Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] в розмірі - половини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, стягнення аліментів розпочати з часу подачі заяви 27.06.2022 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Позовна заява мотивована тим, що позивачка з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2004, який був зареєстрований Олієво-Королівською сільською радою Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області. Від цього шлюбу у них з відповідачем народилося четверо дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою і перебувають на її вихованні та утриманні. У зв`язку із тим, що у них з відповідачем сімейне життя не склалося, 20.04.2021 рішенням Городенківського районного суду шлюб між ними було розірвано. З часу розірвання шлюбу позивачка та відповідач спільним життям не проживають. На протязі цього часу відповідач зовсім не цікавиться вихованням та утриманням дітей. За цей період, тобто на протязі року відповідач двічі надав позивачці матеріальну допомогу на дітей в першому випадку 5000 грн., а пізніше в квітні 2022 року - 10 000 грн. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча обіцяв, що буде добровільно надавати. [PERSON] з часу вторгнення росії в Україну, тобто з 24.02.2022, перебуває на службі в лавах ЗСУ, як відомо позивачці він отримує відповідну заробітну плату за службу. Однак, матеріальної допомоги він добровільно не надає. Відповідач матеріально забезпечений, інших утриманців, крім їхніх дітей немає. А тому має можливість надавати позивачці матеріальну допоміг в достатній кількості на утримання та виховання дітей. Ухвалою суду від 28 липня 2022 року провадження по даній справі було зупинено до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Ухвалою суду від 27 грудня 2022 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, у зв`язку з тим, що відповідач вже не перебуває на службі у складі Збройних Сил України, провадження по справі підлягає поновленню. Продовжено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 19.01.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Зазначивши, що на початку грудня 2022 року колишня дружина покинула місце проживання та виїхала із своїм новим чоловіком за межі України, не попередивши ні його, ні їхніх дітей про це. Таким чином, відповідач зараз залишився з дітьми один та виховує їх особисто. Враховуючи те. що позивачка самоусунулась від виховання їхніх дітей, в даний час відповідач особисто одноосібно займається вихованням дітей, вважає, що у позивачки немає права на стягнення з нього аліментів. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року заяву відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку - задоволено. Поновлено відповідачу [PERSON] строк для подання відзиву на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та прийнято відзив на позовну заяву. Клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального провадження - залишено без розгляду. Позивач в судові засідання призначені по справі жодного разу не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. В позовній заяві позивачка просить суд дану справу слухати без її присутності. Відповідач в судове засідання не прибув, через канцелярію суду 05.04.2023 подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його адвоката Лазоришин Б.І. Позовні вимоги його колишньої дружини [PERSON] просить відхилити/відмовити у повному обсязі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] доводиться, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Городенківського районного суд Івано-Франківської області від 20 квітня 2021 року по справі № 342/152/21 (провадження 2/342/312/2021) розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.09.2004 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис № 8 від 11.09.2004. Рішення набрало законної сили 21.05.2021. Із довідки № 459 від 24.06.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру вбачається, що за адресою щодо зареєстрованих осіб по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження умов проживання від 10.01.2023 провденого начальником ССД Боднарчук О.П., головним спеціалістом ССД Сорочихіною Н.І., головним спеціалістом ССД Міськів О.Т. з метою визначення місця проживання дітей було проведено обстеження умов проживання по [ADDRESS] та встановлено, що діти мають окремі спальні місця, місце для навчання та відпочинку. Умови проживання добрі. За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] дружина [PERSON] , [INFO] , - на даний час не проживає. Рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 560 від 27.01.2023 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей» [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , жителів м. Городенка» вирішено: визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , жителів м. Городенка біля батька [PERSON] , [INFO] Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що при розірванні шлюбу між сторонами судом не було визначено місце проживання дітей одним із батьків. Також, позивачкою не подано підтверджуючих доказів, того, що після розірвання шлюбу визначено місце проживання дітей біля неї. Як вбачається із матеріалів справи, сторони та їхні неповнолітні/малолітні діти зареєстровані за місцем проживання в житловому будинку по [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Городенківської міської ради встановлено, що відповідач та неповнолітні/малолітні діти зареєстровані та проживають в житловому будинку по [ADDRESS] , позивачка в даному житловому будинку зареєстрована про те, на даний час не проживає. Крім того, рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 27.01.2023 визначено місце проживання малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , біля батька (відповідача) [PERSON] . За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. В постанові Верховного Суду від 22 листопада 2022 року у справі N 188/1029/19 (провадження N 61-11986св20) визначено, що обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. Таким чином, на підставі вищенаведеного, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у зв`язку з тим, що рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 27.01.2023 визначено місце проживання малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , біля батька (відповідача) [PERSON] та позивачкою не доведено під час розгляду справи того, що основне місце проживання неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з нею. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed