Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

заявник звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , місце смерті м. Жлобін, Республіка Білорусь, яка настала [INFO] . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він є сином [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , про що було видано Жлобінським міжрайонним відділом Державного комітету судових експертиз Республіки Білорусь лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видане відділом РАЦС Жлобінського райвиконкому Гомельської області. Заявник зазначає, що наразі оригінали вказаних документів знаходяться у Республіці Білорусь і не можуть бути направленими до України через відсутність поштового зв`язку та оголошення воєнного стану. Заявник вказує, що 28.06.2022 року він звернувся до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про визнання факту смерті, однак останньому було відмовлено у реєстрації факту смерті. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду для встановлення факту смерті в судовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19.07.2022 року справу скеровано до Голосіївського районного суду міста Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2022 року відкрито провадження за заявою [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2022 року від 25.01.2023 року залучено до участі у справі [PERSON] . Заявник подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Третя особа в судовому засіданні підтримала подану заяву, просила її задовольнити, зазначаючи на те, що будь-які дипломатичні зв`язки з Республікою Білорусь в зв`язку з оголошенням воєнного стану були припинені і вони позбавлені можливості отримати оригінали документів, що підтверджують факт смерті [PERSON] , яка є громадянкою України, однак смерть якої настала на території Республіки Білорусь. Вислухавши пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження виданого 27 травня 1997 року, серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 16.05.1997 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] . Відповідно до листа Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ) від 28.06.2021 року №1767/21.6-20, [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] через ненадання необхідних документів, передбачених п.п.1 п.5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. В матеріалах справи наявні копії лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] , що було видано Жлобінським міжрайонним відділом Державного комітету судових експертиз Республіки Білорусь, яка померла [INFO] та копія свідоцтва про смерть, видане відділом РАЦС Жлобінського райвиконкому Гомельської області. Відповідно до ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичної установи; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою. Інструкцією про заповнення та видачу лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 5459 передбачено, що лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом, на підставі вивчення медичної документації і результату розтину. В силу положень ст.8 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Статтею 25 Конвенції передбачено, що установи юстиції кожної з Договірних Сторін можуть визнати громадянином іншої Договірної Сторони й іншу особу, що проживає на її території, безвісно відсутньою або померлою, а також встановити факт її смерті за клопотанням проживаючих на її території зацікавлених осіб, права й інтереси яких засновані на законодавстві цієї Договірної Сторони. При розгляді справ про визнання безвісно відсутнім або оголошенні померлим і справ про встановлення факту смерті установи юстиції Договірних Сторін застосовують законодавство своєї держави. Відповідно до положень п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 6, п. 9 глави 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні від 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого за їх зверненням в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, сьомим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не може у інший спосіб здійснити реєстрацію смерті своєї матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved