Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, вимоги обґрунтував тим, що відповідач по справі є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками дитини був розірваний ще 14 січня 2011 року. З того часу [PERSON] проживав разом з матір`ю, батько фактично самоусунувся від виховання сина, не цікавився його життям, здоров`ям, успіхами у навчанні. Протягом дванадцяти років не вітав сина з днем народженням, не спілкувався по телефону. Після смерті матері неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] , яка настала [INFO] , дитина була тимчасово влаштована до сім`ї рідної бабусі [PERSON] . На даний час дитина проживає з рідними бабусею та дідусем, які дбають про онука, піклуються про нього, займаються навчанням та його вихованням. Батько неповнолітнього [PERSON] не відвідує сина та не цікавиться життям дитини. Зважаючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, позивач просить позбавити його батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. 26 грудня 2022 року до суду надійшов відзив від відповідача на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами, [PERSON] зазначив, що дійсно є батьком неповнолітнього [PERSON] . Шлюб між ним та дружиною був розірваний 14.01.2011 року, після чого стосунки з колишньою дружиною склались напружені, і він мав перешкоди у спілкуванні із сином. На даний час відповідач має іншу сім`ю та двох дітей. Крім того, він сплачує регулярно аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини. Після смерті колишньої дружини, він, як єдиний з батьків, бажав брати участь у вихованні дитини та продовжував утримувати його шляхом сплати аліментів. Тому просив відмовити позивачу у задоволенні позову. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради - Петренко І.М., посилаючись на зазначені в позові обставини, просила вимоги задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] . Додатково пояснила, що батько покинув сина, навчанням та вихованням останнього займаються бабуся та дідусь. [PERSON] - син відповідача, в судовому засіданні пояснив, що на даний час проживає разом з бабусею та дідусем, які дбають про нього. Батька не бачив вже більше 10 років, ніяких відносин з ним не підтримує і не бажає спілкуватися, як і батько з ним, який в телефонній розмові зазначив, що не знає його і знати не хоче. Тому позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача - адвокат Рязанець А.А., в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в обґрунтування зазначив, що не заперечують проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] .. Не визнають позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини, оскільки відповідач вже сплачує на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини. Представник служби у справа дітей - Давиденко Т.М. в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку дитини, покази свідка, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного: Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доказами, згідно ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є рідною бабусею неповнолітнього [PERSON] , показала, що онук живе разом з нею та дідусем, вони про нього піклуються. Останній раз відповідач приїзжав до онука у 2012 році, з тих під жодного разу він дитину не навідував. Близько 5-6 років тому, коли у онука був день народження, [PERSON] дзвонив батькові, але той сказав, що забув про його день народження і що йому ніколи спілкуватись. Онук залишав батькові свій номер телефону, однак батько так і не зателефонував. З досліджених письмових доказів встановлено наступне: Згідно рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 14.01.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.13) Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області. (а.с.5) Згідно довідки № 170/01-04-08 від 02.08.2022 року, виданої директором Новгород-Сіверської гімназії № 1 ім. Б. Байстренка, вихованням неповнолітнього [PERSON] , який навчається в гімназії, займались мати, бабуся та дідусь. Батько жодного разу за період навчання в гімназії не цікавився навчанням сина, не відвідував батьківські збори, не телефонував класному керівникові. (а.с.6) Відповідно до довідки про склад сім`ї за № 435 від 02.09.2022 року, неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8) Відповідно до Акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , за якою мешкає родина [PERSON] , встановлено, що умови проживання задовільні, у будинку чисто, прибрано, є все необхідне, продукти харчування в достатній кількості. (а.с.7,14) Наказом № 30 від 01.09.2022 року служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради прийнято влаштувати неповнолітнього [PERSON] на тимчасове проживання до сім`ї рідної бабусі [PERSON] до вирішення питання позбавлення батька батьківських прав та встановлення опіки. (а.с.9) Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 213 від 21.09.2022 року, виданого Органом опіки і піклування виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради, було вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. (а.с.10-11) Дослідженими в судовому засіданні доказами достовірно підтверджується, що відповідач не займається навчанням та вихованням свого неповнолітнього сина, не цікавиться його життям, потребами, не надає йому батьківської підтримки та піклування. Вказане, на думку суду, свідчить про байдуже ставлення відповідача до дитини та ухилення від виконання своїх обов`язків по її вихованню. Зважаючи на зазначене, та позицію самого відповідача, який не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу можливість поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та ставлення до дитини. За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 18.04.2017 року розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина зменшено з 1/4 до 1/6 частини, оскільки [PERSON] має на утриманні двох дітей, яким сплачує аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини. (а.с.40-41) Згідно довідки № 33498 від 10.04.2023 року, виданої Шосткинським відділом ДВС, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 55282351 від 01.12.2017 року за виконавчим листом № 739/2078/16 від 11.05.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини заробітку та до повноліття дитини. 09.02.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п.3 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». З урахуванням викладеного, суд вирішує стягнути з [PERSON] на користь установи чи опікуна, під опікою якого буде перебувати дитина, аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09 лютого 2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1 984 грн 80 коп.

Outcome: partial