Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач \~звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що перебувала у шлюбі із відповідачем з 1991 року по 2008 рік. Шлюб було розірвано на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області 17.09.2008 року. Від цього шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу постійно проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. З вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] навчається на денному відділенні Національного транспортного Університету 1-го курсу , група АА-І автомеханічного факультету зі спеціальності «Автомобільний транспорт» на контрактній формі навчання. Термін навчання по 30 червня 2026 року. З урахуванням викладеного просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до закінчення навчання їхнього сина 30 червня 2026 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою Радомишльського районного суду\~Житомирської області\~від 26.01.2023\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~та призначено\~судове засідання\~з викликом\~сторін. Також даною ухвалою суду, було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Відповідачу копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження із викликом сторін та копія позовної заяви із копіями доданих до неї документами направлялась у визначений законом спосіб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі із відповідачем з 1991 року по 2008 рік. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З довідки наданої старостою Великорацького старостинського округу Житомирського району, Житомирської області №1 від 02.01.2023 року про склад сім`ї та витягом з реєстру територіальної громади наданої виконавчим комітетом Радомишльської міської ради Житомирської області про реєстрацію місця проживання особи № 2022/000055116 від 08.07.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчатися відповідно до договору № 1033/22 від 12.09.2022 року на денному відділенні Національного транспортного Університету 1-го курсу, група АА-І автомеханічного факультету зі спеціальності «Автомобільний транспорт» на контрактній формі навчання і вартість навчання становить 64\~000 грн. Термін навчання по 30 червня 2026 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу № 272 від 05.09.2022 року. Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] , [INFO] , являється відповідач [PERSON] . Відповідач позовні вимоги визнав, і підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у суду відсутні. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6\~ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 199\~СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують\~матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто, на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що обов`язок утримання дитини є рівним для обох батьків. Обов`язок по утриманню дитини в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. А тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини до досягнення сином 23 років, але не більше строку навчання, оскільки такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання сина, та буде спів мірним з можливостями батька і не порушуючи при цьому його права. Враховуючи вищевикладене, на підставі матеріалів наявних у справі, суд вбачає можливим стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, оскільки не надано підтверджуючих документів про звільнення від його сплати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved