Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

23.09.2021 до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні позивачу з сином [PERSON] , та його вихованні; та визначити наступний спосіб та порядок спілкування позивача з сином: встановлення системних побачень з сином [PERSON] за умови наявності його згоди та перебуванням у здоровому стані за його місцем проживання або його розсуд без участі матері [PERSON] : три рази на тиждень з урахуванням відвідування шкільного закладу, спортивних та інших гуртків або секцій, з яких субота та неділя з 06.00 год. до 23.00 год., третій день визначити за усною домовленістю між батьками окремо кожного тижня; із встановленням можливості ночування дитини з батьком два рази на тиждень; в день народження [PERSON] , новорічні свята з 31 грудня по 01 січня та травневі свята: 1травня, 9 травня з 08.00 год. до 23.00 год.; у випадку хвороби дитини, дата та час спілкування переноситься на іншу дату за домовленістю батьків із одночасною можливістю батька безперешкодного відвідування дитини за місцем фактичного проживання або місцезнаходження; спільного відпочинку 2 рази на рік по 24 дні сукупно з правом виїзду за межі України у супроводі батька з урахуванням фізичного, психоемоційного стану дитини; безперешкодного спілкування засобами телефонного зв`язку та відеозв`язку через мережу «Інтернет»; у випадку виїзду [PERSON] за межі території України письмово повідомляти батька про термін виїзду та місце перебування дитини у спосіб письмового повідомлення (особисте вручення чи надіслання цінним листом) не пізніше ніж на 15 днів до виїзду. В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 06.09.2008, який було розірвано у судовому порядку. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу, та в них народилась друга дитина [PERSON] , [INFO] . До 2020 року позивач та відповідач продовжували проживати разом, а після погіршення стосунків, спілкування з відповідачем було припинено, та остання мешкає окремо за адресою: [ADDRESS] , та перешкоджає позивачу спілкуватись з дітьми, та брати участь в їх житті та вихованні. Крім того, відповідач з метою усунення позивача від виконання її батьківських обов`язків, нав`язує дітям свою думку, залякує своїх дітей, та вчиняє на них тиск та маніпуляції, що призводить до змін у психологічному житті старшого сина [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету ХМР від 07.07.2021 №525 було встановлено порядок участі позивача у вихованні сина [PERSON] з визначенням часу: перша, третя субота місяця з 15.00 до 18.00; друга, четверта неділя місяця з 10.00 до 13.00; один тиждень взимку, два тижні влітку для оздоровлення дитини. Відповідач вказане рішення у добровільному порядку не виконує. Позивач неодноразово прибував за місцем мешкання відповідача, проте двері були зачинені, на дзвінки ніхто не відповідав, побачення з дитиною не відбувались, у зв`язку з чим позивач звертався до органів поліції з численними заявами, про результати розгляду яких останньому не відомі. Представником відповідача адвокатом Катковою А.Г. подано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не заперечувала проти спілкування дитини з батьком, та позивач проявляв по відношенню до відповідача фізичне та психологічне насильство у присутності дитини, тому остання зверталась до правоохоронних органів та відвідували психолога. Взаємовідносини сторін є складними та напруженими, та відповідач зверталась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно позивача. яку було задоволено, та постановою суду позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2021 визначено місце проживання [PERSON] разом з матір`ю, та у позивача наявна заборгованість по аліментам. Представник позивача адвокат Орел В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити, та вказав, що наданий до суду висновок органу опіки та піклування є необґрунтованим, оскільки враховуючи, що зараз воєнний стан, та позивач проживає у іншому місті, а відповідач разом з дітьми в м. Полтава, тому запропонований порядок є неможливим у урахуванням територіальної віддаленості. Представник відповідача адвокат Каткова А.Г. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини зазначені у відзиві, та те, що відповідач та її діти на разі є ВПО, та проживають у м. Полтава. Від представника третьої особи ДССД ХМР надійшли до суду пояснення, в яких він просить розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування, та надано до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Від третьої особи ХМР до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, та просив ухвалити рішення відповідно до законодавства, яке не буде порушувати права третіх осіб, зокрема ХМР. 23.09.2021 вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А. 03.11.2021 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 03.11.2021. Ухвалою судді від 03.11.2021 вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків, які усунені позивачем 18.11.2021. Ухвалою судді від 22.11.2021 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.11.2022 було закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. 30.11.2022 судом надано запит до ДССД ХМР щодо надання до суду висновку за даною справою. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.04.2013 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивачем та відповідачем змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчать надані до суду свідоцтва про зміну імені. Відповідно до наявної в матеріалах справах характеристики (а.с. 12), [PERSON] навчався в КЗ «Харківська санаторна школа №13» з листопада 2019 року, зовнішній вигляд охайний, доглянутий, відкритий для спілкування з дорослими, має середні здібності щодо засвоєння навчального матеріалу, стосунки з батьками хороші. Відповідно до наданої довідки, [PERSON] навчається в КЗ «Пісочинський ліцей «Мобіль» Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 53) з 11.08.2021, та відповідно відповіді зазначено (а.с. 55), що питання виховання та розвитку дитини займається переважно мати дитини, розвиток дитини відповідає віковим та фізіологічним вимогам, серед однолітків користується повагою. Відповідач разом з дитиною проживала за адресою: [ADDRESS] , та на разі є ВПО, та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2021, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16.11.2021, визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною, позивач неодноразово звертався до органів поліції щодо вжиття відповідних заходів, та до Служби у справах дітей по Київському району ДССД ХМР із заявою щодо встановлення способу та порядку спілкування позивача з дітьми. Рішенням виконавчого комітету ХМР Харківської області від 07.07.2021 №525 «Про встановлення фізичним особам порядку участі у вихованні малолітніх дітей» встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 15.00 до 18.00, друга, четверта неділя місяця з 10.00 до 13.00, один тиждень взимку, два тижні влітку для оздоровлення дитини. Усі зустрічі батька із сином відбуватимуться за згодою дитини. Відповідач вказане рішення не виконує, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач також неодноразово зверталась до органів поліції із заявами щодо вчинення стосовно неї домашнього насильства відповідачем. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУПАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2020 видано обмежувальний припис строком на 3 місяці стосовно [PERSON] . Судовим наказом виданим Київським районним судом м. Харкова від 17.08.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.08.2020 і до досягнення дитини повноліття. Вказаний судовий наказ було пред`явлено до примусового виконання до Московського ВДВС у м. Харкові, за яким було відкрито виконавче провадження (ВП №63519533). Розрахунок боргу за аліментами станом на 01.01.2022 складав 12072 грн. (а.с. 106). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~ 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини першої статті\~15, частини першої статті\~16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою\~статті 7\~СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої статті 155\~СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно з частинами четвертою, п`ятою\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас відповідно до частини шостої\~статті 19 СК України\~суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Встановлено, що згідно з висновком № 66 від 20.02.2023 (а.с. 160), орган опіки та піклування в особі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] відповідно до рішення виконавчого комітету ХМР від 07.07.2021 №525 «Про встановлення фізичним особам порядку участі у вихованні дитини», а саме: перша, третя субота місяця з 15.00 до 18.00, друга, четверта неділя місяця з 10.00 до 13.00, один тиждень в зиму, два тижні влітку для оздоровлення дитини. Усі зустрічі батька з сином відбуватимуться за згодою дитини. Цей висновок обґрунтований тим, що питання щодо доцільності встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР, та був врахований вік дитини, надані документи та рекомендації Комісії, а також право дитини на безпосереднє спілкування з батьком, та в інтересах дитини. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та місце її проживання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково, входячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та запропонованого органом опіки і піклування графіку спілкування батька з сином, адже такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Однак, сторонами не заперечується, що між позивачем та відповідачкою склалися неприязні стосунки, проте доказів того, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином до суду надано не було, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні позивача з сином та його вихованні. А надані до суду копії звернень до органів поліції не є доказами вказаних перешкод. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, і встановивши, що визначений висновком Департаменту служб у справах дітей №66 від 20.02.2023 спосіб участі позивача у спілкуванні із сином відповідає інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про доцільність участі позивача у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та у його вихованні у спосіб, визначений Департаментом служб у справах дітей у висновку №66, оскільки підстав від його відхилення судом не вбачається, а від так позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а в іншій частині позову суд вважає за необхідне відмовити за наведених вище підстав. Також згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial