Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказує, що її мати - [PERSON] , померла [INFO] в м. Києві, де і була похована позивачем, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . Ступінь родинного зв`язку позивача зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивачка - [PERSON] серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на нежитлову будівлю розташовану за адресою: [ADDRESS] . Належність спадкодавцю зазначеного нерухомого майна підтверджується наявним у позивача правовстановлюючим документом: Договором купівлі - продажу нерухомості від 06 травня 1999 року реєстраційний номер 45181. Також позивачка вказує, що вступила в управління зазначеним спадковим нерухомим майном так, як крім неї інших спадкоємців немає. Враховуючи ту обставину, що позивачка проживає в м. Києві, має сім`ю та на утриманні має двох малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження сина Платона серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження дочки Аріни серії [NUMBER] , то із настанням весни, коли покращиться погода, вона планувала приїхати в с.Вищетарасівка та надалі, в с-щі Томаківка Нікопольського району, територіально за місцем знаходження спадкового нерухомого майна, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, 24 лютого 2022 року, росія розпочала повномасштабне військове вторгнення в Україну і наступні дні за місцем проживання позивачки проходили бойові дії. Чоловік позивачки 25 лютого 2022 року добровольцем пішов на службу в лави Збройних Сил України, де знаходиться і до тепер. Так, як позивачка залишилась одна із малолітніми дітьми, а Дарницький район м.Київа де проживає позивачка, також потерпав від ракетних обстрілів, то вона була змушена разом із дітьми виїхати в західні регіони держави, де перебувала до жовтня 2022 року. Відповідно, позивачка не мала об`єктивної можливості прибути в с-ще Томаківка та звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, також позивачці необхідно було спочатку отримати в Томаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повторне свідоцтво про народження, так як оригінал вона втратила, щоб мати можливість підтвердити ступінь родинного зв`язку. Також с.Вищетерасівка знаходиться в зоні бойових дій і потерпає від обстрілів російських військ. Тільки тепер, користуючись тим, що її чоловіку - [PERSON] , надали відпустку з місця служби, що підтверджується виданим на його ім`я військовою частиною [NUMBER] від 02.03.2023 року № 905 відпускним квитком із відміткою [INFO] про прибуття 06.03.2023 року, то в неї з`явилась можливість залишити дітей разом із ним та приїхати в с-ще Томаківка, де вона отримала повторне свідоцтво про народження та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Так, 10 березня 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. з наміром оформити спадщину, однак з`ясувалося, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини та чотири місяці після моменту неприйняття. У зв`язку з чим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.03.2023 року, нотаріус відмовив позивачки в видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, незалежних від її волі та внутрішнього волевиявлення, так як вона бажала прийняти спадщину і своїми діями це підтвердила, звернувшись з питанням прийняття спадщини до нотаріуса, коли в неї для цього виникла об`єктивна можливість. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року відкрито загальне провадження у даній справі. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивача - адвоката Івахненко О.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, просить суд прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач в судове засідання також не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності. Просять прийняти рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою сторін, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього часу виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини колегія суддів враховує прецедентну практику Європейського Суду з прав людини. Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом було встановлені наступні обставини. Згідно ПОВТОРНОГО свідоцтва про народження, виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.03.2023 року, серія [NUMBER] , позивачка [PERSON] народилася в с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області [INFO] , батьками якої вказані наступні особи: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , зареєстрованого виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 42 від 18.10.1986 року. Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомості від 06.05.1999 року громадянка [PERSON] придбала об`єкт нерухомості. Згідно свідоцтва про шлюб громадянка [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] , зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1530 від 02.08.2017 року, виданого 02.08.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серія [NUMBER] . Позивачка має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , актовий запис 1429 від 30.04.2009 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 30.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, серія [NUMBER] . Також позивачка має малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2381 від 29.08.2017 року, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 29.08.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серія [NUMBER] . Громадянка [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Києві, актовий запис № 2094 від 12.11.2021 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 12.11.2021 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), серія [NUMBER] . Як вбачається з постанови від 10.03.2023 року приватний нотаріус Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудий Михайло Євгенійович, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS] , та нежитлову будівлю та земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які залишились після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заявнику було роз`яснено про право звернення з позовом до суду. Згідно копії відпускного квітка МО України в/ч [NUMBER] від 02.03.2023 року солдату [PERSON] надана частина щорічної основної відпустки терміном на 9 діб з 06.03.2023 року. Суд вважає обґрунтованими доводи позивачки про те, що у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням в Україну вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану у Україні», на території України введено воєнний стан із 05-30 год. 24.02.2022 року. Після неодноразових продовжень воєнний стан діє по теперішній час. Таким чином, вищевказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі та визначити додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved