Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка за життя розпочала процедуру приватизації двох земельних ділянок: площею 0,25 га, кадастровий номер 6322282501:00:000:0418, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; площею 0,50 га, кадастровий номер 6322282501:00:000:0422, для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] встигла виготовити технічну документацію на вказані земельні ділянки, однак у зв`язку зі смертю не завершила приватизацію, а саме не встигла зареєструвати землю на своє ім`я. У видачі свідоцтва про прийняття спадщини на право на завершення приватизації на земельні ділянки, в нотаріальній конторі позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Позивач стверджує, що оскільки [PERSON] мала право на вищевказані земельні ділянки, однак не встигла завершити процедуру приватизації, то він, як спадкоємець після смерті спадкодавця, просить суд визнати за ним право на завершення приватизації. При цьому позивач стверджує, що інший спадкоємець - третя особа [PERSON] , не претендує на ці земельні ділянки та відмовляється від своєї частки спадщини на його користь. Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Зачепилівської селищної ради Харківської області Бака С.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Третя особа - [PERSON] , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог [PERSON] не заперечував та зазначив, що жодних претензій, щодо вказаних в позові земельних ділянок, він не має. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Зачепилівської селищної ради Харківської області № 2144 від 27.08.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] та передано у приватну власність наступні земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий номер 6322282501:00:000:0418, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; площею 0,50 га, кадастровий номер 6322282501:00:000:0422, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] процедура приватизації вказаних земельних ділянок не завершена. Спадкоємцями за законом в рівних частках є онуки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог статтей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у статті 118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України). Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина восьма статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (частина дев`ята статті 118 ЗК України). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (частина десята статті 118 ЗК України). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Момот С.В. від 05.12.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,50 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали померлій [INFO] [PERSON] , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на землю. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, оскільки [PERSON] не встигла завершити процедуру приватизації на передані їй земельні ділянки у зв`язку зі смертю, а позивач [PERSON] не може оформити спадщину, хоча до нього, як спадкоємця за законом, переходять усі права та обов`язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації земельних ділянок та одержання правовстановлюючих документів на них. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем та третьою особою не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved