Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~До суду надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2003\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Івано-Франківського\~міського управління\~юстиції за\~актовим записом\~№ 1500.\~Від спільного\~шлюбу дітей\~не мають. Позивач зазначає, що сімейне життя у них із відповідачкою не склалося, через різні погляди на життя та побут. З березня місяця 2022 року проживають окремо. Зберегти сім`ю стало не можливо. З огляду на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції за актовим записом № 1500, 23.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Попкова О.В., повідомлені належним чином про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, а також не заперечували про розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка\~ [PERSON] \~повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надання відзиву на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, відповідача повідомляли про розгляд справи, шляхом повідомлення за телефоном, а також остання повідомлялася\~в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. З огляду на викладене, оскільки відповідачка, будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подала відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року судом прийнято рішення щодо розгляду справи в заочному порядку. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 23 вересня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1500, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені з березня 2022 року, спільного господарства не ведуть. Сторони втратили повагу один до одного, спільне життя в подальшому та збереження сім`ї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про розподіл майна подружжя не має. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved