Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про стягнення заборгованості за договором оренди, у якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 17.04.2023 року просив стягнути з ТОВ «Група Електроюа» на користь [PERSON] 255971, 06 грн., в тому числі орендна плата в сумі 49760, 26 грн., 3% річних в сумі 6850, 80 грн., сума обов`язкового викупу 199360, 00 грн., а також судові витрати. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 10.03.2020 року між ним та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір №10-03-2020-3/1 оренди обладнання з обов`язковим викупом. Згідно до п.1 Специфікації №1 до укладеного Договору орендодавець передав у строкове платне користування орендарю, а орендар прийняв зарядні пристрої для електромобілів - три станції зарядження електромобілів змінного струму «Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЕ, код ДКПП 27.11.50-33-00, клас 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п`ятипровідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабелю КВГ 5х6. Згідно до п.2 Специфікації №1 до укладеного Договору, зарядні станції введені в експлуатацію: модель станції AЕ-3, № станції - 1499, де встановлена станція, адреса: [ADDRESS], вартість 3000 доларів США; модель станції AЕ-3, № станції - 1413, де встановлена станція, адреса: [ADDRESS], вартість 3000 доларів США; модель станції AЕ-1/1, № станції - 1219, де встановлена станція, адреса: [ADDRESS], вартість 2000 доларів США. Пунктом 1.1.1. укладеного Договору визначено, що загальна вартість Об`єктів оренди становить 199360, 00 грн., що на дату укладення цього Договору ціна у перерахунку до долара США становить 8000, 00 доларів США, згідно з офіційним курсом Національного банку України, що склався на дату підписання Договору. Термін оренди згідно п. 3 Договору складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту, а саме до 10.03.2021 року. За умовами п. 4.1 Договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2,08% в місяць від вартості об`єкта оренди, яка вказана п.1.1.1 даного Договору, Орендна плата сплачується в гривні, згідно з курсом Національного банку України на день виплати коштів. Порядок та строки виплати орендної плати визначений п.4.2. договору - орендна плата сплачується Орендарем щомісячно шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок Орендодавця з 15 по останній день місяця, тобто до 30 або 31 числа кожного місяця наступного за звітним. Пунктом 4.5. договору сторони визначили, що орендар виступає податковим агентом щодо утримання та сплати ПДФО та військового збору зі суми орендних платежів на користь Орендодавця. Пунктом 6.1. Договору визначено, що об`єкт оренди вважається переданим в оренду і повернутим з оренди з моменту підписання відповідної специфікації Об`єкта оренди. Специфікація №1 була підписана Сторонами у день укладання Договору. Пунктом 7.1.4. Договору визначено, що Орендар повинен своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Пунктом 7.1.6 Договору Оренди зобов`язується обов`язково викупити обладнання згідно п. 8 даного Договору. Згідно до 8.1. Договору, передбачено зобов`язання Орендаря викупити об`єкт оренди в кінці строку дії Договору, або достроково в будь-який час на вимогу Орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, за реквізитами визначеними у Договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу за викупною ціною у сумі, що є еквівалентною 8000 доларів США. Пунктом 10.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Позивач зазначає, що усі умови Договору ним виконанні - Об`єкт оренди переданий Орендарю, заперечень та зауважень з боку останнього не надходило. Орендар не висунув вимоги щодо дострокового припинення або розірвання Договору чи визнання його недійсним. Однак, починаючи з моменту укладення відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором оренди. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 255971, 06 грн., в тому числі орендна плата в сумі 49760, 26 грн., 3% річних в сумі 6850, 80 грн., сума обов`язкового викупу 199360, 00 грн., а також судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 23.02.2022р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 18.04.2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 16.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.04.2023 року позивач подав заяви про зменшення розміру позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в зменшеній частині та просив стягнути з відповідача на користь позивача 255971, 06 грн. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом, відзив у встановлені судом строки не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Судом встановлено, що 10.03.2020 року між [PERSON] та ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» укладено договір №10-03-2020-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом. За умовами п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання): зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у Специфікації, що є додатком до даного договору у кількості 3 одиниці, а саме зарядні станції: модель станції AЕ-3, № станції - 1499, де встановлена станція, адреса: [ADDRESS] , вартість 3000 доларів США; модель станції AЕ-3, № станції - 1413, де встановлена станція, адреса: [ADDRESS] , вартість 3000 доларів США; модель станції AЕ-1/1, № станції - 1219, де встановлена станція, адреса: [ADDRESS], вартість 2000 доларів США. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до п. 6.1. Договору об`єкт оренди вважається переданим в оренду і повернутим з оренди з моменту підписання відповідної специфікації об`єкта оренди. Загальна вартість об`єктів оренди становить 199360, 00 гривень, що на дату укладання Договору становить 8000 доларів США (п. 1.1.1.). Пунктом 3.1. Договору визначено, що термін оренди складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 10.03.2021 року. Згідно з п. 4 Договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 2, 08 % в місяць від суми, яка вказана п. 1.1.1. даного Договору, з щомісячною капіталізацією, а саме: кожного місяця, протягом строку користування Об`єктом оренди відсоток включає в себе суму капіталізації відповідно до п. 4.3. Разом з тим, в позовні заяві позивач зазначає, що відповідач, не виконав свої зобов`язання за Договором, що стороною відповідача жодним чином неоспорено та неспростовано. За положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач, не виконуючи вимоги умови Договору в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, а згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, ст. 625 ЦК України чітко визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, відповідно до п. 8.1. Договору Орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково в будь-який час на вимогу Орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є Об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього Договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 8000 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів. Згідно з ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Жодних заперечень від ТОВ «ГРУПА ЕЛЕКТРОЮА» про наявність заборгованості з оренди за договором та щодо неможливість викупу об`єкта оренди позивач не отримував. До суду такі заперечення також не надходили. Відповідно до п. 5.1 договору дія договору припиняється внаслідок закінчення терміну його дії. Оскільки відповідачем вимоги укладеного між сторонам 10.03.2020 року договору №10-03-2020-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом не виконано, та в порушення вимог п. 8.1. договору об`єкт оренди не викуплено, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума обов`язкового викупного платежу в розмірі 199360, 00 грн. Суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню орендна плата за період з 10.03.2020 року до 10.03.2021 року в межах строку дії договору в розмірі 49760, 26 грн. = (4146, 68 х 12 місяців). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних суд приходить до наступного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як відповідач прострочив виконання зобов`язання по сплаті платежів з орендної плати, а також суми обов`язкового викупного платежу, то вимога позивача про стягнення з ТОВ «Група Електроюа» 3% річних є правомірною. Разом з тим, за висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 27.05.2019 року (справа №910/20107/17), суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи, при цьому, за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Розмір 3 % річних за сумою орендних платежів складає 6850,80 грн. Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог та заяви про зменшення позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2559,71 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved