Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

у листопаді 2022 року ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» (надалі - позивач) звернулося до суду з указаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 24 вересня 2018 року між [PERSON] (надалі відповідач, позичальник) та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі - банк) укладено кредитний договір №6/1772940, відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 37\~656,00 грн строком на 60 місяців з 24 вересня 2018 року по 23 вересня 2023 року. 05 серпня 2021 року між банком та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021. Згідно даного договору, 11 серпня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 6/1772940 від 24 вересня 2018 року, що був укладений між ПАТ«КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі - банк) та [PERSON] . Відповідно до договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] . У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту позивачем відповідачу направлено поштове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 11 серпня 2021 року, проте зазначене повідомлення залишилося невиконаним відповідачем у зв`язку з чим 28 вересня 2022 року позичальнику направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору, процентів за користування кредитом та комісії. Загальна сума заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором становить 44\~902,05 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2\~481,00 грн. Ухвалою судді від 12 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ураховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так судом установлено, що 24 вересня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» укладено кредитний договір №6/1772940 відповідно до якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 37\~656,00 грн строком на 60 місяців з 24 вересня 2018 року по 23 вересня 2023 року /а.с.07-08/. п.1.3.2 погоджено Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - Комісія), та встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати усіх платежів. [PERSON] підписала договір, погодилася з умовами користування кредитом. Банк виконав умови кредитного договору, надавши позичальнику кредитні кошти на відповідних умовах їх повернення. 05 серпня 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021 /а.с.27-31/. Згідно з додатком №1 до Договору, 11 серпня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги, у тому числі, за Кредитним договором від 24 вересня 2018 року №6/1772940, укладеним між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] /а.с.36-37/. Відповідно до договору відступлення ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту позивачем відповідачу направлено поштове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 11 серпня 2021 року /а.с.40-41/. 28 вересня 2022 року у зв`язку з невиконанням вимог, вказаних в повідомленні від 11 серпня 2021 року позивачем направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору, процентів за користування кредитом та комісії /а.с.42-43/. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Суд приймає до уваги той факт, що кредитор звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором. Однак, не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії, оскільки Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі №524/5152/15 зробив висновок, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок, тому є нікчемними. Тобто суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов договору та майнових прав позивача на повернення кредиту та процентів за ним. Аналізуючи викладене, ураховуючи установлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи та перевіривши правильність розрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню: заборгованість за тілом кредиту в сумі 22\~238,12 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 1\~574,46 грн (станом на 11 серпня 2021 року) та заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 3\~767,67 грн (станом на 28 вересня 2022 року, яка нарахована за період з 12 серпня 2021 року по 28 вересня 2022 року). У задоволенні іншої частини вимог належить відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial