Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Смірнова Тетяна Володимирівна, звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про стягнення коштів за скасованим виконавчим написом. В позовній заяві позивач просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» на його користь безпідставно набуті кошти в розмірі 12 418 гривень 28 копійок, а також 2992 гривень 40 копійок судових витрат. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 листопада 2022 року позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, у відповідний строк позивач усунув виявлені недоліки. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2022 року, яке набрало законної сили 01.07.2022 року, було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 242019, вчинений 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з позивача [PERSON] на корить відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» заборгованості в розмірі 15884,68 грн. За час виконання зазначеного виконавчого напису за виконавчим провадженням № [NUMBER], згідно довідки Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 20.09.2022, з позивача стягнута сума заборгованості в розмірі 17672, 15 грн., яка станом на 07.11.2022 року була повернута позивачеві приватним виконавцем як надлишково стягнута. Окрім того, згідно довідки ТОВ «Пісківський завод скловиробів» вбачається, що згідно ВП № [NUMBER], починаючи з грудня 2021 року, з позивача стягувалися грошові кошти на погашення заборгованості і станом на день видачі вказаної довідки, з позивача було стягнуто 13659,73 грн., з яких: 1241,45 - витрати виконавчого провадження; 12418,28 - сума боргу. Таким чином з позивача за виконавчим провадженням ВП № [NUMBER] було стягнуто заборгованість у подвійному розмірі (17672,15 + 13659,73), з яких 17672,15 грн. повернуті виконавцем, а інша сума, що була стягнута згідно довідки ТОВ «Пісківський завод скловиробів», залишилась не повернутою. Таким чином, оскільки відпала підстава, на якій відповідач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набув кошти від позивача [PERSON] , внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, то ці грошові кошти в сумі 12 418, 28 грн. мають бути повернуті позивачеві як безпідставно набуті, відповідно до положень ст.1212 ЦК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило, відповідач не скористався своїм правом на відзив, за даних обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2022 року, яке набрало законної сили 01.07.2022 року, було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 242019, вчинений 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. З копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2022 року вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович відкрив виконавче провадження № [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 242019 від 27.06.2021 року, яке у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі було закінчено 07.11.2022 року. Борг 15884,68 грн. та виконавчі витрати стягнуті повністю. Згідно з копією довідки № 182/3/1213 від 20.09.2022 року Національного університету оборони України імені Івана Черняховського з [PERSON] згідно виконавчого провадження № [NUMBER] було утримано заборгованість та перераховано грошові кошти в розмірі 17 672, 15 грн. Ці кошти згідно інформації, яка міститься у позовній заяві, були повернуті приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. позивачеві, як надлишково стягнуті. На підтвердження стягнутих з позивача коштів в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] було надано також довідку ТОВ «Пісківський завод скловиробів» № ПС000000062 від 02.09.2022 р. за період з 01 листопада 2021 року по 31 липня 2022 року. Згідно даної довідки з позивача у вказаний період також стягувалися грошові кошти на погашення боргу за виконавчим провадженням № [NUMBER]. Позивач обгрунтовано вважає, що стягнуті з нього кошти є безпідставно стягнутими та просить стягнути з відповідача на свою користь 12 418, 28 грн., що були стягнуті як сума боргу за вищевказаним виконавчим провадженням. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна, 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність набуття ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» грошових коштів, стягнутих з [PERSON] , у виконавчому провадженні № [NUMBER], відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. щодо виконання виконавчого напису № 242019 від 27.06.2021 р., який рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30.05.2022 року був визнаний таким, що не підлягає до виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти за скасованим виконавчим написом. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту ч. 2 ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно квитанції № 02817 від 17.11.2022 року вбачається, що позивачем було сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору за звернення до суду з позовною заявою. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., то суд, дослідивши подані на підтвердження надання позивачу правової допомоги копію ордеру від 26.10.2021 р. меморіальний ордер № 34503987SB на суму 2000 грн., враховуючи складність справи, значення справи для сторони, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved