Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. З вересня 2022 року вони не проживають разом, фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинено. Спільна дитина [PERSON] проживає з нею. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 10 січня 2012 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 02. Також, просить суд залишити малолітню дитину проживати з нею. Ухвалою Кремечуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2023 року було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала в провадження суду заяву, згідно якої просить розгляд справи про розірвання шлюбу проводити без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Вважає примирення неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Судові витрати просить віднести на її рахунок (а.с.39). В судове засідання відповідач не з`явився, надав в провадження суду заяву, згідно якої просить розгляд справи про розірвання шлюбу проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вважає примирення неможливим. Не заперечує проти залишення проживання дочки [PERSON] з матір`ю [PERSON] (а.с.40). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Піщанській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », чоловіка « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10 січня 2012 року (а.с. 34). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07 серпня 2012 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 4). Шлюб позивачки з відповідачем не склався. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2022 року. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№ 11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивачка та відповідач з вересня 2022 року не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя та на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та тривалий час проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали у позивачки наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. У суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому такий шлюб розривається судом. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи заяву позивачки про залишення проживання дитини після розірвання шлюбу з нею, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, позивачка та відповідач просили залишити проживати дитину після розірвання шлюбу разом з позивачкою. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити проживати з позивачкою [PERSON] . За клопотанням позивача [PERSON] віднести судові витрати за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved