Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 31 січня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На теперішній час в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач останні пів року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має стабільний високий дохід. Позивачу самотужки важко матеріально утримувати дитину. Вважає обґрунтованим та доведеним розмір аліментів на дитину у сумі 4000 гривень щомісячно. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити. При цьому пояснив, що діти знаходяться на його утриманні, щомісячно він витрачає на утримання дітей до 10000 гривень. Він проживає за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок належить на праві спільної часткової власності його сину [PERSON] та його тещі [PERSON] . Будинок складається з двох окремих частин. Він проживає в частині будинку,що належить його сину, разом з сином та малолітньою донькою. Позивач проживає окремо в іншій частині будинку разом зі своїми батьками. Відтак, донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні,а тому правових підстав для стягнення з нього аліментів не має. Крім того,відповідач зазначив,що працює оператором в ПП «Дебют» та отримує заробітну плату в розмірі 6000 гривень щомісячно, має неофіційний дохід. Загальна сума його доходу складає приблизно 15000 20000 гривень щомісячно. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 31 січня 2004 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №02 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 31 січня 2004 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 червня 2012 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1,2, 3 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З аналізу змісту вказаних правових норм вбачається, що будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Як вбачається із позовної заяви, позивач з якою проживає малолітня дитина, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі. За ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як встановлено судом, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] ,що не спростовано відповідачем під час судового розгляду. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що дитина проживає разом з ним, окремо від матері, оскільки ця обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. В той же час позивачем [PERSON] надано суду довідку, видану Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області №1258 від 15 вересня 2022 року, відповідно до якої [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відтак,суд вважає встановленим факт,що малолітня дитина проживає разом з позивачем. Оскільки, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, суд вважає необхідним покладення на відповідача аліментного зобов`язання. При цьому суд відхиляє доводи позивача щодо надання допомоги в добровільному порядку,оскільки стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків,з ким проживає малолітня дитина,передбаченим СК України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку. Судом встановлено,що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. \~ \~ \~ \~Відповідач є працездатною особою, працює оператором в ПП «Дебют», отримує заробітну плату в розмірі 6000 гривень,має неофіційний дохід,що загалом становить 15000-20000 гривень на місяць, що свідчить про його здатність забезпечувати належний рівень утримання малолітньої дитини. Відтак, враховуючи всі вищевикладені обставини, рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, потреб дитини даного віку, з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 09 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 992 гривні 40 копійок. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: partial