Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходилась вищевказана цивільна справа. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 06.03.2023 року позовні вимоги задоволено частково. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по справі, в якій просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 103 000,00 грн., оскільки зазначене питання не було вирішено судом при постановленні рішення. 24.03.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про відмову (зменшення розміру) в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивоване тим, що позивач у позові не повідомляв про розмір витрат на правничу допомогу і такі витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затрачених ним часом на надання таких послуг з урахуванням того, що дана справа не є складною і не потребувала великої кількості годин для її підготування, а також позивачем не надано доказів щодо необхідності у залученні іншого адвоката. Крім того, представник відповідача вважає розмір правничої допомоги штучно завищеним та недоведеним, а також просить врахувати майновий стан відповідача, яка через введення воєнного стану виїхала за кордон, втративши можливість працювати в повному обсязі, на її повному утриманні знаходиться дитина, розмір аліментів на яку складає 1500,00 грн., а позивач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 23 000,00 грн. З урахуванням наведеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні клопотання щодо стягнення судових витрат, а в разі, якщо суд вбачатиме підстави для їх стягнення - зменшити заявлений розмір до 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав та просив про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 ЦПК України) Згідно положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат. Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, суд залишає таку заяву без розгляду (ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України). Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК). Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду). Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правову допомогу в розмірі 103 000,00 грн. Стороною відповідача подано заяву про зменшення таких витрат, згідно якої представник відповідача просила відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, а в разі наявності підстав - зменшити розмір до 5000,00 грн. В подальшому в судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у повному обсязі. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні висновки висловлено у постанові від Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 742/2585/19, від 03.02.2021 у справі № 522/24585/17. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.12.2019 року між позивачем та адвокатом Нетребенком О.С. було укладено договір № 21 про надання правової допомоги, згідно додатку 2 до якого - доручення № 2 адвокату Нетребенку О.С. доручено представляти інтереси позивача щодо поділу спільного майна, а саме автомобіля «КІА», що був придбаний [PERSON] у шлюбі із [PERSON] . Вартість надання послуг адвоката клієнту складає з розрахунку 1 людино/година - 2000,00 грн., вартість здійснення представництва інтересів клієнта як позивача у Деснянському районному суді м.Києва - 3000,00 грн. судо/день. Відповідно до акту наданих (отриманих) послуг від 07.03.2023 року, адвокатом надано наступні послуги: первинна консультація - 1 люд/год; вивчення документів та інформації, наданих клієнтом щодо спірного автомобіля - 4 люд/год; збирання доказів (складання та направлення адвокатських запитів) - 3 люд/год; аналіз зібраних документів та розроблення тактики та стратегії дій в межах доручення - 5 люд/год; консультації щодо обраної тактики і стратегії дій в суді - 2 люд/год; підготовка, складання та направлення 20.08.2020 року [PERSON] пропозиції у досудовому врегулюванні питання щодо поділу майна - 3 люд/год; підготовка, складання та направлення заяви про забезпечення позову 24.06.2020 року (результат - ухвала Деснянського районного суду від 25.06.2020 року у справі № 754/7627/20) - 5 люд/год; підготовка, складання та направлення позовної заяви про поділ майна подружжя до суду - 7 люд/год.; підготовка, складання та направлення заперечення на відзив - 3 люд/год; підготовка, складання та подання заяви про зменшення позовних вимог - 4 люд/год; здійснення представництва інтересів клієнта як позивача у Деснянському районному суді м.Києва у цивільній справі № 754/15198/20: судове засідання 22.02.2021 року - 1 судодень, 30.06.2021 року - 1 судодень, 29.09.2021 року - 1 судодень, 28.12.2021 року - 1 судодень, 16.02.2022 року - 1 судодень. Загальна вартість представника інтересів клієнта складає з розрахунку 1 судодень - 3000,00 грн., загальна вартість послуг з розрахунку 2000,00 грн. вартість людино години складає 38 люд/год, загальна вартість послуг складає 91 000,00 грн. Крім того, 05.07.2022 року позивачем та адвокатом Петренко А.С. було укладено договір № 05\\07/22 про надання правової допомоги. Згідно акту виконаних робіт № 1 від 06.03.2023 року до вказаного договору, адвокатом надані клієнту послуги на загальну суму 12 000,00 грн., а саме: вивчення документів, наданих клієнтом по цивільній справі № 754/15198/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та написання заяви про зменшення розміру позовних вимог - 2000,00 грн.; 11.07.2022 року, 13.10.2022 року, 29.11.2022 року, 06.03.2023 року за прибуття та участь в судових засіданнях в Деснянському районному суді м.Києва - по 2500,00 грн. за кожне засідання. Загальна вартість послуг складає 12 000,00 грн. У постанові Верховного Суду №308/15007/15-ц від 15.05.2019 року суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року в справі №201/14495/16 зазначив, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial