Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначив, що за життя мати позивачки [PERSON] самостійно збудувала будинок у 1968 році. 15 січня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці, в тому числі спадковий будинок та сертифікат на земельну частку (пай) серії ЗК №0083323 від 25.06.1997. [INFO] мати позивачки [PERSON] , померла. Позивачка прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим позивачка позбавлена здійснити належне їй право на спадкування, а отже зареєструвати належне право власності на спадкове майно у позасудовому порядку. Посилаючись на вказані обставини в позовній заяві висловлено прохання визнати за позивачкою право власності на спадкове майно за заповітом до майна померлої матері, а саме: на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с. Новоселиця Міжгірського району Закарпатської області площею 1,00 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0083323 від 25.06.1997, виданого на підставі рішення Міжгірської районної державної адміністрації від 11.06.1997 №289. Ухвалою суду від 06.04.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 34-35). Представник позивачки адвокат Рішко С. І. подав заяву з проханням розглядати справу без його участі та участі його довірительки. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Міжгірською селищною радою Закарпатської області, подано заяву за змістом якої висловлено позицію про визнання селищною радою заявлених позовних вимог, також висловлено прохання щодо розгляду справи без участі представника селищної ради. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] (а.с. 12, 13). Згідно довідки\~виконкому Лісковецької\~сільради від\~21.06.2022\~№150,\~померла [INFO] \~ [PERSON] \~була постійною\~мешканкою [ADDRESS] \~та разом\~із нею\~постійно проживали\~та були\~зареєстровані дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та онук\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 15). За змістом заповіту від 15.01.2008, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким указаний вище житловий будинок та сертифікат на земельну частку пай серії ЗК №0083323, а також належні їй заощадження, заповіла [PERSON] (а.с. 14). Постановою від 23.03.2023 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю. М. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у\~видачі [PERSON] \~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~за майном\~померлої [INFO] [PERSON] ,\~на житловий\~будинок,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~оскільки на\~дане спадкове\~майно відсутні\~правоустановчі документи,\~та відсутня\~інформація в\~Державному реєстрі\~речових прав\~про зареєстроване\~право власності\~щодо зазначеного\~вище нерухомого\~майна (а.с. 17). Згідно Технічного паспорта на будинок, виготовленого КП « Міжгірське БТІ» Міжгірської селищної ради, загальна площа будинку розташованого за адресою [ADDRESS] , складає 49,57 м2, житлова площа 13,88 м2. Як вбачається з відповіді Лісковецького старостинського округу Хустського району Закарпатської області від 27.12.2022 №305, згідно погосподарської книги №3 за померлою [PERSON] був дійсно закріплений особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] , належав [PERSON] , яка померла [INFO] і розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га. в ур. «Біля хати» (а.с. 19). З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 30.03.2023 вбачається, що за інформацією відділу №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0083323 виданий на підставі Розпорядження Міжгірської РДА №289 від 11.06.1997 громадянці [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] . Назва колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога». Адміністративна будівля КСП «Перемога» знаходиться в с. Новоселиця Хустського району Закарпатської області. За наявними у відділі електронними обліками реєстраційний номер сертифікату на право на земельну частку (пай) ЗК №0083323 №71 від 25.06.1997. Розмір земельної частки (пай) складає 1,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) станом на запитувану дату становить 5155,70 грн. (а.с. 29). Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною першою статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено, що мати позивачки за життя набула право власності на спірне майно, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно не позбавляє позивачку як спадкоємицю права на спадщину. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, визнання позову відповідачем, те, що прийняттям спадщини позивачкою права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved