Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

14 лютого 2023 року заявниця [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою в якій просить встановити факт її постійного спільного проживання разом з померлим [INFO] сином, [PERSON] , на протязі десяти років до дня його смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді частки окремої квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі права приватної власності. Заявниця та її син [PERSON] , який доводиться братом померлого, є власниками інших часток зазначеної квартири. Вони з [PERSON] є спадкоємцями 1 і 2 черги за законом після смерті [PERSON] , який заповіту не залишив. На день смерті [PERSON] постійно мешкав в належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі [ADDRESS] , разом з нею, при тому, що вона була зареєстрована в цій квартирі, а [PERSON] ні. 10.02.2023 року заявниця звернулась до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та не підтвердженням документально факту спільного проживання з померлим. Заявниця вказує на те, що вона проживала разом з сином [PERSON] на протязі 10 років до його смерті, вели спільне господарство, син ніде не працював, своєї сім`ї не мав, тому матеріально він залежав від неї. Після смерті сина, його особисті речі, документи, залишились у неї. Ухвалою суду від 15.02.2023 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.03.2023 вирішено питання про витребування спадкової справи. Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заявниці адвокат Саліна М.О. в судовому засіданні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , звернулася до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти заяви. Суд, вислухавши представника заявниці, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, які наявні в матеріалах справи. [INFO] [PERSON] , син заявниці [PERSON] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва №Ж-216 від 19.02.1999 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яке зареєстроване Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації за №168п-172-172. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 10 лютого 2023 року звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно після померлого [INFO] сина [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина [PERSON] у зв`язку з тим, що пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та документально не підтверджено факт спільного проживання з померлим. Відповідно до спадкової справи № 89/2023 заведеної щодо спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , до державного нотаріуса державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зверталася [PERSON] , інших звернень не було. Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Покровському районі, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.02.2002 по 0.10.2016. Станом на 28.04.2021 в Реєстрі Криворізької міської територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання [PERSON] .. Заявниця [PERSON] в своїй заяві посилається на те, що її син [PERSON] останні десять років постійно по день його смерті [INFO] проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується, Актом посвідченого ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» від 15.02.2023, згідно якого в квартирі [ADDRESS] , останні десять років до своєї смерті, мешкав [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з ним постійно, однією родиною, мешкала, його мати [PERSON] , яка вела з ним спільне господарство. Крім того, також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 393 від 29.04.2021, в якому зазначено, що [PERSON] помер вдома за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1268 ЦК України вказує, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Встановлення вказаного факту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину. Судом враховується висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 222/1109/17 (провадження № 61-43496св18), відповідно до якого факт відсутності реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що вони не проживали разом на час відкриття спадщини. Отже, сукупність досліджених в судом доказів доводять факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт того, що на день своєї смерті [PERSON] проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , а тому наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved