Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У січні 2023 року до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до [PERSON] про стягнення відшкодування, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування у розмірі 43 904,06 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Степове» було укладено Договір № 208.19.2503050 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Тоуоtа Саmry», д.н.з. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , строком дії з 15.12.2019 р. по 14.12.2020 р. Франшиза - 0,25% (1 250,00 грн.) 07.07.2020 року близько 18:00 год. [PERSON] за місцем свого проживання ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , внаслідок чого граючись біля будинку на дорозі, він кинув каменем по застрахованому автомобілі «Тоуоtа Саmry», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по даній вулиці, чим спричинив пошкодження лакофарбового покриття автомобіля; тобто [PERSON] вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вина [PERSON] підтверджується постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2020 року в справі № 395/867/20. 08.07.2020 року до позивача звернувся страхувальник із заявами про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку-фактури ТОВ «Автосаміт ЛТД» № 0000015235 від 15.09.2020 року розмір матеріального збитку становить 45 154,06 грн. Відповідно до умов Договору № 208.19.2503050 ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування відшкодування за мінусом франшизи (1 250,00 грн.) у розмірі 43 904,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО05168 від 22.09.2020 року. Згідно п. 8 Заяви на страхування та п. 9.7.2 Договору № 208.19.2503050 розмір завданих збитків визначається і страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактур, нарядів-замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО. Позивачу було надано рахунок-фактуру ТОВ «Автосаміт ЛТД» № 0000015235 від 15.09.2020 на суму 45 154,06 грн. Вартість відновлювального ремонту ТЗ «Тоуоtа Саmry», д.н.з. [NUMBER] підтверджується Актом виконаних робіт № 2020019868 від 15.10.2020 року, складеним ТОВ «Автосаміт ЛТД». Визначення ТДВ «Експрес Страхування» вартості відновлювального ремонту автомобіля «Тоуоtа Саmry», д.н.з. [NUMBER] , на підставі калькуляції ТОВ «Автосаміт ЛТД» № 0000015235 від 15.09.2020 року, що у подальшому підтверджується актом виконаних робіт, не суперечить ні умовам Договору страхування, ні Закону України «Про страхування», оскільки Законами України «Про страхування» не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу (дана правова позиція підтримується Верховним судом України у постанові від 15.04.2015 р.). У відповідності до страхового акту № 3.20.1940-1 року виплата страхового відшкодування на відновлення пошкодженого «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] склала 43 904,06 грн. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень (відзиву) не надіслала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У частині 1 статті 1178 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 07 липня 2020 року близько 18 год. 00 хв., гр. [PERSON] за місцем свого проживання ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , внаслідок чого граючись біля будинку на дорозі, кинув каменем по автомобілі, який рухався по даній вулиці, чим спричинив пошкодження лакофарбового покриття автомобіля, тобто [PERSON] вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП. Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2020 року вiдповiдач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП України (а.с.23). 05.12.2019 року між ТДВ «Експрес Страхування» та СТОВ «Степове» укладено Договір № 208.19.2503050 добровільного страхування наземних транспортних засобів щодо експлуатації автомобіля «Toyota Camry», д.р.н. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , строком дії з 15.12.2019 р. по 14.12.2020 р. та франшизою - 0,25% (а.с.11-19). 08 липня 2020 року до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування автомобіля «Toyota Camry», д.р.н. [NUMBER] , кузов № [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до протоколу огляду ТЗ від 08.07.2020 р. було оглянуто пошкоджене майно та зафіксовано перелік пошкоджень (а.с.24-25). Відповідно до заяви від 14.09.2020 р. власника автомобіля «Toyota Camry», д.р.н. [NUMBER] , ТДВ «Експрес Страхування» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 43 904,06 грн., що підтверджується копією страхового акту № 3.20.1940-1 від 22.09.2020 року (а.с.30) та копією платіжного доручення № ЦО05168 від 22.09.2020 року (а.с.31). Враховуючи вимоги ст.1191 ЦК України, а також те, що відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вказаного експертного дослідження 43 904,06 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2481,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved