Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , які є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В позові зазначають, що відповідачі у вихованні дітей ніякої участі не приймають, не проявляють батьківської турботи, свідомо ухиляються від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню дітей. Батьки [PERSON] , [PERSON] не справляються з вихованням дітей, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жодного з покладених на них обов`язків не виконують, не проявляють до них батьківської турботи, не турбуються про їх фізичний та духовний розвиток, фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей. Викладені вище факти свідчать про те, що батьки не бажають приділяти дітям увагу, спілкуватися з ними, брати участь в їх утриманні та вихованні, тобто вони свідомо, умисно нехтують своїми батьківськими обов`язками. Таким чином, така поведінка батьків свідчить про те, що вони свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку з чим залишення дітей разом з батьками може бути небезпечним для здоров`я дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Верхньокоропецької сільської ради за № 02-07/760 від 15.11.2022 року, орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей ( а.с. 11-13). Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27.02.2019 року відібрано дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від батьків: [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500,00 (п`ятсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 04.01.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішення набуло законної сили (а.с. 17-19). З листа Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради від 22.09.2022 року № 605-05, вбачається, що в Чинадіївському дошкільному навчальному закладу (дитячого будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради на повному державному утриманні (навчанні та вихованні) перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Протягом перебування дітей у дитячому будинку, згідно записів в журналі відвідування мама відвідувала дітей дуже часто, батько рідше середньому - по 2-3 рази на місяць. Під час відвідування, батьки приносили дітям солодощі. Однак, такі візити не є підставою вважати, що батьки піклуються про дітей, беруть участь у їх вихованні та виконують свої батьківські обов`язки. Аліменти на утримання дітей не сплачували, що підтверджується довідкою з ДВС. Виходячи з наведеного адміністрація закладу, вважає, що протягом тривалого часу батьки не створили належних умов для проживання, тому просять вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав (а.с. 14). З характеристики від 14.10.2022 року № 02-07/687, виданої виконкомом Верхньокоропецької сільської ради відносно [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що вони ніде не працюють, взагалі не цікавляться дітьми, часто перебувають у нетверезому стані (а.с. 15). Із акту обстеження умов проживання вбачається, що [PERSON] , [PERSON] проживають у будинку [ADDRESS] . Житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з 3 кімнат, коридору, підвалу та кухні. Умов для проживання дітей в сім`ї не створено. При обстеженні умов проживання встановлено, що за період відібрання дітей від батьків їх спосіб життя не змінився, останні жодним чином не намагалися повернути дітей, покращити свій побут та створити належні умови проживання дітей (а.с. 16). Згідно висновку органу опіки та піклування Верхньокоропецької сільської ради за № 02-07/760 від 15.11.2022 року орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до їх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров`я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року (набула чинності для України 27.09.1991 року), в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач, заперечуючи проти позову не подала відповідних доказів щодо виправлення своєї поведінки, що було підставою для відібрання дітей та, що вона стала на шлях виправлення, а тому не спростувала обставини, які вказують на належне виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, тому у цій справі, з урахуванням встановлених фактичних обставин. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому суд вважає, що позов в цій частині слід задоволити та позбавити відповідачів батьківських прав щодо дітей. Разом з тим в частині позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що в цій частині слід відмовити, оскільки на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] є повнолітньою, а відтак така здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Outcome: approved