Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - позивач), через свого представника, звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просив: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 13.07.2018 у розмірі 10226,78 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 13.07.2018 відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, тим самим підтвердила, що ознайомилася з умовами, правилами, паспортом споживчого кредиту та його тарифами. Підписавши договір електронним цифровим підписом, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак станом на 28.12.2022 у відповідача є прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло 90 днів, у зв`язку з тим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 28.12.2022 банк направив повідомлення "пуш" про таке порушення, проте відповідач на контакт не виходить та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 13.12.2022 становить: 10226,78 грн (за тілом кредиту); 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 заборгованість за порушення грошового зобов`язання, а викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії Анкети-заяви "Monobank" "Універсал Банк" до Договору про надання банківських послуг, у ній зазначено анкетні дані відповідача з фото її паспорта та вказано її прохання відкрити поточний рахунок на її ім`я й встановити кредитний ліміт на суму, яку вказано в додатку відповідно до умов договору. Така Анкета-заява підписана від імені відповідача 13.07.2018 (а.с.8). У матеріалах справи наявні умови та правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" (а.с. 9-21); опис "Чорна картка «Monobank» де вказані відсотки в ході її користування (а.с. 22, 23); паспортом споживчого кредиту та його тарифами де не зазначено конкретний кредитний ліміт відносно конкретної картки з реквізитами й номером рахунку відповідача, натомість вказані орієнтовні кредитні ліміти до 500 000,00 грн та розрахунки у відсотках за користування орієнтовною сумою кредитного ліміту 100 000,00 грн (а.с. 24, 25). Крім того, у матеріалах справи наявна таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача починаючи розрахунок від 30.06.2018 по 30.04.2019 де починаючи з сум: 4000,00 грн - чиста сума кредиту; 102216,99 грн - сума кредиту за договором; 6216,99 грн - проценти за користування кредитом. Всього за 365 днів визначена сума 136668,07 грн - чиста сума кредиту; 100000,00 грн - сума кредиту за договором; 36668,07 грн - проценти за користування кредитом. Разом з тим, з огляду таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, розрахунки заборгованості починаються від 30.06.2018, але Анкета-заява підписана від імені відповідача 13.07.2018 (а.с. 26). Також, у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за договором від 13.07.2018 де розрахунки ведуться не з вказаної дати, а з 26.11.201 по 13.12.2022 і наостанок вказано про заборгованість у розмірі 10226,78 грн (за тілом кредиту); 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 заборгованість за порушення грошового зобов`язання. (а.с. 7). Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як визначено в ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Судом було встановлено, що від імені відповідача 13.07.2018 підписано Анкету-заяву "Monobank" "Універсал Банк" до Договору про надання банківських послуг, у ній зазначено анкетні дані відповідача та вказано її прохання відкрити поточний рахунок на її ім`я й встановити кредитний ліміт на суму, яку вказано в додатку відповідно до умов договору. Однак, ні в умовах та правилах обслуговування в АТ "Універсал Банк", ні в описі "Чорної картки «Monobank» де вказані відсотки в ході її користування, ні в паспорті споживчого кредиту з його тарифами не було інформації про те, що з ними ознайомлена відповідач, не погоджено її підписом, а головне не зазначено конкретний кредитний ліміт відносно конкретної картки з реквізитами й номером рахунку відповідача, натомість вказані орієнтовні кредитні ліміти та розрахунки у відсотках за користування орієнтовною сумою кредитного ліміту 100 000,00 грн. Суд відхиляє подані позивачем в якості доказів таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та розрахунок заборгованості за договором від 13.07.2018 як недопустимі та неналежні, оскільки з огляду таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, розрахунки заборгованості починаються від 30.06.2018, але Анкета-заява підписана від імені відповідача 13.07.2018, тобто розрахунки велися до її підписання, що є нелогічним і ставиться судом під сумнів. Крім того, з огляду на розрахунок заборгованості за договором від 13.07.2018 де розрахунки ведуться не з вказаної дати, а з 26.11.2021 по 13.12.2022 вказано про заборгованість у розмірі 10226,78 грн (за тілом кредиту); 0,00 грн заборгованість за пенею; 0,00 заборгованість за порушення грошового зобов`язання, але такий розрахунок не тільки підписаний представником банку без зазначення його особи, але й не може свідчити про достовірність правильно визначеної суми позовної вимог з огляду на неповний відрізок часу, з якого брала початок дія договору від 13.07.2018. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх такими, які містять інформацію щодо предмета доказування, не підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а в сукупності, на їх підставі не можна встановити дійсну суму заборгованості відповідача. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду позивачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 13.07.2018 у розмірі 10226,78 грн, не є обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Суд, вирішуючи питання про стягнення судових витрат зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору на його рахунок.

Outcome: dismissed