Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 15 червня 2022 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час подружні відносини позивача із відповідачем припинилися, сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують, що унеможливлює примирення та продовження сімейних стосунків. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 15 червня 2022 року, зареєстрований Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Попкова О.В. у судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 15 червня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Богданівській сільській раді Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 37. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки на протягом тривалого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, суд приходить до висновку, що його слід залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved