Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що на даний час навчається у Жилінському університеті у Жиліні на першому курсі денної форми навчання, плановий строк навчання до 31.08.2023 року. Крім того, [PERSON] є студентом п`ятого курсу Навчально-наукового інституту телекомунікацій Державного університету телекомунікацій за освітньою програмою «Телекомунікаційні системні мережі» з денною формою навчання за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання до 31.01.2024 року. У зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги на харчування, придбання одягу, канцелярських товарів. В деякій мірі фінансову допомогу надає мати, але в повному обсязі на період навчання вона не має можливості її забезпечити. [PERSON] матеріальної допомоги у добровільному порядку надавати не бажає, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дати подачі позову, і до закінчення навчання. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 17.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 11). 01.02.2023 року відповідачем [PERSON] наданий відзив на позов, у якому останній просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі (а.с. 14-15). Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в частині стягнення з відповідача на його користь аліментів у розмірі 1/8 частки (а.с. 27). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Савинський О.Г. просив стягувати аліменти на період навчання, щомісячно у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, зазначивши, що стороною позивача не надано доказів розміру витрат, пов`язаних з навчанням, тобто придбання харчування одягу,\~канцелярських товарів.\~Крім того,\~навчається за\~рахунок державного\~бюджету онлайн,\~а витрати\~на утримання\~покладаються порівну\~на обох\~батьків.\~ Відповідач [PERSON] зазначив, що є учасником АТО, у зв`язку з чим [PERSON] має відповідні пільги по навчанню, як член сім`ї. Крім того, на його утриманні перебуває пристаріла матір, яка хворіє та потребує його матеріальної допомоги. Вислухавши доводи учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно вимог ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.04.2022 року (а.с. 4). [PERSON] навчається у Жилінському університеті у Жиліні на першому курсі денної форми навчання, плановий строк навчання до 31.08.2023 року (а.с. 6) та є студентом п`ятого курсу Навчально-наукового інституту телекомунікацій Державного університету телекомунікацій за освітньою програмою «Телекомунікаційні системні мережі» з денною формою навчання за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання до 31.01.2024 року (а.с. 19). Позивач [PERSON] зазначає, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, коштів, які надає йому мати, не достатньо, а [PERSON] матеріальної допомоги у добровільному порядку надавати не бажає, хоча має можливість. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Положеннями ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів, суд вважає стягувати аліменти на користь [PERSON] на період навчання, щомісячно у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання 31.01.2024 року включно. Згідно п.\~1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень,\~зокрема у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. За правилами ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5Закону України «Просудовий збір», відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі, а тому відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Просудовий збір» має пільги по сплаті судового збору, суд вважає судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial