Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 22 січня 1998 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №161. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між ними припинені, шлюб носить суто формальний характер, кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, тому позивач бажає розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві міститься вимога про розгляд справи без її та представника участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України і роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~21.12.2007\~року №\~11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 січня 1998 року, який зареєстровано Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №161. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved