Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2011 у сумі 8504,78 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08.08.2011. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Посилається, на те що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк». Банком на підставі укладеного договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5900.00 грн., щодо встановлення та зміни кредитного ліміту відповідач дав згоду, при укладанні договору. В процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. [INFO] [PERSON] помер, а його спадкоємцем стала відповідачка [PERSON] , до якої відповідно перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини, зокрема зобов`язання перед кредитором. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 08.08.2011 становить 8504,78 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки. 21.09.2021 до відповідачки, як спадкоємця було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість, яка не була виконана, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з нього заборгованості за договором. Ухвалою суду від 23.03.2023 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, останнім 08.08.2011 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, при підписанні якої підтвердив, що ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку та просив відкрити рахунок /а.с.27/. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг /а.с.28-38/. Відповідно до довідки, яка міститься у матеріалах справи вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було видано декілька кредитних карток, дата відкриття 10.01.2014 /а.с.46/. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] встановлено, що 10.01.2014 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт в розмірі 1 200,00 грн., який в подальшому був збільшений до 5 900,00 грн., та станом на 20.12.2018 року цей ліміт зменшено до 0,00 грн./а.с. 17/. Відповідно наданої виписки про рух коштів за договором № б/н вбачається, що [PERSON] здійснював користування кредитною карткою та фактично отримував кредитні кошти внаслідок зняття готівки, переказу коштів, оплати послуг та частково здійснював погашення кредитних коштів (а.с. 14-16). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно з наданими АТ КБ «Приватбанк» розрахунками, заборгованість [PERSON] перед банком станом на 28.12.2019 день смерті становить 8504,78 грн, яка складається з наступного: 8504,78 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8504,78 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.7-13). 28.07.2021 представником АТ КБ "Приватбанк" надіслано претензію кредитора, в якій просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості, повідомити банк чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та відомості про них та повідомити про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали (за наявності) (а.с.51). Листом приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Юзва В.Я. № 279 від 30.08.2021 у відповідності до претензії кредитора АТ КБ "Приватбанк" повідомлено, що 04.02.2020 заведена спадкова справа 31/2020 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за заявою [PERSON] , [INFO] дочки спадкодавця, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і є єдиним спадкоємцем та 20.07.2020 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно на її ім`я. Спадкова справа закрита 20.07.2020 та знаходиться в архіві нотаріуса (а.с. 52) 10.09.2021 представник АТ КБ "Приватбанк" надіслано відповідачці [PERSON] лист-претензію у якому вказано, що відповідно до ст.1261 ЦК України вона є спадкоємцем за законом померлого [PERSON] , у зв`язку з чим рекомендовано звернутись до будь-якого відділення банку та сплатити заборгованість по кредитному договору спадкодавця (а.с.53). Дана вимога банку не була виконана відповідачкою, у зв`язку з чим представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит" та Книгою шостою ЦК України "Спадкове право". Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що у [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті були зобов`язання з повернення кредиту перед позивачем, що стверджується наданими до справи матеріалами. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. З ст. 1281 ЦК України). З матеріалів справи було встановлено, що на виконання вимог вищезазначених норми закону позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Юзва В.Я. та отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого позичальника є відповідач [PERSON] .. Відтак, з наведеного вбачається, що відповідачка [PERSON] прийняла спадщину, а разом із нею до неї перейшли обов`язки щодо виконання зобов`язань за кредитним договором № б/н від 08.08.2011. У зв`язку з цим, 21.09.2021 року спадкоємцеві позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, тому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом спадкодавця. Відтак відповідачка обв`язку щодо погашення наявної заборгованості в межах вартості успадкованого нею майна [PERSON] не виконала. Таким чином, враховуючи матеріали справи, згідно вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, позовна вимога про стягнення заборгованості з відповідачки [PERSON] підлягає до задоволення. Крім того, відповідачка позовні вимоги визнала, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо судових витрат суд виходив з наступного. За подачу позовної заяви позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено 2481.00 грн судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач подала заяву про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, відтак наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved