Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У лютому 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування позову вказувало на те, що 05.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103516678, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 30 днів з кінцевим терміном погашення не пізніше 05.10.2021 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 1,5%. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів, у нього виникла кредитна заборгованість, яка складається з 5000 грн заборгованості за тілом кредиту, 17250 грн заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 13250 грн. проценти з моменту відступлення права вимоги, 1000 грн заборгованості за комісією. 17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №17/12/2021-62, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі щодо [PERSON] . Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатив, Товариство просило суд стягнути з відповідача 36500 грн та судові витрати: судовий збір в сумі 2684 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву щодо проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив не подав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.02.2023 року справу призначено до судового розгляду по суті на 28.03.2023 року. У зв`язку з перебуванням суду в нарадчій кімнаті в іншій справі судове засідання відкладено на 13.04.2023. Ухвалою суду від 13.04.2023 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103516678, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 30 днів з кінцевим терміном погашення не пізніше 05.10.2021 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 1,5%, комісія 1000 грн. Договір про споживчий кредит підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити сторін. Відповідно до п. 1.1 договору про споживчий\~кредит сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін. Сума кредиту 5000 грн, на строк 30 днів з 05.09.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії 05.10.2021 (п. 1.2, 1.3, 1.4 договору). Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 1000 грн. Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,5%. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти за договором про споживчий кредит в сумі 5000 грн, а останній їх отримав. Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит. Станом на 18.01.2023 існує заборгованість в сумі 36500 грн, що складається з: 5000 грн заборгованості за тілом кредиту, 17250 грн заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 13250 грн. проценти з моменту відступлення права вимоги, 1000 грн заборгованості за комісією. 17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №17/12/2021-62, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі щодо [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору про споживчий кредит від 05.09.2021 з додатками; розрахунком заборгованості; копією договору факторингу від 17.12.2021 року; копією реєстру боржників; копіями довідок про ідентифікацію та про проведену транзакцію та іншими матеріалами справи. 4.Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та ТОВ «Мілоан», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором про споживчий кредит за договором факторингу. Як вбачається з договору про споживчий кредит, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, що підтверджується довідкою про ідентифікацію особи. Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору. В той же час суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами за цим договором здійснено позивачем неправильно. Так, як слідує з наданих суду розрахунків заборгованість відповідача за договором складає: 5000 тіло кредиту, 17250 грн заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 13250 грн. проценти з моменту відступлення права вимоги, 1000 грн заборгованості за комісією. При цьому, як вбачається з договору сторони погодили, що строк кредиту 30 днів, термін повернення кредиту в сплати комісії 05.10.2021. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору. Даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти,а також обумовлену в договорі неустойкуза кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором від 05.09.2021 проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним договором не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає: 2250 грн ( 5000 грн тіло кредиту/100х1,5%х30). Вимоги позивача в цій частині доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн, 2250 грн процентів та 1000 грн комісії, а всього 8250 грн. 6.Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн., ціна позову 36500 грн, позов задоволено на суму 8250 грн, тобто на 22,6%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 606,58 грн судового збору (2684/100х22,6). Згідно договору про надання правової допомоги від 03.01.2023, заявки на надання юридичної допомоги №97 від 05.01.2023, правничу допомогу для позивача надавало АО «Лігал Ассістанс», яке подала суду опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання допомоги. Позовні вимоги задоволені на 22,6%, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 2034 грн (9000грн *22,6/100).

Outcome: partial