Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку цивільного судочинства до Васильківської міської ради в якій просить визнати за ним право власності на 1/1 частку спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] - житлового будинку загальною площею 199,9 м. кв., житловою площею 108,1 м. кв., з надвірними господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову зазначено, що [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] . 11.12.2015 року [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Пясецької Л.М. із відповідною заявою про прийняття спадщини, про що була заведена спадкова справа №33/2015 та 04.10.2022 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Даний факт підтверджується: витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №70218661 від 04.10.2022 року; довідкою №62/02-14 про склад спадкоємців від 04.10.2022 року, виданою Приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Пясецькою Л.М. Також у Приватного нотаріуса позивач отримав: свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га, розташованої на території [ADDRESS] , кадастровий номер 3221482802:03:001:0037 видане Приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Пясецькою Л.М., зареєстровано в реєстрі за №260; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 311517988 від 04.10.2022 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2641646532120, видавник: Пясецька Л.М., приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області. 23.11.2022 року, позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що Приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Пясецька Л.М. відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок згідно вимог ст. 182 ЦК України. Померла, [PERSON] за життя встигла: отримати рішення №27 від 26.04.2007 року Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель; погодити будівельний паспорт на будівництво; оформити технічний паспорт на житловий будинок 31.07.2013 року; подати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Але дружина не встигла зареєструвати на нього право власності у встановленому законом порядку. Фактично, даний житловий будинок розташований на земельній ділянці, кадастровий номер 3221482802:03:001:0037, на яку позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 64). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.74). [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити (а.с. 77). Представник Васильківської міської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутності за наявними документами та доказами у справі (а.с. 70). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутністю відзиву відповідачами, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.07.2015 року (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб 04.07.1970 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) (а.с.9). Спадкоємцем до майна померлої є позивач, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та спадковою справою №33/2015 (а.с.11 (зворотна сторона аркуша) -12, 79-141), а також довідкою про склад спадкоємців від 04.10.2022 року (а.с.10). Відповідно до Свідоцтво про право на спадщину за законом серія НРТ № 361385 від 04.10.2022 року спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її чоловік [PERSON] та свідоцтво видано на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 3221482802:03:001:0037, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №668455, виданого Застугнянською сільською радою Васильківського району Київської області 03.10.2006 року на підставі рішення Застугнянської сільської ради 3 сесії V скликання №74-3-5 від 13.06.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010632600368 (а.с. 11). До кола спадкового майна входить також житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] . За час свого життя померла не здійснила державної реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок. А відтак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ з відповідною реєстрацією на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.11.2022 року виданої Приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Пясецькою Л.М. (а.с.14-16). Згідно технічного паспорту №312, виданий на ім`я [PERSON] , житловий будинок літера «А», господарський блок «Б»; криниця №1; огорожа №2-5, за інвентарізовано на [PERSON] та паспорт був виданий 31.07.2013 року (а.с.22-24). Відповідно до Архівної довідки №ВС 1122003/а від 07.11.2022 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомляє, що станом на 31.12.2012 року, нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Нерухоме майно за вищевказаною адресою за інвентаризовано на ім`я [PERSON] , інвентаризаційна справа №312 (а.с. 27). Як вбачається із спадкової справи №33/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] , який не вступив в спадщину після смерті матері (а.с. 79-141). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Оскільки інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON] , не вступили в спадщину, то суд відповідно до постанови ВС не залучає його у якості відповідачів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання , у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Факт наявності даного будинку померлій підтверджуються копією технічного паспорту складеного станом на 31.07.2013 року, однак, згідно Декларації про готовність об`єкта до експлуатації початок будівництва житлового будинку 2006 рік, закінчення будівництва - 2007 рік, право власності не зареєстровано. У зв`язку з відсутністю документа, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутися до суду, для встановлення за позивачем, як спадкоємцем померлої [PERSON] права власності на вказаний будинок. Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину на 1/1 частку будинку не видавалось, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Ц[К та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved