Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

У листопаді 2019 року Київська міська рада звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2019 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Васильченку О.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. від 17.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження у судове засідання на 01.07.2020 о 09-00 год. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2021, цивільну справу № 758/14643/19 (номер провадження 2/758/1941/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю Васильченка О.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. від 21.04.2021 справу прийнято до провадження. В обґрунтування позовних вимог представник Київської міської ради зазначає, що за результатами здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель, що перебувають у власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради (далі - Позивач) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що Державним реєстратором Комунального підприємства Лазор Іваном Володимировичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.02.2017 № 33955627, яким за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ромашка ЛТД» (далі - ТОВ «РОМАШКА ЛТД», Відповідач 1) зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна на [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності - договор купівлі-продажу нежилої будівлі, серія та номер: 1-Б, виданий 03.08.1997, видавник: сторони; Акт приймання-передачі нежилого будинку, серія та номер: б/н, виданий 03.08.1997, видавник: сторони; довідка, серія та номер: НЖ- 2017№379, виданий 20.02.2017, видавник: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиком Олександром Олександровичем (далі - відповідач 2) посвідчено договір купівлі-продажу частини нежитлового будинку від 17.03.2017 № 303, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2017 № 34312604, яким за [PERSON] (далі - відповідач 3) зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна. Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частини нежитлового будинку, серія та номер: 303, виданий 17.03.2017, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков О.О. В той же день, відповідачем 2 посвідчено договір купівлі-продажу іншої частини нежитлового будинку від 17.03.2017 № 304, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2017 № 34313409, яким за відповідачем 3 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна. Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частини нежитлового будинку, серія та номер: 304, виданий 17.03.2017, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков О.О. Надалі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко Олегом Анатолійовичем (далі - Відповідач 4) посвідчено договір оренди від 12.01.2018 № 37, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 № 39186967, яким за ГОВ «АВТОБІЗНЕССТИЛЬ» (далі - Відповідач 5) зареєстровано строкове (тимчасове) платне користування нежитловим будинком (кафе). Підстава виникнення користування (найму (оренди) будівлею - договір оренди, серія та номер: 37, виданий 12.01.2018, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. Київська міська рада, як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва, жодних рішень щодо передачі земельної ділянки під будівництво ні ТОВ «РОМАШКА ЛТД», ні [PERSON] , ні іншим особам у власність чи користування не приймала. Дані факти дають підстави вважати, що ТОВ «РОМАШКА ЛТД» здійснила самочинне будівництво об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці на [ADDRESS] , яка належить на праві власності територіальній громаді м. Києва та на підставі неналежних документів здійснив реєстрацію самочинно збудованого нерухомого майна. Враховуючи вищевикладені обставини, Київська міська рада не погоджується з діями ТОВ «РОМАШКА ЛТД», [PERSON] та приватного нотаріуса Чижикова Олександра Олександровича, державного реєстратора Лазор Івана Володимировича, вважає їх такими, що прийняті у спосіб, що суперечить законодавству України, враховуючи таке. Земельна ділянка на [ADDRESS] належить до комунальної власності міста, виключно Київська міська рада має право розпоряджатися нею. Разом з тим, Київська міська рада, як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва, будь-яких рішень щодо передачі зазначеної земельної ділянки ТОВ «РОМАШКА ЛТД» у власність чи у користування не приймала, документи, що посвідчують право користування нею відсутні. Отже, в діях ТОВ «РОМАШКА ЛТД» наявні ознаки самовільного зайняття земельної ділянки на [ADDRESS] . Оскільки земельна ділянка на [ADDRESS] (код ділянки 91:179:0160) у Подільському районі м. Києва не була відведена у відповідності до вимог законодавства для будівництва об`єктів нерухомого майна, таке майно підлягає знесенню. Станом на момент подачі позовної заяви самовільно зайнята ділянка з самочинним будівництвом на ній, в незаконний спосіб перебуває у користуванні [PERSON] . У зв`язку з вище зазначеним, територіальна громада міста Києва, в особі Київської міської ради, має право вимагати від [PERSON] повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, привівши її у придатний для використання стан від особи, яка незаконно нею заволоділа. Позивач, з урахуванням поданих уточнених позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Графуліної Яни Володимирівни про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 20.01.2022 № 62957932 на обєкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці, обліковий код: 91:179:0160, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1178291780000, та припинити право власності за ТОВ «99 ПРОДАКШН»; зобов`язати ТОВ «99 ПРОДАКШН» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,0451 га на [ADDRESS] (код ділянки 91:179:0160), та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан». Відповідачем 2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. було подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником відповідача 5 ТОВ «Автобізнесстиль» подано відзив на позовну заяву, а якому зазначено, що позовні вимоги відповідач 5 не визнає, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача 6 ТОВ «99 Продакшн» у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача 1 ТОВ «Ромашка ЛТД», відповідач 2 приватний нотаріус КМНО Чижиков О.О., відповідачка 3 [PERSON] , відповідач 4 приватний нотаріус КМНО Василенко О.А., представник відповідача 5 ТОВ «Автобізнесстиль» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Комунального підприємства Лазор І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.02.2017 № 33955627, яким за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ромашка ЛТД» зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна на [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, серія та номер: 1-Б, виданий 03.08.1997, видавник: сторони; Акт прийому передачі нежитлової будівлі, серія та номер: б/н, виданий 03.08.1997, видавник: сторони; довідка, серія та номер: НЖ-2017№379, виданий 20.02.2017, видавник: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». 17.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. посвідчено договір купівлі-продажу частини нежитлового будинку від 17.03.2017 № 303, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2017 № 34312604, яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна. Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частини нежитлового будинку, серія та номер: 303, виданий 17.03.2017, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков О.О. 17.03.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. посвідчено договір купівлі-продажу іншої частини нежитлового будинку від 17.03.2017 № 304, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.03.2017 № 34313409, яким за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна. Підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу частини нежитлового будинку, серія та номер: 304, виданий 17.03.2017, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков О.О. 12.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. посвідчено договір оренди від 12.01.2018 № 37, на підставі якого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2018 № 39186967, яким за ТОВ «АВТОБІЗНЕССТИЛЬ» зареєстровано строкове (тимчасове) платне користування нежитловим будинком (кафе). Підстава виникнення користування (найму (оренди) будівлею - договір оренди, серія та номер: 37, виданий 12.01.2018, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою та другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон). Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону (у редакції станом на 01.01.2017, тобто на момент ухвалення оскаржуваного рішення від 21.02.2017 №33955627) державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Згідно ч. 2 ст. 18 вказаного вище Закону (у редакції станом на 01.01.2017) визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Так, частиною 1 статті 27 Закону (у редакції від 01.01.2017) встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Тобто, державна реєстрація права власності державним реєстратором могла бути проведена на підставі будь-якого з документів, який міститься у переліку ч. 1 ст. 27 Закону, у тому числі і на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону). З копії Реєстраційної справи № 1178291780000, що міститься у матеріалах справи та яка надана Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради листом від 18.11.2021 № 074/07/1-3461 вбачається наявність копії договору купівлі-продажу нежилої будівлі від 03.08.1997. Відповідно до умов даного договору в [ADDRESS] (а.с. 183, т. 1), що міститься у копії Реєстраційної справи № 1178291780000, вбачається, що мале підприємство «Фірма нові матеріали і технології» продало товариству з обмеженою відповідальністю «Ромашка ЛТД» нежилу будівлю, кафе, по [ADDRESS] . Факт передачі даного нерухомого майна підтверджується копією акту приймання-передачі нежилого приміщення від 03.08.1997, що також міститься у даній Реєстраційній справі. Станом на момент укладання договору купівлі-продажу від 03.08.1997 діяв Цивільний кодекс Української РСР, умовами якого не передбачалось укладення договорів купівлі-продажу нежилих будівель в нотаріальній формі. Суд вважає, що при вчиненні правочину (договору купівлі-продажу від 03.08.1997) всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, усі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі - продажу нежилої будівлі, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1997 році. Крім цього, позивач посилаючись на п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вказує, що реєстратором не зроблено обов`язковий запит до Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо посвідченого права власності зазначеного об`єкта нерухомого майна. Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону (у редакції від 01.01.2017) державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. В копії Реєстраційної справи № 1178291780000, що міститься у матеріалах справи, також наявна інформаційна довідка № НЖ-2017 № 379 від 20.02.2017, яка видана Державному реєстратору Лазору І.В. Київським міським бюро технічної інвентаризації зі змісту якої вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, нежитловий будинок (кафе) по [ADDRESS] , на праві власності не зареєстровано (а.с. 188, т. 1). Таким чином, твердження позивача про те, що державним реєстратором не було зроблено обов`язковий запит не відповідає дійсності та спростовується даною інформаційною довідкою. Відтак, звертаючись до державного реєстратора Лазора Івана Володимировича з метою проведення реєстрації права власності директор ТОВ «Ромашка ЛТД» надав необхідні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, а державним реєстратором було дотримано процедуру проведення державної реєстрації, у тому числі в частині здійснення обов`язкового запиту для вчинення реєстраційної дії, що свідчить про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення від 21.02.2017 №33955627. Оскільки відсутні правові підстави для скасування рішення державного реєстратора Лазора Івана Володимировича від 21.02.2017 № 33955627 тому і похідні від нього рішення від 17.03.2017 № 34313409, від 17.03.2017 № 34312604, від 12.01.2018 № 39186967 скасуванню не підлягають. В частині вирішення позовних вимог про зобов`язання ТОВ «99 ПРОДАКШН» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,0451 га на [ADDRESS] (код ділянки 91:179:0160), та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан», суд виходить з наступного. Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі № 910/22093/17 (постанова від 21.01.2019) дійшов висновку про те, що у вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності в особи в силу закону права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже, самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї. За встановлених обставин відсутність у відповідача переоформлених на його ім`я правовстановлюючих документів на земельну ділянку користування цією земельною ділянкою не є підставою для застосування до нього положень статті 212 Земельного кодексу України. Для констатації відсутності підстав для повернення спірної земельної ділянки достатнім є наявність на такій ділянці нерухомого майна, яке належить відповідачу, та наявність у нього права на оформлення права користування тією частиною земельної ділянки, на якій вказана будівля розміщена, та частиною ділянки, яка необхідна для обслуговування даної нежитлової будівлі. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed