Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

11.03.2020 \~ [PERSON] \~\~звернулася\~до\~суду із позовом до\~ АТ «КБ «ГЛОБУС», треті особи Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.12.2019 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. вчинено виконавчий напис за № 7071, про стягнення з позивача на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» заборгованості за кредитним договором. Постановою державного виконавця Фітель О.Р. 18.02.2020 було відкрито виконавче провадження № 61271300 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Відповідно до виконавчого напису стягнення здійснюється за період з 25.05.2018 по 30.09.2019 за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки (для фізичних осіб), укладеним між [PERSON] та АТ «КБ «ГЛОБУС» шляхом підписання Заяви-анкети №10/18/10 від 25.05.2018 на приєднання до договору, відповідно до якого банком було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію). Сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 21106,89 грн. Стягувач не надав нотаріусу доказів на підтвердження виконання умов договору щодо надання кредитних коштів у формі овердрафту, а також доказів того що боржник зняв з поточного рахунку, вказаного в заяві-анкеті №10/18/10 від 25.05.2018, суму грошових коштів, яка вказана в виконавчому написі нотаріуса - як заборгованість за кредитним договором. Тому, позивач вважає спірною заборгованість нараховану у виконавчому написі нотаріуса. Зазначає, що третя особа мала право вчинити виконавчий напис виключно на нотаріально посвідченій угоді, а тому в момент вчинення виконавчого напису 28.12.2019 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7071 вчинений 28.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., та стягнути із АТ «КБ «ГЛОБУС», на користь позивача судові витрати у розмірі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу адвоката. Ухвалою від 16.03.2020 Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу № 638/3554/20 передано за підсуднітю до Яворівського районного суду Львівської області. Ухвалою судді Карпин І.М. від 16.04.2020 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано п`ятиденний строк, з дня отримання ухвали, для усунення вказаних в ній недоліків. 26.06.2020 від представника позивача адвоката Цокало Т.М. на адресу суду надійшла заява з усуненими недоліками. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 28.07.2020 відкрито спрощене судове провадження у справі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.05.2020 зупинено стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису. У зв`язку із припиненням судді Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М. здійснення повноважень судді по відправленню правосуддя у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду судді, відповідно до розпорядження керівника апарату №729 від 02.12.2021 року «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями\~ було розподілено та передано на розгляд судді Колтуну Ю.М. 17.01.2022 суддею Яворівського районного суду Львівської області Колтуном Ю.М. винесено ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження та проведення судового розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, від представника позивача Цокало Т.М. 05.04.2023 на електронну адресу суду надійшла заява у якій просить справу слухати за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача\~АТ\~«КБ «ГЛОБУС»\~в\~судове засідання\~не\~з`явився,\~хоч\~про дату,\~час\~та\~місце розгляду\~справи\~був\~належним чином\~повідомленим.\~Заяв чи\~клопотань до\~суду від\~нього не\~надходило. Неявка у судове засідання відповідача відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник третьої особи Яворівський районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в судове засідання не з`явився, заяви чи клопотання про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходили. Третя особа\~приватний нотаріус Гамаль І.М. в судове\~засідання не\~з`явилась,\~на адресу суду скерувала повідомлення про здійснення розгляду справи без її участі. Відповідно до\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників, які не з`явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 28.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., було вчинено Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7071. Відповідно до якого з позивача [PERSON] на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» стягнено суму заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» (для фізичних осіб), укладеним між [PERSON] та АТ «КБ "ГЛОБУС" (до зміни назви ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС») шляхом підписання Заяви-анкети №10/18/10 від 25.05.2018 на приєднання до Договору, відповідно до якого банком було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт (кредитну лінію). Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2018 по 30.09.2019 в розмірі -21106,89 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі -18815,03 грн, нарахованих процентів -747,86 грн, прострочених процентів 1544,00 грн. Постановою державного виконавця Яворівського районного відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 18.02.2020, відкрито виконавче провадження ВП №61271300 з примусового виконання виконавчого напису № 7071 від 28.12.2019 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» заборгованості у розмірі 22106,89 грн. Постановою державного виконавця\~Яворівського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Львів) від 18.02.2020 ВП №61271300 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 120,36 гривень та виконавчого збору у розмірі 2210,68 грн. Також представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки АТ «КБ «ГЛОБУС», заяву-анкету № 10/18/10 на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «ГЛОБУС» від 25.05.2018. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595). Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін. Суд враховує в якості рекомендаційного/консультаційного роз`яснення, викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд враховує, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.12.2019, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Кредитний договір, на якому було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений, що не заперечується відповідачем. Доказів та обґрунтувань протилежного учасниками судового провадження не надано. Таким чином, матеріалами справи не спростовано, що подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вказаним вимогам Переліку. Отже, оскільки, судом не встановлено, що укладений з позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання відповідного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з зазначеним. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), де, зокрема, зазначено наступне: «укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Пізніше таку правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в п.п. 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказала, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, судом береться до уваги, що у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку, викладеного вищевказаній постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). При цьому, у справі, яка переглядається, відповідачем не доведено, що сума заборгованості була такою, як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Разом з цим, з матеріалів справи не вбачається, що при винесенні оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус вчинив дії щодо перевірки безспірності заборгованості. Також суд враховує, що у постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. З урахуванням викладеного у сукупності, позовні вимоги про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про стягнення судових витрат у справі слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи зазначене вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 8ст. 141\~ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу позивачу надавала адвокат Жінчин М.М. на підставі Договору № 172/03-06-2020про надання правничої допомоги від 03.06.2020. За умовами якого, у відповідності до п.2.2.2. клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг адвоката на умовах, визначених цим договором. На підтвердження повноважень адвоката Жінчин М.М. до матеріалів справи долучено копію Ордера про надання правничої (правової) допомоги від 19.06.2020 серія ВІ № 1014268 та копію Свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2424 від 23.10.2018. Згідно з висновком, який викладений у п. 101 постанови Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved