Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , Менський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] ; просив зобов`язати Менський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , виключити відомості про батька [PERSON] , зазначивши його [PERSON] , [INFO] , батьком дитини, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2020 року він познайомився з [PERSON] , почали зустрічатися, з червня 2021 року почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу в с. Садове Корюківського району Чернігівської області, на даний час продовжують проживати разом в с. Феськівка Корюківського району Чернігівської області. Від спільного проживання з [PERSON] у них [INFO] народився син [PERSON] . Оскільки на час народження дитини шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був розірваний, то батьком дитини було записано відповідача. Позивач зазначає, що саме він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , а не [PERSON] , оскільки останній більше десяти років не проживав з [PERSON] , вони втратили всі зв`язки. Відповідач в добровільному порядку не з`являється до органу РАЦСу для вирішення питання про виключення його як батька із запису про народження дитини, тому він (позивач) змушений звернутися до суду з вказаним позовом ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 лютого 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 09 березня 2023 року, яке неодноразово відклалося, останній раз на 19 квітня 2023 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. В підготовчому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву. Позивач пояснив, що у травні 2020 року він познайомився з [PERSON] , через деякий час почали зустрічатися, а з червня 2021 року почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина. Під час спільного проживання його цивільна дружина [PERSON] завагітніла. Рішенням суду від 20 вересня 2022 року шлюб між відповідачем та [PERSON] було розірвано, останній змінено прізвище на [PERSON] . [INFO] у нього (позивача) та [PERSON] народився син [PERSON] . Оскільки після розірвання шлюбу [PERSON] з відповідачем не минуло десяти місяців батьком його сина було записано відповідача. Наголошує на тому, що [PERSON] не може бути батьком [PERSON] , оскільки [PERSON] та відповідач тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства, будь-які зв`язки між ними втрачені, кожен має своє особисте життя. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю, зазначив, що 25 грудня 2010 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , деякий час проживали разом, дітей не мали, в 2016 році він був засуджений судом до позбавлення волі, у зв`язку з чим відбував покарання в місцях позбавлення волі, а після звільнення виїхав проживати в с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області, де і проживає по теперішній час. Подружні стосунки між ним та його колишньою дружиною [PERSON] припинилися близько 5-6 років тому, з цього часу вони не бачилися та не спілкуються, кожен з них має своє особисте життя, він співмешкає з іншою жінкою, а [PERSON] має іншого чоловіка. Перебування їх в шлюбі з цього часу було формальним, хоча офіційно шлюб між ними було розірвано лише 25 жовтня 2022 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в підготовчому засіданні пояснила, що в 2010 році зареєструвала шлюб з [PERSON] , в подальшому останній був засуджений вироком суду, у зв`язку з чим відбував покарання в місцях позбавлення волі, деякий час вони підтримували зв`язки між собою, а через рік перестали спілкуватися взагалі. В 2020 році вона познайомилася з [PERSON] , з початку літа 2021 року почали проживати разом однією сім`ю як чоловік та дружина. Шлюб між ними зареєстрований не був, оскільки на той час вона ще формально перебувала в зареєстрованому шлюбу з [PERSON] , який було розірвано в жовтні 2022 року. Під час спільного проживання з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Під час державної реєстрації народження дитини уповноважений працівник РАЦСу повідомила про те, що оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців від дня розірвання шлюбу, то її батьком має бути записаний відповідач. Наголосила на тому, що з відповідачем майже десять років не бачилися, не спілкувалися, вона не цікавилася його життям, тривалий час вважала, що він помер, лише нещодавно дізналася про те, що після звільнення з місць позбавлення волі він проживає в с. Хотівля, має іншу родину. Біологічним батьком її сина [PERSON] є позивач у справі. Просила заявлені вимоги задовольнити. Представник третьої особи Менського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що відповідач визнає позов, суд відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. ІV.\~Фактичні обставини\~встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У пункті 24 Постанови №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За приписами статті 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 7 Конвенції визначено, що дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386(ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 грудня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2022 року, яке набрало законної сили 21 жовтня 2022 року, було розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.11, 12). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), [INFO] в місті Мена Корюківського району Чернігівської області народився [PERSON] , про що 23 грудня 2022 року складено актовий запис за №113, батьком дитини зазначено [PERSON] , громадянство не зазначено, матір`ю [PERSON] , громадянку України (а.с.10). Відповідно\~до частини\~другої,\~третьої статті\~122\~СК України дитина,\~яка народжена\~до спливу\~десяти місяців\~після припинення\~шлюбу або\~визнання його\~недійсним,\~походить від\~подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. За повідомленням №62/22.11/10/23 від 01 березня 2023 року, наданого Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державна реєстрація народження [PERSON] проведена за заявою матері [PERSON] . Підставою для запису в актовому записі про народження №113, складеного на ім`я [PERSON] , відомостей про батька - [PERSON] є актовий запис про шлюб №02, складений 25 грудня 2010 року виконавчим комітетом Покровської сільської ради Менського району Чернігівської області, який розірвано 25 жовтня 2022 року Менським районним судом Чернігівської області. Прізвище дитині « [PERSON] » присвоєно за погодженням органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області. Паспорт батька не пред`являвся. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі (а.с.26). Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні зазначив, що він паспорта не має, а тому з колишньою дружиною позбавлені можливості звернутися до органу РАЦСу із спільною заявою про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень статті 129 СК України\~особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного-процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений і особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, яким підтверджувалось її народження. Відповідно до статті 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису\~про\~народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (п.п. 2.13.1). Відповідно до п.2.16.4 вказаних Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. На підставі викладеного та з урахуванням визнання позову відповідачем, який визнає ту обставину, що він не є біологічним батьком народженого у [PERSON] сина - [PERSON] , [INFO] , інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Кеpуючись статтями 128, 129 Сімейного кодексу Укpаїни, статтями 10, 12, 13, 76, 81, 82, 200, 259, 263-265 ЦПК Укpаїни, суд - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved