідно звіту про незалежну оцінку вартості КТЗ від 23.12.2022 року становить - 92 000,00 грн. В зв`язку з тим, що вони не знайшли порозуміння з цього питання з відповідачем по справі, просить залишити у її власності вищевказані трикімнатну квартиру та автомобіль, а у власності відповідача житловий будинок та земельну ділянку під нього. 15 лютого 2023 року ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.ЧС. задоволено заяву про відвід, дану цивільну справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу в порядку ст.14 ч.3 ЦПК України. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.02.2023 року справу визначено до провадження судді Ткачук О.Л. Ухвалою судді від 21 лютого 2023 року постановлено вищевказану позовну заяву [PERSON] залишити без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду від 08 березня 2023 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження судді Ткачук О.Л., відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. У зв`язку з тим, що відповідач визнав позовні вимоги, просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні, яким задовольнити її позовні вимоги. Представник позивача адвокат Батченко О.О. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить провести розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, а саме, згоден, щоб спільно нажитий житловий будинок, разом із земельною ділянкою залишився у його власності, а трикімнатна квартира та легковий автомобіль залишився у власності позивача. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п.1, 2 ч.2\~ст.49 ЦПК України). Згідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положенням\~ст. 206 ЦПК України\~визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав,\~\~ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. З матеріалів справи вбачається,\~що з 08.06.2010 року сторони перебували у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області шлюбі, актовий запис №32. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 08 листопада 2022 року, вищезазначений шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішення набрало законної сили 09.12.2022 року. За час перебування у шлюбі подружжям було придбано: житловий будинок, загальною площею 116,0 м2, земельну ділянку, загальною площею 0,0560 га, кадастровий номер: 5121655100:02:001:0088; трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 м2; автомобіль легковий седан, марка DAEWOO, модель LANOS. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №128742198, за [PERSON] 2 на праві приватної власності зареєстровано житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1584215751216), загальною площею -116,0 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м. літ «А», будівлі споруди: сарай «Б», огородження- №1, ворота - №2, огорожа - №3 за адресою: [ADDRESS] , державний реєстратор: [PERSON] , Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора, Великомихайлівський районний нотаріальний округ, Одеська обл.; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2-1058, виданий 23.06.2018, видавник Державний нотаріус Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавша Г.М., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер:41766000 від 23.06.2018 11:45:50, Шавша Галина Миколаївна, Великомихайлівський районний нотаріальний округ, Одеська обл. Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 23.06.2018 року, посвідченого в реєстрі державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шавшою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-1061, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка, загальною площею 0,0560 га, кадастровий номер: 5121655100:02:001:0088, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта №1015/2022 оціночно-будівельного дослідження, складеного судовим експертом Дзінька А.І. свідоцтво №1681 від 11.04.2014 року, ринкова вартість житлового будинку з врахуванням прилеглої земельної ділянки (площею 0,0560 га), розташованого за адресою: [ADDRESS] на дату складання висновку складає 521000 гривень. Крім того, сторонами було придбано трикімнатну квартиру, загальною площею 66,5 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.12.2011 року. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем [PERSON] . Відповідно до висновку експерта №1015/2022 оціночно-будівельного дослідження, складеного судовим експертом Дзінька А.І. свідоцтво №1681 від 11.04.2014 року, ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , визначена порівняльним підходом на дату складання висновку з округленням до тисяч складає 533000 гривень. Також, під час шлюбу подружжям було придбано транспортний засіб\~- автомобіль легковий седан, марка DAEWOO, модель LANOS, рік випуску 2008, держ.номер [NUMBER] , VIN код ТЗ: [NUMBER] , власником якого є позивачка - [PERSON] . Ринкова вартість легкового седану DAEWOO LANOS, 2008 р/в, р/н [NUMBER] , VIN: [NUMBER] , станом на дату оцінки з урахуванням ПДВ становить 92000 гривень, згідно звіту про незалежну оцінку вартості КТЗ складеного ТОВ «Ліга Експерт» від 23.12.2022 року. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої\~статті 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто\~статтею 60 СК України\~встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18. Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). Відповідно до\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Верховний Суд виходить з того, що у справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях\~316,\~317,\~319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. У\~статті 68 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Наразі сторони дійшли згоди щодо поділу спільного майна - позивач просить залишити у її власності трикімнатну квартиру та автомобіль, а відповідача житловий будинок, з прилеглою земельною ділянкою, з чим також погоджується відповідач. Вимогу щодо стягнення з відповідача різниці між оціночною вартістю нерухомого майна заявлено не було. За таких обставин, з огляду на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем\~до початку\~розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 4040,00 грн. та повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду. Таким чином, у відповідності до положень ч.1\~ст.142 ЦПК України, у разі\~визнання позову\~відповідачем до початку судового розгляду, суд вважає необхідним повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету - 50% судового збору, сплаченого нею при пред`явленні позову до суду, а саме: в розмірі 4040,00 (чотири тисячі сорок) гривень, згідно квитанції №3 від 03.03.2023 року, виданої Одеським РУ ТВБВ 10015/0357 АТ «Ощадбанк», оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1). Крім того, відповідно до положень п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] залишок судових витрат у вигляді судового збору за пред`явлення позову до суду, в сумі 4040 (чотири тисячі сорок) гривень, які були понесені позивачем та документально підтверджені відповідним платіжним документом у вигляді квитанції, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved