Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 30 серпня 2003 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва, актовий запис №1086. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Протягом сімейного життя був відсутній спільний бюджет родини, що спонукало її постійно шукати підробітки виходячи з декрету завчасно, для забезпечення розвитку та достойного життя людей. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.21) Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. (32) Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 серпня 2003 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис №1086, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 30 серпня 2003 року серії [NUMBER] , виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва. (а.с.14) Сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, їх погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому спільне проживання виявилось неможливим і вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки з відповідачем позивачка не збирається продовжувати. Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища не надходило. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved