Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Представник позивача адвокат Кугутюк О.В., від імені та в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання батьківства, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач мали впродовж 2012 року та початку 2013 року дошлюбні стосунки - зустрічались як хлопець та дівчина. В цей час [PERSON] переїхала проживати до [PERSON] , та в березні 2013 року позивач завагітніла, однак через негативні відносини, які склалися між сторонами вони розійшлися та позивач переїхала в м. Тульчин, на момент розірвання фактичних стосунків строк вагітності складав 2,5 місяців. У [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , та на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, остання зареєструвала дочку на своє прізвище. Оскільки [PERSON] є фізично здоровим, не пенсійного віку (працездатним), обтяження турботами щодо утримання інших осіб відсутні, тому він має можливість і обов?язок утримувати дочку - [PERSON] , однак добровільно надавати допомогу відмовляється. Також, відповідач зобов?язаний сплачувати додаткові витрати на дитину понесені позивачем, які викликані особливими обставинами. Так, [PERSON] , відвідує заняття з: англійської мови з 10.09.2021 по даний час, з оплатою 960 грн. за місяць (10 місяців х 960 грн. = 9600 грн.); акторська майстерність з 18.04.2022 по 19.05.2022 з оплатою 480 грн. за місяць (1 місяць х 480 грн. = 480 грн.); логопед з 02.11.2021 по 15.04.2022 з оплатою 190 грн. за одне зайняття із 3 зайняттями на тиждень (12 в місяць) (6 місяців х 12 зайнять х 190 грн. = 13680 грн.); математика з 02.04.2022 по теперішній час з оплатою 1040 грн. за місяць (3 місяці х 1040 грн. = 3120). Загалом позивачка витратила на розвиток здібностей дитини 26880 грн., та при цьому із відповідача підлягає стягнення частини понесених витрат, що становить 13440 грн. Враховуючи необхідність дитині лікувати порушення зору, придбано окуляри вартість яких склала 3940 грн., а тому із відповідача підлягає стягнення частини понесених витрат, що становить - 1970 грн. В зв`язку з даними обставинами представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] та стягнути з нього: аліменти на утримання дочки, понесені додаткові витрати на дитину та судові витрати. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились. Від представника адвоката Кугутюка О.В. надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи від останнього є заява про проведення розгляду справи без його участі, але за участі представника адвоката Григоришена О.В. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Григоришеним О.В. на адресу суду надіслано пояснення щодо позовних вимог, згідно яких, відповідач визнає своє батьківство та погоджується з вимогами позову щодо стягнення аліментів, однак в частині стягнення додаткових витрати на дитину не погоджується, оскільки позивач на підтвердження вимог в частині стягнення додаткових витрати на дитину, не надала належних та допустимих доказів понесення даних витрат. Також, представник відповідача просив зменшити гонорар представника позивача до 2000 грн. У судове засідання представник відповідача адвокат Григоришен О.В. не з`явився. Подав заяву про проведення судового засідання без його участі. Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 215, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 4 від 05.06.2022 виданої ФОП [PERSON] , яка видана [PERSON] , про те що її донька [PERSON] відвідувала заняття та остання проводила оплату за надані послуги (а.с. 12). Довідкою виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 06.06.2022 № 319 підтверджується те, що за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] проживає її донька [PERSON] , яка знаходиться на її утриманні (а.с. 15). Згідно інформації центру зору «Оптимал» № 524, для пацієнта [PERSON] , були придбані окуляри на суму 2940 грн. (а.с. 16). Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/15021-БД від 06.12.2022, [PERSON] , який проживає, за адресою: [ADDRESS] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] та ймовірність даної події складає 99,999999998366% (а.с. 63-66). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial