Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Адвокат Луконіна Н.В. звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 05.10.2002. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Подружжя шлюбних відносин не підтримує, почуття взаємоповаги та спорідненості в родині втрачене через несумісність характерів та різність поглядів на сімейне життя та виховання дитини, кожен став жити своїм життям і не намагається перейнятися проблемами та інтересами іншого. Сімейний бюджет відсутній, спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Примирення між подружжям не має жодного сенсу та є фактично неможливим, суперечить інтересам кожної сторони та інтересам спільної дитини. У зв`язку із викладеним надання сторонам строку на примирення буде марним. Ухвалою від 15.02.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі та участі її представника, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання, призначені на 20.03.2023 та 24.04.2023 не з`явився, про дату, час та місце якого повідомлявся своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання відправлення. Причин неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або будь-яких інших клопотань не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 05.10.2002 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконкомом Білчанської сільради Іванівського району Одеської області, актовий запис за № 8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Дружина після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У теперішній час подружжя припинило подружні стосунки, спільне проживання та ведення господарства, примирення неможливе. Майновий спір між подружжям відсутній. Вимоги щодо встановлення місця проживання неповнолітньої дитини не заявлено. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved