Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] 22 березня 2023 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоненко Олена Миколаївна Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та вирішити питання стягнення з відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалення додаткового рішення передбачено ст. 270 ЦПК України. У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зі змісту ст. 270 ч. 4 Цивільного процесуального кодексу України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. У судове засідання строни не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Проведення судового засідання в режимі відео конференції не представилось можливим. У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухалення додаткового рішення в якій викладено позицію щодо питання цього розгляду, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2023 року задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоненко Олена Миколаївна Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис, вчинений 06 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоненко Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 12362, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у загальному розмірі 985 000,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» код ЄДРПОУ 36799749 (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5Б) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ( проживає за адресою: [ADDRESS] ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн. ( а.с. 158-163). Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписом пункту 2 частини другої статті 141 цього Кодексу судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи вимоги, викладені в клопотанні, позивач просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача [PERSON] 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. З наданої копії Договору про надання правової допомоги № 19/07-2022 від 26.07.2022 року, укладеного між адвокатським бюро «РОМАНА ВОЛОСЯНКА», в особі керуючого бюро Волосянка Р.О. та [PERSON]. вбачається, що Адвокатське об`єднання, як виконавець, бере на себе зобов`язання надавати Терешку Р.В., як клієнту, правову (професійну правничу) допомогу (а.с. 168-169). Пунктом 3 Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №19/07-2022 від 26.07.2022 сторони обумовили, що гонорар згідно цієї угоди становить 6000 гривень (а.с. 170). З Акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 20.03.2023 вбачається, що виконавцем - адвокатським бюро «РОМАНА ВОЛОСЯНКА» здійснено розрахунок виконаних робіт для надання професійної правничої допомоги на загальну суму 6 000,00 гривень (а.с. 171). 03.04.2023 року представник позивача [PERSON] -адвокатом Волосянко Р.О. через канцелярію суду подано заяву про стягнення з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 (шість тисяч гривень), надавши докази (квитанції) оплати позивачем такого розміру правничої допомоги ( а.с. 181-184). Враховуючи викладене, матеріалами справи доведено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 6 000,00 (шість тисяч гривень). На підставі викладеного,

Outcome: approved