Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

21.02.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. В обґрунтування позову вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на утриманні позивача та проживає з нею. Починаючи з 05.09.2022 року спільний син навчається на денному відділені БНАУ, позивач не здатна самостійно в повній мірі забезпечити потреби сина, а відповідач у добровільному порядку не надає коштів на його утримання, хоча має змогу оскільки є військовим пенсіонером та має постійний дохід, що стало підставою для звернення до суду. 21.02.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 21.03.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 19.04.2023 року від позивача на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 19.04.2023 року від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, до заяви приєднано копію посвідчення серії [NUMBER] . В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 247, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Білоцерківського національного аграрного університету від 16.02.2023 року №114, [PERSON] є студентом 1 курсу екологічного факультету денної форми навчання за напрямком підготовки 101 «Екологія», освітній рівень «бакалавр», термін навчання з 05.09.2022 по 30.06.2026 року, навчається на бюджетній основі без отримання стипендії. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 199 СК України передбачено - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17) щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 199 СК України встановлює, що у випадку, коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а стаття 200 СК України вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, у зв`язку з навчанням на денній формі для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, різноманітних\~ товарів необхідних для навчання, одягу, проїзд тощо), повнолітній син потребує матеріальної допомоги, що є безумовним фактом. Необхідність отримання належної освіти позбавляє спільного сина сторін можливості працевлаштуватися на постійній основі та заробляти кошти на власне утримання. Вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 21.02.2023 року, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( ч. 6 ст. 141 ЦПК України ). Оскільки сторони звільнення від сплати судового збору в дохід держави, суд вважає за необхідним віднести судові витрати у цій справі за рахунок держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved