Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

В липні 2021 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулось АТ «Райфайзен Банк Аваль» із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки серія та номер: 014/136725/3161/82/1 виданого 19.09.2007 року, видавник: ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Гагарінське відділення, реєстраційний номер іпотеки №4781046. Згідно позовних вимог, позивач просив у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, №014/127357/3161/85 від 03.04.2007р. у сумі 450 190 доларів США 49 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку в еквівалентності складає 12 556 848 грн. 26 коп., та за кредитним договором №014/136725/3161/82 від 19.09.2007 року у сумі 1 083 682 грн. 94 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: цілісний майновий комплекс, який складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 282,8 кв.м., житловою площею 141,9 кв.м., та земельної ділянки загальною площею 0,153 га., кадастровий номер 12211486200050110045, на якій розташовано зазначене нерухоме майно, місцезнаходження якого [ADDRESS] - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також просив стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»(ЄДРПОУ: 14305909) сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 29 249, 07 грн. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Олексюк М.М. позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовільнити. Представник відповідача - адвокат Заіменко Д.В. у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відзив який наявний в матеріалах справи, а саме: що [PERSON] на законних підставах набула право власності на спірні об`єкти нерухомого майна, про що 14 липня 2017 року було складено акт про передання права власності на вказане рухоме майно та 18 липня 2017 року ПН ДРНО Чаладзе Г.О. під реєстровим № 620 та під метровим №617 їй були видані свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею »2,8 кв.м, житловою площею 141,9 кв.м та земельної ділянки загальною площею 0,153 га, кадастровий номер 12211486200050110045, на якій розташовано зазначене нерухоме майно, місцезнаходження якого: [ADDRESS] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обставини, які встановлені судом. 03 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» (у зв`язку із прийняттям статуту у новій редакції АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/127357/3161/85, за умовами якого [PERSON] отримав кредит на суму 180 000,00 доларів США, зі сплатою 13,25% річних та кінцевим терміном повернення до 02.04.2027 року. В забезпечення виконання умов за кредитним договором №014/127357/3161/85 від 03.04.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки №014/127357/3161/85/1 від 03.04.2007 року, предметом якого є незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,1530 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.33-35). Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за і користування. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника з подальшою можливістю видачі готівки Позичальнику через касу Кредитора. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредиті кошт в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно умов п. 3.3. Кредитного договору сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, процент за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівкою, в касу Кредитора: щомісячно, до 30 (тридцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 30.03.2027 року (включно); щомісячно, до 30 (тридцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів. Отже, з укладенням Кредитного договору-1 у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та у розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Крім того, відповідно до умов п. 8.1. Кредитного договору-1 Позичальник засвідчив та гарантував, що всі умови Кредитного договору для нього зрозумілі, від повідають його інтересам, є розумними та справедливими; Позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин, він спроможний укласти Кредитний договір і виконати зобов`язання, передбачені цим Договором, оскільки він не має обмежень у право та дієздатності. До того, Позичальник гарантував, що жодним чином не обмежений законом, іншим нормативний актом, судовим рішенням або іншим передбаченим чинним законодавством способом в своєму праві укладати Кредитний договір та виконувати усі умови, визначені в ньому. Також, згідно п. 8.2. Кредитного договору-1 сторони погодили і те, що з укладенням цього Договору Сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не снує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього Договору. До того ж, згідно п. 8.3. Кредитного договору-1 Позичальник гарантував, що у разі зміни курсу іноземної валюти (валют кредиту) відносно національної грошової одиниці України, всі валютні ризики несе він. Крім того, позичальник засвідчив що йому розтлумачено (зрозуміло) та він згоден, що зміна курсу іноземної валюти відносно національної грошової одинці України може призвести до значних збитків та погіршення його фінансового стану. Сторони дійшли згоди, що будь-яке порушення Позичальником умов Кредитного договору повинно розглядатись як істотне порушення Договору, яке надає право Кредитору у порядку, передбаченому цим Договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених Договором строків виконання зобов`язань, вимагати від Позичальника повернення кредиту та інших передбачених цим Договором платежів (п. 8.4. Кредитного договору-1). Відповідно до п. 9.1. Кредитний договір-1 набуває чинності з часу його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора та діє до повного погашення кредитної заборгованості Позичальника за Кредитним договором (суми кредиту, процентів за користування, комісій, неустойок, відшкодування можливих збитків). Окрім того, 14 вересня 2009 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору-1 (надалі по тексту «Додаткова угода № 1»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди врегулювати виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, шляхом тимчасового (на період з 30.09.2009 року до 30.08.2010 року) зменшення розміру щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором. Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та Ж,2 (п. 1.З., п.4 Додаткової угоди). Крім того, згідно п. 6 цієї Додаткової угоди Позичальник підтвердив, що перед укладенням цієї Додаткової угоди він повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007р.), що підтверджується підписом Позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наявної інформації. Надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною, своєчасною (копія Додаткової угоди № 1 з відповідними додатками додається). Отже, з укладенням Кредитного договору-1 та Додаткової угоди № 1 до нього, у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Крім того, 19 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма Юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту (надалі по тексту «Позивач», «Банк», «Кредитор», «АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] (надалі по тексту «Боржник», «Позичальник») було укладено Кредитний договір № 014/136725/3161/82 (надалі по тексту «Кредитний договір-2»), згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 470 000 гривень 00 копійок строком на 120 місяців, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,50 % річних, виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором № 014/136725/3161/82. Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору-2 Кредитор надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, забезпеченості, повернення та плати зі. користування. Згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору-2, надання кредиту може здійснюватися на розсуд Банку шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів Бані :а з позичкового рахунку Позичальника на його поточний рахунок з можливістю подальше ї видачі готівки через касу Банка; безготівкової оплати платіжних документів Позичальника (Копія Виписки по рахунку додається). Відповідно до висновку ВГС України, наведеному в Постанові від 0 5.04.2017 року у справі № 905/2009/15, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Згідно умов п. 3.3. Кредитного договору-2 сторони встановили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється Позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії цього Договору згідно Графіку. За рахунок кожного платежу здійснюється погашення щомісячних процентів за користування кредитом та погашення частини кредиту. Платіж рівними частинами розраховується таким чином, щоб всі щомісячні платеж. при фіксованій платіжній ставці були рівними на весь період дії Договору. Відповідно до умов пп. 5.1., 5.2. Кредитного договору-2 Позичали ик зобов`язався належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та Тарифів Банку, та повернути всі інші боргові зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором; здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Банку: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступ отримання кредиту, погашення заборгованості по договору, на рахунок нарахованих процентів в сумі нарахованих процентів за фактичне використання кредитних коштів та на поточний рахунок - в сумі погашення кредиту. Отже, з укладенням Кредитного договору-2 у Позичальника повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Крім того, відповідно до умов п. 8.1. Кредитного договору-2 Позичальник засвідчив та гарантував, що всі умови Кредитного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими; Позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин, він спроможний укласти Договір і виконати зобов`язання, передбачені цим Договором, оскільки він не має обмежень у право - та дієздатності. | Також, згідно п. 8.2. Кредитного договору-2 сторони погодили і те, поз укладенням цього Договору Сторони досягай згоди з усіх його істотних умов та не снує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього Договору. Сторони дійшли згоди, що будь-яке порушення Позичальником умов Кредитного договору повинно розглядатись як істотне порушення Договору, яке надає право Кредитору у порядку, передбаченому цим Договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених Договором строків виконання зобов`язань, вимагати від Позичальника повернення кредиту та інших передбачених цим Договором платежів (п. 8.4. Кредитного договору-2). Відповідно до п. 9.1. Кредитний договір-2 набуває чинності з часу його підписання Сторонами та скріплення печаткою Кредитора та діє до повного погашення кредитної заборгованості Позичальника за Кредитним договором (суми кредиті, процентів за користування, комісій, неустойок, відшкодування можливих збитків). Окрім того, 14 вересня 2009 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору-2 (надалі по тексту «Додаткова угода № 1»), відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) Кредиту, строк Кредиту збільшити на 211 календарних місяців, тимчасово на період з 30 вересня 2009 року до 30 серпня 2010 року зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку погашення Кредиту та інших платежів за Кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди (кредитні канікули). Крім того, згідно п. 6 цієї Додаткової угоди Позичальник підтвердив, що перед укладенням цієї Додаткової угоди він повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовану сукупну вартість кредиту (відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007р.), що підтверджується підписом Позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід`ємною частиною цієї Додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наявної інформації. Надана Позичальнику інформація є повною, необхідною, доступною, достовірною, своєчасною (копія Додаткової угоди № 1 з відповідними додатками додається). Отже, з укладенням Кредитного договору-2 та Додаткової угоди № 1 до нього, у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 01'47127357/3161/85, 03 квітня 2007 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 014/127357/3161/85/1 (надалі Договір іпотеки-1) (копія Договору іпотеки № 014/127357/3161/85/1 від 03.04.2007 року додається). Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки-1 Предметом іпотеки є нерухоме майно: об`єкт незавершеного будівництва, житловий будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. від 03 квітня 2007 року за реєстровим №1796, №1800 (надалі по тексту «Предмет іпотеки»). Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки-1 сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі 935 919 грн. 00 коп. Відповідно до п.2.1.2. Договору іпотеки-1 на підставах, передбачених законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення. Пунктом 3.1.4. Договору іпотеки-1 передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим або за Кредитним договором Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно п. 3.1.6. Договору іпотеки-1 Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його у випадку смерті Іпотекодавця, а також у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом. Відповідно до п. 4.1.4. Договору іпотеки-1 Іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від Іпотекодержателя. Статтею 5 Договору іпотеки-1 передбачено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строк сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/136725/3161/82, 19 вересня 2007 року між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 014/136725/3161/82/1 (надалі Договір іпотеки-2). Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки-2 Предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка загальною площею 0,153 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власної ділянку серія ЯЕ № 475260, виданого Дніпропетровським районним відділом земельних ресурсів 27 червня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1800 від 03.04.2007 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за землю та на право постійного користування землею, землі за № 010712002354, Кадастровий номер земельної ділянки -1221486200-05-011-0045 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що адресою: [ADDRESS] , який належить - Іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим, комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 29.08.2007 року, серії [NUMBER] , згідно рішення від 03.04.2007 ррку за № 77/5 та зареєстрованого в реєстрі прав власності ДРКП «Бюро технічної інвентаризації» 29.08.2007 року за № 18117447 надалі по тексту «Предмет іпотеки»). Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки-2 сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі 1 949 938 грн. 00 коп. Відповідно до п.2.1.2. Договору іпотеки-2 на підставах, передбачених законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення. Пунктом 3.1.4. Договору іпотеки-2 передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим або за Кредитним договором Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно п. 3.1.6. Договору іпотеки-2 Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його у випадку смерті Іпотекодавця, а також у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом. Відповідно до п. 4.1.4. Договору іпотеки-2 Іпотекодавець зобов`язаний не відчужувати предмет іпотеки у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов`язанням з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та розпорядження предметом іпотеки, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від Іпотекодержателя. Статтею 5 Договору іпотеки-2 передбачено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Наразі [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 08.04.2021 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» становить: 1.за Кредитним договором № 014/127357/3161/85 від 03.04.2007р. - 450 190 доларів США 49 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку в еквіваленті складає 12 556 848 грн. 26 коп., яка складається із: -заборгованості за кредитом - 187 171 долар США 66 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку в еквіваленті складає 5 220 648 грн. 09 коп.; -заборгованості за відсотками - 263 018 доларів США 83 центи, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку в еквіваленті складає 7 336 200 грн. 17 коп.; 2.за Кредитним договором № 014/136725/3161/82 від 19.09.2007р. - 1 083 682 грн. 94 коп., яка складається із: -заборгованості за кредитом - 459 947 грн. 01 коп.; -заборгованості за відсотками - 623 735 грн. 93 коп. На підтвердження вищевикладених обставин, матеріали справи містять відповідний розрахунок суми заборгованості. У жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Юрченко Л.Л., приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О. про скасування запису про іпотеку та заборони на нерухоме майно, мотивуючи тим, що 13 липня 2017 року придбала на другому повторному аукціоні з продажу цілісного майнового комплексу боржника ФОП [PERSON] з можливістю зниження початкової вартості лот №1 цілісний майновий комплекс, який складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 282,8 кв.м, житловою площею 141,9 кв.м та земельної ділянки загальною площею 0,153 га, кадастровий номер 12211486200050110045 на якій розташоване зазначене нерухоме майно, місцезнаходження якого, [ADDRESS] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2020 року у справі № 175/3969/18 в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Дніпровський апеляційний суд своєю постановою від 03 листопада 2020 року залишив рішення суду першої інстанції без змін. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне. Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2011 року та 27 грудня 2011 року порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи підприємця [PERSON] , визнано Фізичну особу - підприємця [PERSON] банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора. В ліквідаційну масу боржника ввійшло нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер 12211486200050110045 та будинок, що знаходять [ADDRESS] . Для реалізації майна та проведення аукціону рішенням зборів кредиторів організатора аукціону з продажу майна банкрута ФОП [PERSON] було затверджено Товарну біржу «Катеринославська» (м. Дніпропетровськ проспект Пушкіна 49, офіс 4/1. 13 червня 2017 року було розміщено оголошення про продаж майна боржника ФОП [PERSON] , згідно оголошення, другий повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу було призначено на 13 липня 2017 року з можливістю зниження початкової вартості, початкова вартість становить у розмірі 3 479 768,26 грн. 20 липня 2017 року на адресу Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшов Звіт про хід здійснення ліквідаційної процедури ФОП [PERSON] за липень 2017 року від арбітражного керуючого Бразалук С.С., відповідно якого 13 липня 2017 року в залі торгів товарної біржі «Катеринославська» відбувся другий повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу боржника ФОП [PERSON] з можливістю зниження початкової вартості, переможцем аукціону стала [PERSON] , яка запропонувала за вказане нерухоме майно 382774, 74 грн. 14 липня 2017 року було складено акт про передання права власно на нерухоме майно. 13 липня 2017 року [PERSON] було визнано переможцем прилюдних торгів стосовно земельної ділянки та житлового будинку, що розташовані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується протоколом №1 Товарної біржі «Катеринославська» про проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ФОП [PERSON] . За наслідками проведення вказаних прилюдних торгів на підставі Акту про переведення права власності на нерухоме майно від 14 липня 2017 приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Чаладзе Г.О 18 липня 2017 року під реєстровим №620 та під реєстровим №617 покупцю видані свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 липня 2017 року №92220612 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 липня 2017 року №92217249, щодо об`єктів вищевказаного нерухомого майна наявні записи про його обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21438081, зареєстрована 19 вересня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р.№5077, виданий 19 вересня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 5686153; заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21438033, зареєстрована 03 квітня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. №1804, виданий 03 квітня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 4743214; заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21437615, зареєстрована 19 вересня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. №5077 виданий 19 вересня 2007 року видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 5686040; заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21437595 зареєстрована 03 квітня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. №1804, виданий 03 квітня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 4743035. Окрім цього, як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, придбане [PERSON] нерухоме майно перебуває в іпотеці, де іпотекодержателем є АТ «Райффайзен Банк Аваль», а боржником [PERSON] . Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що боржник - це особа, яка має виконати на користь обтяжувана забезпечене обтяженням зобов`язання, або майновий поручитель за таким зобов`язанням; особа, у володінні якої знаходиться майно, що належить обтяжувану; особа, яка має виконати на користь обтяжувана зобов`язання за договором, на підставі якого виникло договірне обтяження; особа, яка відступила право вимоги, що є предметом обтяження; уповноважений орган - це орган державної влади або його посадова особа, який відповідно до закону наділений повноваженнями обтяжувати рухоме майно, що належить юридичній чи фізичній особі; обтяжувач - це уповноважений орган при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов`язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора. Згідно ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувана на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувана на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Реєстрація обтяжень рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) здійснюється відповідно до Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року та постанови Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року N830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна». Державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. У силу статей 525. 526. 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо ніше не встановлено договором або законом. Змістом частин першої, другої статті 590 ИК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому випадку заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою стягнення на предмет застави. Відповідно до статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких, зокрема, належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрата переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відповідно до п. 6 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» (у редакції, яка була чинною на час спірних правовідносин), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної комісії, скасовується арешт накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обтяження щодо розпорядження майном такого боржника. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку про те, шо Закон України «Про іпотеку» містить спеціальні норми щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а стаття 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України переліком таких підстав. Відповідно, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). У випадку реалізації майна банкрута, яке було передано в іпотеку, кошти від такої реалізації спрямовуються на задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує, залишок після забезпечення вимог кредитора та витрат включається до ліквідаційної маси, а зобов`язання перед кредитором увижається погашеним. Зазначена норма права стосується реалізації майна саме банкрута, а не будь-якого іншого майна, переданого в іпотеку. Станом на день розгляду справи кошти від реалізації нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці Банку, не спрямовані на задоволення вимог останнього. Заборгованість за кредитними договорами № 014/127357/3161/85 від 03.04.2007 року та № 014/136725/3161/82 від 19.09.2007р. не погашена, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що іпотека припинилася. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (копія додається), щодо об`єктів вищевказаного нерухомого майна наявні записи про його обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21438081, зареєстрована 19 вересня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р.№5077, виданий 19 вересня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 5686153; заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21438033, зареєстрована 03 квітня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. №1804, виданий 03 квітня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 4743214; заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21437615, зареєстрована 19 вересня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. №5077 виданий 19 вересня 2007 року видавник: Приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 5686040; заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 21437595 зареєстрована 03 квітня 2007 року на підставі договору іпотеки, серія та номер: р. №1804, виданий 03 квітня 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського РНО Юрченко Л.Л., реєстраційний номер обтяження: 4743035. Окрім цього, як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, придбане [PERSON] нерухоме майно перебуває в іпотеці, де іпотекодержателем є АТ «Райффайзен Банк Аваль», а боржником [PERSON] . Таким чином, факт придбання іпотечного майна [PERSON] не спростостовує презумції правомірності обтяження спірного нерухомого майна іпотекою, таке обтяження є чинним з моменту його первинної реєстрації в цьому реєстрі. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-1382цс16 від 26 жовтня 2016 року. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 640/20090/14-ц (провадження № 61-4626св18). За змістом ст. 526 та ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом. Враховуючи, що вимоги Банку та взяті позичальником зобов`язання за Кредитним договором в добровільному порядку не виконані, а також у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, Кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами Відповідачу, надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за кредитними договорами . дана вимога була направлена 15.04.2021 року, однак, у визначені Кредитором строки не виконана. Отже, враховуючи те, що Позичальник та Відповідач не виконують умов Кредитних договорів та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного в Україні законодавства, Банк на законних підставах звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (п. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це від забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ч. З ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом у інших формах Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ч. 1 ст. З ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотеко держателя відчужувати предмет іпотеки, або передавати його, в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. З ст. 12 Закону України «Про іпотеку», правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського віддання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Крім того, згідно п. 34 та 36 Постанови № 5 передбачено, що у випадку, коли для розпорядження предметом застави була необхідною згода заставо держателя (ч. 2 ст. 586 ЦК України), правочин заставодавця щодо розпорядження предметом застави, вчинений без згоди заставодержателя після укладення договору застави, не може бути визнано недійсним за позовом заставодержателя, оскільки в п. 2 ч. 2 ст. 592 ЦК України установлено інший наслідок порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави, а саме - пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також тому, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна (ст. 23 Закону України «Про іпотеку»). Ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до умов ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, факт придбання іпотечного майна [PERSON] не спростовує презумції правомірності обтяження спірного нерухомого майна іпотекою, таке обтяження є чинним з моменту його первинної реєстрації в цьому реєстрі іпотек. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-1382цс16 від 26 жовтня 2016 року. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського віддання) на предмет іпотеки від іпотекдавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотек і є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо де його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Крім того, згідно п. 34 та 36 Постанови № 5 передбачено, що у випадку, коли для розпорядження предметом застави була необхідною згода заставо держателя (ч. 2 ст. 586 ЦК України), правочин заставодавця щодо розпорядження предметом застави, вчинений без згоди заставодержателя після укладення договору застави, не може бути визнано недійсним за позовом заставодержателя, оскільки в п. 2 ч. 2 ст. 592 ЦК України установлено інший наслідок порушення заставодавцем правил про розпорядження предметом застави, а саме - пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також тому, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна (ст. 23 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В рахунок виконання основного зобов`язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у порядку, передбаченому ст. 33 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Таким чином, суд прийшов до висновку, про необхідність задоволення позову у повному обсязі. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 29 249,07грн. Оскільки суд дійшов висновку, про обґрунтованість позову та його задоволення, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу.

Outcome: approved