Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

01.12.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позов мотивований тим, [INFO] померла [PERSON] , дальня родичка позивача, після смерті якої залишилося спадкове майно. 25.03.2021 року спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт щодо частини майна на позивача. Позивач зазначає, що про існування даного заповіту йому стало відомо лише в у вересні 2022року від племінника спадкодавця [PERSON] , відповідача по справі, на користь якого спадкодавцем було складено інший заповіт на частину спадкового майна. При цьому відповідач надав позивачу оригінал заповіту та повідомив позивача, що він вже прийняв спадщину та отримав у приватного нотаріуса Заєць І.О. свідоцтво про право на спадщину за заповітом на двокімнатну квартиру, розташовану у м.Києві, яку йому заповіла його тітка. Маючи намір також прийняти спадщину позивач [PERSON] , звернувся до нотаріуса, щоб оформити іншу частину спадщини, але отримав відмову, оскільки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що з об`єктивних причин не міг раніше подати заяву про прийняття спадщини після смерті тітки, оскільки не був обізнаний про наявність заповіту, просив зважити на стан здоров`я, проживання на значній відстані від померлої спадкодавиці, оскільки тітка була мешканкою смт.Димер Вишгородського району Київської області, де і померла, тому вважає, що строк подачі заяви на прийняття спадщини був пропущений з поважних причин та просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини строком в три місяці. Ухвалою суду від 17.01.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.21) Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 17.01.2023 року витребував від приватного нотаріуса Заєць І.О. належним чином завірену копію спадкової справи та відомості про прийняття [PERSON] спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.24,25). 13.03.2023 року на адресу суду від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. надійшла копія спадкової справи №6/2021, щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 38-81). Ухвалою суду від 20.03.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.84,85). Представник позивача адвокат Гурський С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи обізнаний про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань не надав. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. не направила до суду свого представника, на виконання ухвали суду направили суду копію спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.07.2021 року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.9). Встановленим є те, що [PERSON] , 25.03.2021 року склала заповіт, відповідно до якого належне їй на праві власності майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220489200:04:028:0003, земельну ділянку площею 0,2047 га кадастровий номер 3220489200:04:009:0003, розташованої за адресою: по [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений Ястремською Ж.В., державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, 25.03.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-180 (а.с.10). Встановленим є те, що [PERSON] 03.07.2020 року склала заповіт, відповідно до якого все майно, як рухоме, так і нерухоме, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день смерті та що згідно законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений Ястремською Ж.В., державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, 03.07.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-322 (а.с.52). Встановлено, що позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті його тітки до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., та отримав відмову в оформленні спадкових прав щодо майна померлої [PERSON] оскільки позивач не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк шість місяців з дня відкриття спадщини(а.с.11). Встановлено, що після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. була заведена спадкова справа № 6/2021 (а.с.38-81). Представник позивача суду пояснив, що позивач має намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка приходилася дружиною покійнго дядька позивача, однак, існують перешкоди для оформлення спадкових прав, оскільки в силу юридичної необізнаності, відсутністю інформації щодо наявності заповіту, зважаючи на стан здоров`я, проживання позивача на відстані від померлої (позивач проживає в м.Біла Церква, а померла проживала в смт.Димер Вишгородського району Київської області) та той факт, що за життя спадкодавець жодним чином не сповіщала позивача про складання нею заповіту на користь позивача, а після смерті спадкодавця її родичі аж до вересня 2022 року також не повідомляли позивачу про наявність заповіту, позивач не зміг вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємців - є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права (правова позиція в постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 та в постанові ВС по справі № 405/7058/19 від 26.07.2021 року). Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Також, суд приймає до уваги, що Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан. Зазначена подія є поважною причиною пропуску спадкоємцями строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Суд, оцінюючи та аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини позивач мешкав із спадкодавцем в різних населених пунктах, після смерті свого рідного дядька позивач мало спілкувався з його дружиною та не знав, що вона має намір скласти заповіт на позивача, а з іншим спадкоємцем [PERSON] , позивач не підтримує відносин, не знав про заведену спадкову справу, заповіт є чинним, спору між спадкоємцями не виявлено; доказів чи заперечень в спростування наведеного - суду не надано. В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини (3 місяці) з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved