Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова С.В., Татусько І.М., Боді М.М., в якому, з урахуванням змінених та уточнених позовних вимог (заява від 08.06.2022), просить: 1)скасувати рішення про державну реєстрацію прав державного реєстратора КП «Центру реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича, індексний номер 45079457, на підставі якого було проведено в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію та внесено відомості про: скасування обтяження іпотекою відносно предметів іпотеки та скасування обтяження - заборони на нерухоме майно відносно предметів іпотеки, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 300,9 кв.м., земельної ділянки, загальною площею 0,0368 кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , магазину з офісними та побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 237,1 кв.м. (реєстраційні номери: 6335417, 6335098, 6335708 та 6335545 від 15.07.2014, а також 12851005, 12849538, 12850436 та 12849113 від 30.12.2015 відповідно); 2)визнати дійсними та поновити (внести відповідні відомості) в державний реєстр речових прав на нерухоме майно обтяження речових прав, що були скасовані (припинені) рішенням про державну реєстрацію прав, індексний номер 45079457, а саме обтяження іпотекою відносно предметів іпотеки та обтяження - заборони на нерухоме майно відносно предметів іпотеки, а саме на вищезазначені: земельну ділянку, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, житловий будинок, земельну ділянку, загальною площею 0,0368 кадастровий номер 4622710200:01:001:0007 та магазину з відповідними реєстраційними номерами 6335417, 6335098, 6335708 та 6335545 від 15.07.2014, а також 12851005, 12849538, 12850436 та 12849113 від 30.12.2015); 3)визнання дійсними іпотеки, які виникли на підставі: -договору іпотеки від 15.07.2014, предметом якого є будинок, загальною площею 300,9 кв.м. та земельна ділянка, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , для набувача іпотечного майна [PERSON] з набуттям останнім статусу іпотекодавця і з покладенням на нього всіх прав та обов`язків за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, а також з державною реєстрацією його як іпотекодавця в реєстрі речових прав на нерухоме майно та -договору іпотеки від 30.12.2015, предметом якого є магазин з офісними та побутовими приміщеннями, загальною площею 237,1 кв.м та земельна ділянка, загальною площею 0,0368 кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , для набувача іпотечного майна [PERSON] , з набуттям останнім статусу іпотекодавця і з покладенням на нього всіх прав та обов`язків за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, а також з державною реєстрацією його як іпотекодавця в реєстрі речових прав на нерухоме майно; 4)визнати права іпотекодержателя [PERSON] стосовно вищевказаного іпотечного майна, а саме: двох земельних ділянок, житлового будинку та магазину; 5)звернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки, а саме: двох земельних ділянок, житлового будинку та магазину, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення грошових вимог стягувача; кошти, одержані від реалізації предмета іпотеки спрямувати для задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] всього в сумі 12 777 070,40 грн., для забезпечення збереження предмета іпотеки передати його на зберігання на період до його реалізації [PERSON] з моменту набрання рішенням законної сили; висилити [PERSON] та інших мешканців з будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договори позики грошових коштів, які були забезпечені договором іпотеки від 15.07.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., предметом якого є будинок, загальною площею 300,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та договором іпотеки від 30.12.15 року, посвідченим приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р., предметом якого є магазин з офісними та побутовими приміщеннями, загальною площею 237,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0368 кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що на підставі зазначених вище договорів іпотеки від 15.07.2014 року з додатками та від 30.12.2015 року було внесено відомості про реєстрацію обтяжень та іпотек в державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (витяги додані до позовної заяви). Умови договорів позики відповідачем виконані не були, кошти він не повернув. Це змусило позивача [PERSON] звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання [PERSON] права продажу будь-якій особі-покупцеві предмета іпотеки на умовах та в порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та виселення. Рішенням Жовківського районного суду від 27 грудня 2018 року у справ 444/1043/18 позовні вимоги [PERSON] задоволено. Постановою Львівського апеляційного суду від 07.10.2019 року зазначене рішення суду залишено без змін. При підготовці документів до укладення договору на виконання зазначеного рішення суду позивачу стало відомо, що іпотека та заборона на відчуження предмета іпотеки були протиправно вилучені з реєстру з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закону України "Про іпотеку". Крім цього, як зазначає позивач йому стало відомо, що після незаконного вилучення обтяжень предмета іпотеки, такий був реалізований шляхом продажу на електронних торгах. Водночас, під час розгляду справи, постановою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18.12.2020 у справі № 444/1043/18 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на цей же предмет іпотеки та виселення відмовлено, що зумовило змінення (уточнення) позовних вимог (заяви від 20.07.2020, 13.05.2021 та від 08.06.2022) у справі № 44/3009/19, які судом прийняті до розгляду. Ухвалою суду від 21.11.2019 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 12.10.2020 року залучено до участі у справі якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , які стали новими власниками іпотечного майна за наслідками електроних прилюдних торгів від 26.03.20219. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав 12.02.2020 відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що позовні вимоги є безпідставними. Провадження щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора, просить закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а в порядку адміністративного. Водночас, в задоволенні позовних вимог про визнання чинними договорів іпотеки просить відмовити у зв`язку із неефективним способом захисту. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав 24.02.2022 до суду відзив на позов, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, так як вважають їх безпідставними. Водночас, провадження щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, просить закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки є рішення з тих самих підстав та з тим самим предметом у справі № 444/1043/18. Більше того, зазначає, що предмет іпотеки не належить іпотекодавцеві, а [PERSON] та [PERSON] , які придбали таке на прилюдних торгах в порядку виконання судового рішення, які не скасовані. Відтак, звернення стягнення на предмет іпотеки на даний час є неможливим. Крім цього, вказує, що спрямування коштів від продажу предмета іпотеки на задоволення потреб [PERSON] у сумі 12 777 070, 40 грн є безпідставним, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості (чітко визначеної суми) за договорами позики відсутнє, а з розрахунком, наданим представником позивача не погоджується, бо таке нарахування здійснено з порушенням строку нарахування пені та безпідставним нарахуванням відсотків за користування позикою. Просить застосувати строк позовної давності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки таке право у позивача виникло з 05.06.2016 та з 30.06.2016. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав усні пояснення у судових засіданнях, просить у задоволенні позову відмовити з аналогічних підстав, зазначених у відзивах інших відповідачів. Державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов С.В. в судові засідання не з`явився, відзивів чи пояснень не надавав. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд встановив дійсні обставини справи та приходить до наступних висновків. 15 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого позикодавець надав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 900 000 грн., які позичальник зобов`язався повернути до 15 липня 2015 року. Договором № 1 про внесення змін до договору позики грошових коштів продовжено строк повернення коштів до 5 червня 2016 року. 5 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений ще один договір позики грошових коштів, згідно з яким позикодавець надав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 320 000 грн., які позичальник зобов`язався повернути до 15 липня 2015 року. Договором № 1 про внесення змін до договору позики грошових коштів продовжено строк повернення коштів до 5 червня 2016 року. 13 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений ще один договір позики грошових коштів, за яким позикодавець надав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 538 750 грн., які позичальник зобов`язався повернути до 13 березня 2016 року. 5 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений ще один договір позики грошових коштів. Згідно з п. 1 договору позикодавець надав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 210 100 грн., які позичальник зобов`язався повернути до 5 червня 2016 року. Для забезпечення виконання умов договору позики від 15 липня 2014 року цього ж дня між сторонами договору позики укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В., щодо будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Договорами № 1 від 05.08.2014, № 2 від 13.03.2015 та № 3 від 05.06.2015 про внесення змін до договору іпотеки вказаною іпотекою забезпечено також виконання договорів позики від 5 серпня 2014 року, 13 березня 2015 року та 5 червня 2015 року. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. на підставі договору іпотеки від 15.07.2014 внесено відповідний записи № 6335708 від 15.07.2014 про іпотеку за [PERSON] на будинок [ADDRESS] , а також запис № 6335545 від 15.07.2014 про обтяження іпотекою за [PERSON] на цей же будинок. Крім цього, на підставі цього ж договору іпотеки приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено відповідний записи № 6335417 від 15.07.2014 про іпотеку за [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також запис № 6335098 від 15.07.2014 про обтяження іпотекою за [PERSON] на цю ж земельну ділянку. 30 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, за умовами якого позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність 952 280 грн., що еквівалентно 40 000 доларів США за офіційним курсом НБУ на момент укладення договору, які позичальник зобов`язався повернути до 30 червня 2016 року. Для забезпечення виконання умов договору позики від 30 грудня 2015 року цього ж дня між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р., щодо магазину з офісними та побутовими приміщеннями, а також земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В державному реєстрі речових прав на нерухоме приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р. на підставі договору іпотеки від 30.12.2015 внесено відповідний записи № 12850436 від 30.12.2015 про іпотеку за [PERSON] на магазин по [ADDRESS] , а також запис № 12849113 від 30.12.2015 про обтяження іпотекою за [PERSON] на цей же будинок. Крім цього, на підставі цього ж договору іпотеки приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Головач О.Р. в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено відповідний записи № 12851005 від 30.12.2015 про іпотеку за [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,0368 кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також запис № 12849538 від 30.12.2015 про обтяження іпотекою за [PERSON] на цей же цю ж земельну ділянку. Оскільки умови договорів позики [PERSON] виконані не були, кошти не повернуті, [PERSON] через приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Магировську О.В. було передано [PERSON] заяви про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до неї права власності на предмет іпотеки. Однак, на вказану вимогу відповідач не відреагував, порушення не усунув, борг не повернув. 09.09.2016 [PERSON] звернулась до державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка П.Т. про проведення за нею право приватної власності на іпотечне майно, внаслідок чого, 09.09.2016 проведено державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на: будинок, загальною площею 300,9 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 0,0368 га, кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазин з офісними та побутовими приміщеннями, загальною площею 237,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 24.09.2016 державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Тузяка П.Т. скасовано чи припинено реєстрацію права власності [PERSON] від 09.09.2016 та відновлено таким чином право власності на це майно за [PERSON] . В квітні 2018 року [PERSON] звернулася за захистом свого порушеного права в судовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості [PERSON] перед нею. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] у справі № 444/1043/18 задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок, загальною площею 300,9 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, загальною площею 0,0368 га, кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазин з офісними та побутовими приміщеннями, загальною площею 237,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом надання [PERSON] права продажу будь-якій особі-покупцеві предмета іпотеки за іпотечним договором на умовах та в порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», за ціною, не нижчою ніж: будинок, загальною площею 300,9 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - 3 874 400 грн; земельна ділянка, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - 348 720 грн; магазин з офісними та побутовими приміщеннями, загальною площею 237,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - 1 797 800 грн; земельна ділянка, загальною площею 0,0368 га, кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - 141 250 грн. Кошти, одержані від реалізації предмета іпотеки, вирішено спрямувати для задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] , а саме: 900 000 грн - основний борг, 363 082,20 грн - відсотки, 238 590 грн - інфляційні втрати, 57 032,88 грн - три відсотки річних та 3 285 000 грн - пеня за договором позики від 15 липня 2014 року; 320 000 грн - основний борг, 126 865,83 грн - відсотки, 84 832 грн - інфляційні втрати, 20 278,36 грн - три відсотки річних та 1 168 000 грн - пеня за договором позики від 05 серпня 2014 року; 538 750 грн - основний борг, 140 635,89 грн - відсотки, 174 447,25 грн - інфляційні втрати, 37 771,54 грн - три відсотки річних та 1 966 437,50 грн - пеня за договором позики від 13 березня 2015 року; 210 100 грн - основний борг, 50 141,95 грн - відсотки, 55 697,51 грн - інфляційні втрати, 13 314,01 грн - три відсотки річних та 766 865 грн - пеня за договором позики від 05 червня 2015 року, 952 280 грн - основний борг, 108 703,42 грн - відсотки, 254 830,13 грн - інфляційні втрати та 58 310,84 грн - три відсотки річних за договором позики від 13 грудня 2015 року, а всього у сумі 11 891 966,30 грн. Для забезпечення збереження предмета іпотеки передано його на зберігання на період до його реалізації [PERSON] з моменту набрання рішенням законної сили. Виселено [PERSON] та інших мешканців з будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договорами позики [PERSON] як іпотекодержатель має право на захист свого права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». 16.01.2019 державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальовим С.В. скасовано записи: № 6335708 від 15.07.2014 про іпотеку будинку [ADDRESS] ; № 6335545 від 15.07.2014 про обтяження іпотекою на цей же будинок, № 6335417 від 15.07.2014 про іпотеку земельної ділянки, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , № 6335098 від 15.07.2014 про обтяження іпотекою на цю ж земельну ділянку, № 12850436 від 30.12.2015 про іпотеку магазин по [ADDRESS] ; № 12849113 від 15.07.2014 про обтяження іпотекою на цей же магазин; № 12851005 від 30.12.2015 про іпотеку земельної ділянки, загальною площею 0,0368 кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також запис № 12849538 від 15.07.2014 про обтяження іпотекою цієї ж земельної ділянки. Підставою для такого скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зазначено заяву [PERSON] від 16.01.2019 (водночас до матеріалів справи додано заяву [PERSON] від 16.01.2019) Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції у справі № 444/1043/18 залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2020 рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 грудня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення - у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено у зв`язку із неправильним способом захисту. Враховуючи те, що в даній справі предметом оскарження є відносини, що виникли з приводу припинення обтяження майна, переданого в іпотеку, та відчуження цього майна без згоди іпотекодержателя, що впливає на майнові права та інтереси позивача [PERSON] та власників майна, переданого в іпотеку, суд вважав за необхідне розглянути справу в порядку цивільного судочинства. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. (ч.2 ст. 3 Закону). Стаття 6 Закону встановлює, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. (ст. 11 Закону). Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону, відомості державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. В ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено підстави для відмови в державній реєстрації прав. Згідно з ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 зазначеного Закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. За змістом указаної норми іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки (пункт третій частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з частиню 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З аналізу завіреної представником позивача копії заяви [PERSON] від 16.01.2019, наявність подання якої підтверджено представником [PERSON] , а позивачем не спростовано такий факт, незважаючи на не отримання оригіналу такої в межах витребовування доказів, заявник вказує на підставу для припинення іпотеки факт набуття права власності [PERSON] на усе іпотечне майно, що узгоджується із підставою, зазначеною у ст. 17 Закону України «Про іпотеку». Дійсно 09.09.2016, за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на все спірне іпотечне майно, що передано було [PERSON] . Відтак, [PERSON] такими діями фактично припинила дію договорів іпотеки, про що також вона зазначала у заявах про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до неї права власності на предмет іпотеки, які передала [PERSON] через приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Магировську О.В. Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Заява, яка стала підставою для вчинення реєстраційних дій (перевірки відповідності документів, достовірності даних у ній), наслідком яких стало прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора є дійсною, доказів зворотного позивачем не надано, обставина реєстрації права приватної власності за [PERSON] на усе іпотечне майно представником позивача не заперечувалась та не спростована відповідними доказами. Так, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні вирок суду щодо незаконності дій державного реєстратора; висновку службового розслідування чи перевірки щодо незаконності прийняття оскаржуваного ним рішення, доказів накладення дисциплінарних стягнень на такого за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що записи та відомості в Державному реєстрі прав про припинення іпотеки відповідають відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені таке реєстраційні дії. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником може бути серед іншого особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. З огляду на наведене, суд зазначає про відсутності в діях державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова С.В. порушень, про які вказує позивач, відтак такий в межах своїх повноважень прийняв рішення № 45079457 від 16.01.2019 з дотриманням положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та ст. ст. 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Водночас, щодо посилання позивача на те, що згідно даних державного реєстру речових прав та їх обтяжень підставою для скасування записів про іпотеку та заборон зазначено заяву [PERSON] від 16.01.2019, яку остання не видавала, то слід зазначити, що державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов С.В. прийняв рішення № 45079457 від 16.01.2019 на підставі заяви [PERSON] від 16.01.2019, яка міститься в матеріалах справи і сторонами підтверджено даний факт. Відтак, питання щодо виправлення технічної помилки (описки щодо прізвища заявника), регулюється ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та виходить за межі предмету даного позову. З огляду на вищевикладене, в задовленні позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав державного реєстратора КП «Центру реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича, індексний номер 45079457, на підставі якого було проведено в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію та внесено відомості про: скасування обтяження іпотекою відносно предметів іпотеки та скасування обтяження - заборони на нерухоме майно відносно предметів іпотеки, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,089 га, кадастровий номер 4622710200:01:023:0092, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; житлового будинку, загальною площею 300,9 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, загальною площею 0,0368 га, кадастровий номер 4622710200:01:001:0007, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; магазину з офісними та побутовими приміщеннями, загальною площею 237,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , слід відмовити. Оскільки решта позовних вимог є похідними від першої, то у задоволенні цих вимог також слід відмовити. Проте, щодо таких позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити таке. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував щодо недопустимості втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та інших). Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)). Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Крім цього, у постанові ОП КЦС від 12 квітня 2021 року у справі № 310/2950/18 зроблено висновки, що тлумачення частини другої статті 109 ЖК УРСР, з урахуванням змісту статті 379, глави 26 ЦК України свідчить, що виселення без надання іншого житлового приміщення відбувається у тому разі, якщо саме це житлове приміщення було придбане за кредитні кошти. У разі, якщо за кредитні кошти було набуто інший об`єкт цивільних прав (частку в праві спільної часткової власності), а не житлове приміщення, що передано в іпотеку, то виселення без одночасного надання іншого постійного житлого приміщення не допускається. Що стосується посилання представника відповідача [PERSON] на наявність судового рішення у справі № 444/1043/18 з аналогічними позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, спрямування коштів, одержаних від реалізації предмета іпотеки, на задоволення вимог [PERSON] та виселення, то суд констатує, що такі не є аналогічними позовними вимогами. Зокрема, у заяві від 08.06.2022 представник позивача уточних, що позовні вимоги про звернення стягнення позивач пред`являє до нових власників спірного майна - [PERSON] та [PERSON] . Більше того, у даних позовних вимогах заявлений інший спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а не на умовах та в порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», як це було у справі № 444/1043/18. А тому, суд відхиляє заявлені представниками відповідачів клопотання про закриття провадження в частині таких позовних вимог, оскільки рішення у справі № 444/1043/18, не є з тих самих підстав, між тими ж сторонами та з тим самим предметом. Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, заява про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки судом не розглядається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про відмовлення в задоволення позовних вимог у зв`язку із їх безпідставністю та недоведеністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. З огляду на викладені вище обставини, суд вважає, що потреба в забезпеченні позову відсутня і приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 21.11.2019 року.

Outcome: dismissed