Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

в лютому 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4642 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» коштів у загальному розмірі 927 005 грн. 35 коп. Проте, вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме, останній вчинений без належної перевірки безспірності боргу, а також на час вчинення виконавчого напису у нотаріуса не було в розпорядженні необхідних для вчинення напису документів (передбачених законом). Посилаючись на викладене, позивачка [PERSON] просила визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Химич О.М. у судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що 14 грудня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4642, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (як правонаступника прав та обов`язків ПАТ КБ «Надра») заборгованості за кредитним договором №08/10/07/840-К3019 від 30 жовтня 2007 року в загальному розмірі 925 305 грн. 35 коп., яка виникла за період з 25.12.2019 по 07.12.2021 та складається з: - заборгованості за тілом кредиту в розмірі 337 931 грн. 31 коп., - заборгованості за процентами в розмірі 539 647 грн. 60 грн., - заборгованості за комісією в розмірі 47 726 грн. 44 коп. Також з боржниці на користь стягувача стягнуті витрати за вчинення виконавчого напису в сумі 1 700 грн. 00 коп. В порядку примусового виконання обумовленого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Химичем О.М. було відкрито виконавче провадження №68015382 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» коштів у загальному розмірі 927 005 грн. 35 коп. Аналізуючи доводи позивачки суд виходить з наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Разом з тим, ст.18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення виконавчого напису здійснюється у порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5 (далі - Порядок). Зокрема, згідно п.п. 1.1, 2.1, 2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку (п. 3.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника. У цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій (п.п. 5.1, 5.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса (п.п. 7.1, 7.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (п. 7.6 глави 16 розділу ІІ Порядку). Виконавчий напис має містити: дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача; найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, під яким виконавчий напис зареєстровано; дату набрання чинності виконавчим написом; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання; підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою; інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 4 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 (зі змінами), для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц). Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку, а саме: - без врахування того, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною (згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2010 року з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» стягнуто заборгованість кредитним договором №08/10/07/840-К3019 від 30 жовтня 2007 року, яка виникла станом на 17.02.2010, в тому числі заборгованість за тілом кредиту); - без отримання від стягувача усіх документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, зокрема, виписки з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (замість цього нотаріусу надано лише довідку з зазначенням розміру заборгованості, її складових частин, що не є тотожним поняттю банківської виписки); - матеріали справи не містять доказів вручення позивачці вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором (повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання). За встановлених судом обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) в загальному в розмірі 1610 грн. 40 коп. (536 грн. 80 коп. судовий збір (забезпечення позову), 1073 грн. 60 коп. судовий збір (звернення з позовом до суду).

Outcome: approved