Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

08 липня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним братом померлого [INFO] [PERSON] . Визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який він фактично успадкував після смерті свого брата [PERSON] , померлого [INFO] . Він був єдиним спадкоємцем. При зверненні до державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, а також доказів, що підтверджують факт родинних відносин між її чоловіком та його померлим братом [PERSON] . Нині захист її спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту родинних відносин між чоловіком та його братом, а також визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 01 вересня 2022 року. 22 лютого 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво про смерть від 13 листопада 2014 року, серії [NUMBER] (а.с. 13). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , який належить спадкодавцю, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності, серії [NUMBER] , виданим 31 липня 2007 року виконавчим комітетом Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та свідоцтвом про право власності від 15 лютого 1989 року, виданим виконкомом Коларівської сільської ради народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області. Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31 липня 2007 року №15421654 ( а.с. 23 зворотня сторона). Дослідивши спадкову справу №14/2015 заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся лише [PERSON] , однак свідоцтво про право власності за законом не видавалося. З огляду на довідку виконавчого комітету Коларівської сільської ради від 01 березня 2015 року № 286/01-24 на момент смерті разом з [PERSON] ніхто не був зареєстрований та не проживав. Тобто, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку спадкового майна, відсутні. Як на доказ родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] позивач посилається на копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , в якому місце народження вказано с. Коса Ленінського району Автономної Республіки Крим, що співпадає з місцем народження [PERSON] , вказаним у свідоцтві про його смерть серії [NUMBER] від 03 вересня 2021 року та виданому йому пенсійному посвідченні, серії [NUMBER] . Крім цього, обидва мають по батькові « [PERSON] » (а.с. 12, 15-16, 34, 35). З огляду на Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24 грудня 2015 року №00016147086 при реєстрації шлюбу 16 березня 2012 року з [PERSON] було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 15-16). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті\~7\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31\~березня 1995\~року (із\~змінами,\~внесеними згідно\~з Постановою\~Пленуму Верховного\~Суду України\~№15\~від 25\~травня 1998\~року)\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~зазначено,\~що суд\~вправі розглядати\~справи про\~встановлення родинних\~відносин,\~коли цей\~факт безпосередньо\~породжує юридичні\~наслідки,\~наприклад,\~якщо підтвердження\~такого факту\~необхідне заявникові\~для одержання\~в органах,\~що вчиняють\~нотаріальні дії,\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~для оформлення\~права на\~пенсію в\~зв`язку із\~втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] має юридичне значення, а саме для оформлення позивачем в нотаріальному порядку спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт того, що [PERSON] є\~рідним братом\~померлого [INFO] [PERSON] підтверджується\~дослідженими в\~судовому засіданні\~доказами в\~їх сукупності,\~з огляду\~на щозаявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 вересня 2021 року, серії [NUMBER] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного житлового будинку, право на який він, відповідно до чинного законодавства, не встиг оформити після смерті [PERSON] .. Дослідивши спадкову справу №306/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом встановлено, що до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася лише [PERSON] . Ще за життя спадкодавцем 08 грудня 2015 року був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецьким К.М., відповідно до якого все майно (рухоме та нерухоме), де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] , [INFO] . Водночас, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивачу було відмовлено, через відсутність доказів родинних відносин між спадкодавцем та його рідним братом [PERSON] , а також за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Також, за положеннями ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що позивач не має іншої можливості захистити своє невизнане та оспорюване право, крім його захисту в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач направив до суду заяву, якою не заперечує проти задоволення позову, наявність заповіту, те що спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину, відсутні, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставинами, про які вказано вище, то на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1233 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved