Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

До суду із заявою звернувся\~ [PERSON] ,\~в якій просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] є його сином. Після служби у армії у 2000 році виїхав до російської федерації, м. Санкт-Петербург, для роботи. Цього ж року у вказаному місті знайшли тіло чоловіка, у якого було посвідчення водія на ім`я [PERSON] , про що розповіла донька заявника, яка на той час там проживала. Заявник вказує, що його у 2006 році разом з дружиною [PERSON] (померла [INFO] ) їх викликали до Луцького РВП УМВС для встановлення особи померлою за фотографією; з 25.10.2005 [PERSON] у м. Санкт-Петербург знаходився у розшуку. У зв`язку із введенням на територію України воєнного стану вся документація відділу поліції до 2020 року знищена. Встановлення вказаного факту необхідне для оформлення спадщини. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися. У судовому засіданні свідок [PERSON] , сусідка заявника і [PERSON] , повідомила, що [PERSON] у 2000 році поїхав у росію і не повернувся. У 2006 році батьки ходили на опізнання сина по фотографії, впізнали його, однак жодних документів на підтвердження не було. Свідок [PERSON] , сусідка заявника і [PERSON] , у судовому засіданні повідомила, що бачила [PERSON] у 1999-2000 роках, коли він повернувся із армії. Пізніше він поїхав у росію і не повертався, на похорон до матері не приїздив. У судовому засіданні [PERSON] , сусідка заявника і [PERSON] , засвідчила, що востаннє бачила [PERSON] у 2000 році, пізніше він виїхав до м. Санкт-Петербургу, подальша його доля їй не відома. У 2006 році батьки ходили на опізнання по фотографії, пізнали його. Заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків, дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази в їх сукупності, суд вважає що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 22). Вони проживали разом за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва на право власності на житло, погосподарських книг Буянівської сільської ради (а.с. 9-21). Заявник стверджує, що після служби у армії у 2000 році син виїхав до російської федерації, м. Санкт-Петербург, для роботи. Цього ж року у вказаному місті знайшли тіло чоловіка, у якого було посвідчення водія на ім`я [PERSON] , про що розповіла донька заявника, яка на той час там проживала. У 2006 році [PERSON] з дружиною [PERSON] (померла [INFO] ) ходили за викликом до Луцького РВП УМВС для встановлення особи померлою за фотографією. З листа Управління Міністерства внутрішніх справ російської федерації по виборчому районі м. Санкт-Петербург від 16.06.2021 вбачається, що [PERSON] з 25.10.2005 знаходиться у розшуку, при цьому відсутні будь-які дані щодо його смерті (а.с. 27). ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області у листі від 12.12.2022 повідомило, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України вся документацію до 2020 року була знищена (а.с. 24). Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення його сина померлим. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Частиною 1 статті 308 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 48 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником у заяві та свідків в судовому засіданні. Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення, оскільки оголошення сина померлим йому необхідне для подальшого оформлення своїх спадкових прав, зокрема на частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підставною. Оскільки, день вірогідної смерті [PERSON] у точності встановити неможливо, а тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили з врахуванням приписів ч. 3 ст. 46 ЦК України. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до положень ст. ст.\~3,\~4, 13,\~19,\~23,\~76-83,\~89,\~258-259,\~263-265 , 268, 308 ЦПК України, суд,

Outcome: approved