Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

В березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у справі спільної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді, серед іншого, належних їй на праві власності 14/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . У встановленому законом порядку позивач звернувся до ПН ММНО Ніки Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, та 23.02.2022 нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з неодержаної пенсії після смерті [PERSON] . Водночас згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки вказаного домоволодіння, оскільки після виділення в окрему адресу 41/100 часток даного домоволодіння, що належали на праві власності [PERSON] , частки співвласників, що залишились, в тому числі померлої матері позивача, змінились. Після проведення інвентаризації та перерахунку КП «ММБТІ», нові частки співвласників у праві власності на домоволодіння [ADDRESS] становлять: [PERSON] , яка померла [INFO] , - 24/100 частки; [PERSON] , яка померла [INFO] , (спадкоємець - [PERSON] ) - 17/100 часток; [PERSON] (спадкоємці - [PERSON] , [PERSON] ) - 35/100 часток; [PERSON] - 24/100 часток. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся із даним позовом до суду. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ПН ММНО Ніки Н.В. копію спадкової справи № 40/2021 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 22.03.2023 на адресу суду від ПН ММНО [PERSON] надійшла запитувана копія спадкової справи. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились. Від представника позивача [PERSON] 19.04.2023 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить прийняти рішення у відповідності до положень діючого законодавства. Третя особа ПН ММНО [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 16). Згідно договору купівлі-продажу від 14.08.1975, посвідченого нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, [PERSON] належить 14/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 12-13). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 14). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належних їй на праві власності часток домоволодіння, а також із суми неодержаної пенсії. В порядку і строки, встановлені діючим законодавством, позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ніки\~Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . 23.02.2022 ПН ММНО [PERSON] . [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] . При цьому спадщина, на яку було видано свідоцтво, складалась із неодержаної пенсії за липень 2021 року на суму 3\~427,01 грн. (а.с. 17). Проте відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.02.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] , оскільки після виділення в окрему адресу 41/100 часток даного домоволодіння, що належали на праві власності [PERSON] , частки співвласників, що залишились, в тому числі померлої матері позивача, змінились. За таких обставин у правовстановлюючому документі про право власності на спірне нерухоме майно зазначена інша частка померлої, ніж існує станом на час відкриття спадщини. Відповідно визначити частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] після виділення в окрему адресу [PERSON] неможливо (а.с.19). Згідно повідомлення КМ «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.02.2023 комунальним підприємством проведені поточні інвентаризаційні роботи за адресою [ADDRESS] . Власниками станом на 28.12.2021 були: [PERSON] - 14/100 часток, [PERSON] - 1/10 часток; [PERSON] - 21/100 часток, [PERSON] - 7/50 часток, [PERSON] - 41/100 часток, надано нову адресу [ADDRESS] . Було проведено розрахунок у відповідності до інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007. Таким чином, за фактичним станом за адресою: [ADDRESS] , залишаються співвласники, які мають частки: [PERSON] - 24/100 часток, [PERSON] (померла [INFO] ) - 17/100, [PERSON] (померла [INFO] ) - 35/100, [PERSON] - 24/100 часток (а.с. 38). Згідно положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача про визначення того, що частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] після перерахунку становлять: [PERSON] , яка померла [INFO] 24/100 часток, [PERSON] , яка померла [INFO] 17/100 часток, [PERSON] , яка померла [INFO] 35/100 часток, [PERSON] 24/100 часток, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261\~ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору відповідно ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Інший спадкоємець [PERSON] (син померлої) від спадщини відмовився шляхом подання відповідної заяви (а.с. 103). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. 03.04.2023 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява, згідно якої вона просить залишити судові витрати за позивачем та з відповідачів судові витрати не стягувати. Враховуючи викладене та виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що судові витрати по справі необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved