Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. Представник позивача [PERSON] звернулася в суд в інтересах [PERSON] із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в\~розмірі 78\~520,94\~грнта моральної (немайнової) шкоди в розмірі 110 000 грн,\~завданої вчиненням\~кримінального правопорушенням та 1100 грн. судового збору. В обґрунтування вимог посилається на те, що вироком Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2022 року відповідачів визнано винними у вчинені кримінальних правопорушень ч. 2 ст 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 381 КК України. Позивач вказує, що наслідками неправомірних дій відповідачів є заподіяна їй матеріальної та моральної шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з їх протиправною поведінкою щодо неї. Тому завдану моральну шкоду вона оцінила в розмірі 110 000 грн., які і просить стягнути з відповідачів. Представник позивача подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, просив слухати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] утримується в Хмельницькому слідчому ізоляторі. 17.02.2023 року отримав позовну заяву з додатками до неї. Своїм правом на відзив не скористався. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у ДУ «Збаразька ВК №63». 24.02.2023 року отримала позовну заяву з додатками до неї. Своїм правом на відзив не скористалася. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено,\~що вироком\~Хмельницького апеляційного\~суду від\~ 02.11.2022\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~визнано винними\~у вчинені\~кримінальних правопорушень\~ч.\~2\~ст 185,\~ч.\~1\~ст.\~357,\~ч.\~3\~ст.\~357,\~ч.\~1\~ст.\~381\~КК України. На підставі\~ч. 1 ст.70 КК України\~ [PERSON] визначили покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із конфіскацією майна, [PERSON] визначили покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці з конфіскацією майна. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Згідно з вимогами ч. 6\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до\~статті 1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч. 1,6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом з`ясовано, що внаслідок отриманих травм стан здоров`я позивача не покращився і вона на далі продовжує лікуватися. Враховуючи, що позивач на підтвердження своїх вимог про відшкодування витрат, понесених на лікування та оздоровлення надала відповідні виписки з медичних карт, фіскальні чеки про придбання ліків, суд прийшов до висновку про відшкодування таких витрат. Згідно\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Відповідно до п.9\~Постанови Пленуму верховного Суду України від 31.03.1995 року №4\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Суд приймає до уваги, що позивачці, як потерпілій від злочинних умисних дій відповідачів, заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала, та які виразились у негативних емоціях та психічних переживаннях, тому задовольняє в повному обсязі вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 110000 грн. Судові витрати. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, судові витрати слід розподілити наступним чином. Позивачкою при подачі позову сплачені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1100 грн за вимогою про стягнення завданої моральної шкоди. З відповідачів необхідно стягнути на користь держави судовий збір за позовну вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1073 грн 60 коп. та на користь позивачки сплачений позивачкою судовий збір за вимогою про стягнення завданої моральної шкоди у сумі 1100 грн.

Outcome: approved