Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомунерерго» (далі за текстом ОКП «ДТКЕ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якого вказав, що відокремлений підрозділ позивача - «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерерго» «Мирноградтепломережа» (далі за текстом «ВО ОКП «ДТКЕ» «Мирноградтепломережа»), здійснюючи свою діяльність з виробництва теплової енергії та надання її споживачам, надавав в опалювальні періоди теплову енергію у квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться в багатоквартирному будинку, приєднаному до системи централізованого теплопостачання. За цією адресою на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , на підставі якого між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії у вказану квартиру. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію позивач просить суд стягнути з відповідача виниклу заборгованість за надану теплову енергію в період з 01.10.2014 до 01.01.2023 в сумі 43639 грн 22 коп., 3% річних в сумі 299 грн 35 коп. та інфляційні збитки в сумі 908 грн 23 коп. за період з 01.06.2020 до 01.02.2022, плату за абонентське обслуговування в сумі 290 грн 60 коп. за період з 01.10.2020 до 01.01.2023, а також понесені ним судові витрати в сумі 2684 грн 00 коп. Представник позивача ОКП «ДТКЕ» Базелюк Т.В. до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позовних вимогах, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному вебсайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи на час ухвалення цього рішення не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ухвали суду від 22.02.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 23.07.2014 по теперішній час, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 17.02.2023 (а.с.33). Квартира за вказаною адресою підключена до об`єднаної системи централізованого опалення, у зв`язку з чим на ім`я [PERSON] позивачем відкрито особовий рахунок [NUMBER] (а.с.14). Нарахування плати відповідачу за відпущену теплову енергію проводилося за затвердженим в установленому порядку тарифами, на підставі актів включення (відключення) жилого будинку [ADDRESS] до системи центрального теплопостачання у тому числі від 19.10.2017, 05.04.2018, 29.10.2019, 06.04.2020, 02.11.2020, 19.04.2021, 25.10.2021, 01.11.2022 (а.с.16, 20-24). Акти наданих послуг за період з 2013 по 2016 роки на підставі акту Відокремленого підрозділу «ВО ОКП «ДТКЕ» «Мирноградтепломережа» від 12.05.2020 № 1 знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання (три роки) (а.с.25-26). Згідно з розрахунками позивача загальна сума заборгованості відповідача за відпущену теплову енергію за вищевказаною адресою перед ОКП «ДТКЕ» за період з 01.10.2014 до 01.01.2023 склала 43639грн 22 коп.; 3 % річних - 299 грн 35 коп. та інфляційні збитки - 908 грн 23 коп. за період з 01.06.2020 до 01.02.2022, а також плата за абонентське обслуговування - 290 грн 60 коп. за період з 01.10.2020 до 01.01.2023 (а.с.11-15). Відповідно до ухвали Димитровського міського суду Донецької області від 04.11.2022 судовий наказ, виданий 28.10.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованості за надану теплову енергію скасовано за заявою відповідача (а.с.19). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. До комунальних послуг згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 (набув чинності з 01.05.2019) відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний щомісячно вносити плату за комунальні послуги у строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно із ч.3 ст.156 ЖК України повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території. За приписами ст.162 ЖК України, ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.07.2017 (набув чинності з 01.05.2019) Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, в редакції, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз наведених правових норм вказує на те, що особа незалежно від того, чи є вона власником житла, або його наймачем, або членом сім`ї власника чи наймача, вона є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому зобов`язана своєчасно вносити оплату за спожиті послуги. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно із якою цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд вважає, що відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я відповідача за адресою розташування вищевказаної квартири, відповідно до якого нараховується плата за послуги з теплопостачання, що надавалися позивачем будинку [ADDRESS] до точки розподілу в межах балансової належності, та відсутність відмови від отримання послуги у передбаченому законом порядку, свідчать про фактичне укладення договору між сторонами. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від сплати за фактично надані послуги. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17. Крім того згідно із ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.07.2017 (набув чинності з 01.05.2019) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. На виконання вимог вказаного закону позивачем 04.10.2021 розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки від відповідача не надходило заяви про укладання з ним індивідуального договору, договір про надання послуг з постачання теплової енергії вважається укладеним на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, які втратили чинність з 01.05.2022 та діяли на час виникнення спірних правовідносин, (далі за текстом Правила № 630), плата за надання цих послуг повинна здійснюватися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п.35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, (далі за текстом Правила № 830), розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно із п.37 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи з наведених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач має перед позивачем зобов`язання вносити плату за спожиту теплову енергію, оскільки ним отримувалися надані позивачем послуги на підставі договору, який фактично був укладений згідно відкритого особового рахунку. Оскільки відповідач в односторонньому порядку порушив умови договору, з нього підлягає стягненню виникла заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2014 до 01.01.2023 в сумі 43639грн 22 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи цю норму закону, вимоги позивача та наявну заборгованість, з відповідача також підлягають стягненню 3% річних в сумі 299 грн 35 коп., інфляційні збитки в сумі 908грн 23 коп., розраховані за період невиконання грошового зобов`язання з 01.06.2020 до 01.02.2022. Статтею першою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів-розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги, оскільки відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» співвласникам, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення, здійснюються нарахування за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування за абонентське обслуговування здійснюється щомісяця протягом року в фіксованому розмірі, виходячи із розрахунку по 26 грн 42 коп. за місяць та з жовтня 2021 року по 33 грн 74 коп. за місяць, для споживачів, які мешкають у будинках, що обладнані приладами обліку теплової енергії, та 23 грн 04 коп. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. У порушення вищенаведених норм законодавства відповідач з жовтня 2020 року до січня 2023 року не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилася заборгованість з відповідних платежів сумі 290 грн 60 коп., яка також підлягає стягненню. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп. На підставі ст.ст.64, 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст.525, 526, 625 ЦК України, законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630,Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830,

Outcome: approved