Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

29 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Нижньодністровського національного природного парку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач мотивує вимоги тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року вирішено позовну заяву [PERSON] до Нижньодністровський національний природний парк (Ідентифікаційний код юридичної особи 36345146, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 89) задовольнити повністю та поновити [PERSON] на посаді заступника директора Нижньодністровського національного природного парку (Ідентифікаційний код юридичної особи 36345146, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 89) з 25.10.2019 року. Також вказаним рішенням вирішено стягнути з Нижньодністровський національний природний парк (Ідентифікаційний код юридичної особи 36345146, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 89), на користь відповідача [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 172\~602,36 гривень. 02 грудня ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 16.06.2022 року до суду від директора відповідача надійшло клопотання у якому він просить суд здійснити розгляд справи за відсутністю Парку, оскільки провідний юрисконсульт був мобілізований до лав ЗС України. 01.02.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволені позову, з огляду на те, що при ухвалені 12.02.2021 Приморським районним судом м. Одеси рішення у справі № 522/20254/19 представник Парку не був присутній у судовому засіданні, що є поважною причиною його невиконання. Окрім того, відповідачем було вжито всіх заходів для негайного виконання рішення суду та поновлення позивача на посаді, оскільки звільнення та призначення на посаду заступника директора Парку відбувається з обов`язковим погодженням Міндовкілля. У судове засідання призначене на 05 квітня 2023 року з`явився представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Представник позивача наполягав на задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа № 522/20254/19 за позовом [PERSON] до Нижньодністровського національного природного парку про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2021 року вирішено позовну заяву [PERSON] до Нижньодністровський національний природний парк (Ідентифікаційний код юридичної особи 36345146, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 89) задовольнити повністю та поновити [PERSON] на посаді заступника директора Нижньодністровського національного природного парку (Ідентифікаційний код юридичної особи 36345146, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 89) з 25.10.2019 року. Також вказаним рішенням вирішено стягнути з Нижньодністровський національний природний парк (Ідентифікаційний код юридичної особи 36345146, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 65009, Одеська обл., місто Одеса, Французький бульвар, будинок 89), на користь відповідача [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 172\~602,36 гривень. Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року вирішено апеляційну скаргу представника Нижньодністровського національного природного парку Мілованова Олександра Вікторовича залишити\~без задоволення,\~а Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2021 року залишити без змін. Відповідно до ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не тільки з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про\~порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. За нормами ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Середній заробіток працівника згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, у всіх інших випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Абзацом 1 п. 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з\~довідкою відповідача\~№9\~від 03.08.2020\~заробітна плата\~позивача у\~серпні 2019\~року склала\~14490,65\~гривень,\~у вересні\~2019\~-\~7628,39\~гривень,\~сумарний заробіток\~за період\~склав (14490,65+7628,39=22119,04)\~22119,04\~гривень.\~Кількість календарних\~днів у\~розрахунковому періоді\~склала (22+24=46)\~46\~днів.\~Таким чином\~середньоденна заробітна\~плата позивача\~склала (22119,04:46=362,61)\~362,61\~гривні.\~Період затримки\~з поновленням\~на роботі\~з 12.02.2021\~по 19.10.2021\~складає 249\~днів.\~За таких\~обставин середній\~заробіток за\~час затримки\~у поновленні\~на роботі\~що підлягає\~стягненню з\~відповідача складає\~(362,61*249=90289,89)\~90289,89 гривень. При цьому суд відхиляє помилкові доводи відповідача про поважність причин невиконання рішення суду через відсутність його представника у судовому засіданні під час ухвалення Приморським районним судом м. Одеси рішення у справі № 522/20254/19, оскільки ці обставини не впливають на встановлену законом обов`язковість виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved