Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 13 вересня 2012 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] взяв зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Тому позивач\~просив суд\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~сумі 13705,00\~грн.,\~з яких\~10249,79\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~ 3455,21\~грн.\~ \~заборгованість за\~відсотками.\~Також просив\~стягнути з\~відповідача на\~його користь судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 644/6533/20 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 15 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Звернувся до суду з заявою про застосування наслідків спливу позовної давності. Ухвалою суду від 21 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про огляд веб-сайту. Інші заяви та клопотання від сторін не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві позивачем викладено клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 13 вересня 2012 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 17). За умовами зазначеного договору банк надає позичальнику кредитні кошти у виді встановленого кредитного ліміту на картку. Сплата процентів, комісій чи неустойки вказаним договором не передбачена. За договором позивачем відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до червня 2017 року. В подальшому картка відповідачу неодноразово перевипускалась, востаннє 28 листопада 2017 року. Строк її дії до серпня 2021 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк» (а.с.16). Кредитні кошти позивачем відповідачу надані у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Таким чином судом встановлено, що термін дії зазначеного кредитного договору до 31 серпня 2021 року. Після укладення договору банком кредитний ліміт позивачу визначений у розмірі 300,00 грн. В подальшому розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався. 20 січня 2016 року визначений у розмірі 10000,00 грн., а з 19 грудня 2019 року визначений у розмірі 0,00 грн., що підтверджується даними довідки КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Як встановлено судом, позивачем зобов`язання перед відповідачем виконано, надано йому кредитні кошти. Відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконав, вчасно кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10249,79 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 13.09.2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 31-05-2015, розрахунком заборгованості за договором №б/н від 13.09.2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 30 червня 2019 року та розрахунком заборгованості за договором №б/н від 13.09.2012 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 24-06-2020 (а.с.9-14), а також випискою за договором б/н станом на 25.06.2020 про рух коштів по рахунку [PERSON] (а.с.53-59). Сплата процентів, розмір процентної ставки укладеним сторонами договором не передбачено. Тому безпідставним є нарахування банком відповідачу процентів у розмірі 3455,21 грн. При цьому суд відхиляє посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку та на тарифи банку, якими передбачено сплату відсотків, оскільки вказані документи не містять підпису відповідача. Тому відсутні докази, що саме ці Умови та правила, а також тарифи є частиною кредитного договору, укладеного сторонами. Таким чином, судом встановлено, що станом на 24 червня 2020 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 10249,79 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України з агальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку, відповідач активно користувався карткою, отримував кошти та частково погашав заборгованість. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Тому, сплачуючи заборгованість у розмірі, що перевищує розмір щомісячного платежу, відповідач вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу. Вказаними діями переривався перебіг позовної давності. Після цього перебіг позовної давності починався заново. Востаннє перед зверненням позивача з позовом до суду відповідач сплатив 1000 грн. 13 листопада 2019 року. Враховуючи розмір заборгованості, вказаними діями перебіг позовної давності перервався, після чого його перебіг розпочався заново. Тому підстави для застосування позовної давності відсутні. На підставі викладеного суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10249,79 грн. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково, а саме на 75%, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1576,50 грн. на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог. Всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 11826,29 грн.

Outcome: approved