Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

1. Описова частина 06.01.2023 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Ковальчука А.О. звернулась із вказаною заявою, в якій просить: - встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Стислий виклад позиції заявника, заінтересованої особи Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дядько з боку матері [PERSON] . [INFO] померла її тітка з боку матері [PERSON] . [INFO] померла матір заявниці [PERSON] . Всі зазначені вище особи на момент смерті були зареєстровані та проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , яка була бабою заявниці з боку матері та матір`ю померлих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] , [PERSON] ). За життя [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві власності кожному по частині належав житловий будинок [ADDRESS] . Заявниця після смерті матері [PERSON] успадкувала 1/2 частину вищевказаного житлового будинку [ADDRESS] , який по частці належав [PERSON] та померлій [INFO] матері спадкодавиці [PERSON] спадщину після якої [PERSON] прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Фактично неуспадкованими залишились дві частини житлового будинку після [PERSON] та [PERSON] , яким належало по частині вищевказаного житлового будинку [ADDRESS] . Встановити факти постійного проживання на час відкриття спадщини матері заявниці [PERSON] з померлими братом [PERSON] та сестрою [PERSON] заявниці необхідно для оформлення спадкових прав після матері. Від заінтересованої особи заперечень проти завчи не надходило. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 11.01.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження, у Бердичівській державній нотаріальній конторі витребувано матеріали спадкової справи № 537/2013 до майна [PERSON] , 1967 р.н., яка померла [INFO] та належним чином завірені копії матеріалів спадкових справ до майна [PERSON] а, який помер [INFO] та до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засідання 28.03.2023 заявниця підтримала вимоги заяви. Учасники справи у судове засідання 20.04.2023 не з`явились. Представник заявниці [PERSON] на адресу суду спрямував заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці, заявлені вимоги підтримали. Від представника заінтересованої особи Бердичівської міської ради Окунь О. у матеріалах справи міститься клопотання, в якому вона просить проводити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Бердичівської міської ради. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] у м. Бердичеві Житомирської області померла мати заявниці [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] , [PERSON] а.с. 63-63, 33)) [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про смерть (а.с. 9, 48). Відповідно до повного витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [INFO] помер [PERSON] (а.с. 16-19). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] державним нотаріусом видано свідоцтво на право на спадщину за законом від 14.12.2019 р.№ 4-1103, яка складається з частини житлового будинку [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса № 1620/02-07 від 27.08.2021 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку [ADDRESS] після матері [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав після померлого [INFO] брата [PERSON] відмовлено з підстав неможливості встановити коло спадкоємців, їх часток у спадщині [PERSON] та останнього місця його реєстрації (а.с.13). Постановою державного нотаріуса № 1621/02-07 від 27.08.2021 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку [ADDRESS] після матері [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] відмовлено з підстав з неможливості встановити коло спадкоємців, їх часток у спадщині [PERSON] та останнього місця їх реєстрації (а.с.14). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 04.04.2023 вбачається, що чоловік [PERSON] - [PERSON] , [INFO] помер у м. Бердичеві Житомирської області 12.05.1999 (а.с. 106-107). Згідно відомостей зі Спадкового реєстру: Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 71311659, 71311760 від 31.01.2023) та згідно переглянутих відомостей в Алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1995-2023 роки спадкові справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] не відкривались, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується повідомленням Бердичівської державної нотаріальної контори від 31.01.2023 (а.с. 40). Згідно відомостей зі Спадкового реєстру: Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72066905 від 06.04.2023), а також згідно переглянутих відомостей в Алфавітних книгах обліку спадкових справ спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] не відкривалась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що підтверджується повідомленням Бердичівської державної нотаріальної контори від 06.04.2023 (а.с. 110). Згідно повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованих 03.10.2019 та 01.06.2021 місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] вказано [ADDRESS] та [PERSON] , яка померла [INFO] вказано [ADDRESS] (а.с. 65, 83). З довідок №№ 1021, 1022 від 19.02.2021, виданих МК ВЖРЕП № 7 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована разом з [PERSON] , який помер [INFO] та разом із сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті кожного та протягом шести місяців після їх смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до довідки КП "Бердичівське МБТІ" №1315 від 19.08.2019 станом на 31.12.2012 житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності по частці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 24). Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2019 вбачається, що частка житлового будинку [ADDRESS] на лежить на праві власності [PERSON] (а.с. 31). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив що заявниця це дочка його колишньої дружини. Він проживає у житловому будинку [ADDRESS] з 1990 чи 1991 року. За цією адресою, крім нього та дружини [PERSON] , до смерті жили: брат дружини - [PERSON] - один та сестра дружини [PERSON] спільно із чоловіком та дочкою, а також їхня мати [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по [ADDRESS] із 1987 року. По сусідству по [ADDRESS] проживали до смерті [PERSON] , який помер 1995 року, [PERSON] , яка померла 1999 року та [PERSON] . Норми права, які застосовані судом Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). За частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Згідно з статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Оскільки спадщина після [PERSON] та [PERSON] відкрилась до набрання чинності ЦК України, відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, спадкові правовідносини, які склались між сторонами, регулюються вимогами статей 524, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, згідно з якими спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, подавши у шестимісячний строк із дня смерті спадкодавця відповідну заяву до нотаріуса. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив у фактичне управління спадковим майном. Статтею 530 ЦК УРСР 1963 року визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). За статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Висновки суду Дослідивши докази, встановивши фактичні обставини справи, суд відмовляє у задоволенні заяви, із таких підстав. Відповідно до положень ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить установити та з якою метою. Встановлення певних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд може встановити не будь-який факт, а лише той факт, що матиме правове значення. Звертаючись до суду із цією заявою [PERSON] просила встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] та факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . У заяві [PERSON] зазначала, що встановлення цих фактів є необхідним для оформлення нею спадщини на частику житлового будинку по [ADDRESS] після матері. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України дійсно передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом із тим, спадщина як після [PERSON] , так і [PERSON] відкрилася до набрання чинності ЦК України. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963р. Нормами ЦК УРСР, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, не передбачалося прийняття спадщини шляхом встановлення факту постійного проживання на час смерті разом із спадкодавцем. Більше того, нотаріус, виносячи постанови № 1620/02-07 від 27.08.2021 та № 1621/02-07 від 27.08.2021 [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частки житлового будинку [ADDRESS] , належне [PERSON] та на частку житлового будинку [ADDRESS] , належну [PERSON] встановив, що мати заявниці [PERSON] спадщину після [PERSON] та [PERSON] прийняла, проте свої спадкових прав на оформила. Фактично нотаріусом відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину із інших підстав, а саме: неможливість перевірки кола спадкоємців, відсутність даний про реєстрацію місця проживання спадкодавців. Отже, встановлення факту проживання матері заявниці [PERSON] спільно із [PERSON] та [PERSON] на час їх смерті не матиме правового значення для заявниці. Від його встановлення не залежатиме виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав. За такого, оскільки цей факт не може бути встановлений судом, так як не матиме для заявниці правового значення, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed