Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ціна позову - 58466,70 гривень. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 10 червня 2020 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитний договір №405970565 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у Кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та Позичальником. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 18710 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Договорів про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем не був би укладений. Позивач Звертає увагу суду, що кредитний договір №405970565 від 10.06.2020 року був підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № Х4ХР7D42 було направлено Позичальнику 10.06.2020 року о 17:26:38 годині, на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор № Х4ХР7D42 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 10.06.2020 року о 17:28:49 годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «Відправити/підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу 18710 грн., на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю « Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 18710 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,85 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору. Згідно Додаткової угоди до Договору № 405970565 від 10.06.2020 року сторони дійшли згоди, у зв`язку з неможливістю виконання Позичальником умов Договору та на підставі звернення Позичальника, продовжити строк, на який був наданий Кредит за Договором № 405970565 від 10.06.2020 на 30 (тридцять) днів. Починаючи з 10.07.2020 року Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,98 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним Договором. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 18710 грн., Відповідачеві підтверджується платіжним дорученням №9аса0аа7-26d6-4f36-88a8-aac30304cd63 від 10.06.2020 року. В свою чергу Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та Товариство з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №405970565 від 10.06.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №99 від 15.09.2020 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія « Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 405970565 від 10 червня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №6 від 15 липня 2021 року. В подальшому, 06 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №06/12/2021-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 06 грудня 2021 року до Договору факторингу №06/12/2021-01 від 06 грудня 2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 58466,70 грн., з яких 18709,20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 39757,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. 17 січня 2023 року Позивачем було направлено Відповідачу вимогу про усунення порушення зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 405970565 від 10 червня 2020 року не погашена. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №405970565 від 10 червня 2020 року, становить - 58466,70 грн., яка складається з наступного: 18709,20 грн. - заборгованість по кредиту; 39757,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2023 року відкрито провадження в справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Від сторони позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне. 10 червня 2020 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитний договір №405970565 у формі електронного документу з використанням електронного підпису та надано кредит на суму 18 710 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,85 процентів. Додатковою угодою до договору № 405970565 від 10.06.2020 продовжено строк кредиту на 30 днів, починаючи з 10.07.2020 року Позичальник сплачує за користування Кредитом 0,98 відсотків в день від суми Кредиту за Дисконтною процентною ставкою згідно даної Додаткової угоди. Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 18710 грн., Відповідачеві підтверджується платіжним дорученням №9аса0аа7-26d6-4f36-88a8-aac30304cd63 від 10.06.2020 року. 28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та Товариство з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ « Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №405970565 від 10.06.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №99 від 15.09.2020 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ « Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова Компанія « Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 405970565 від 10 червня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №6 від 15 липня 2021 року. В подальшому, 06 грудня 2021 року між ТОВ « Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №06/12/2021-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 06 грудня 2021 року до Договору факторингу №06/12/2021-01 від 06 грудня 2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 58466,70 грн., з яких 18709,20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 39757,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Як вказує позивач відповідачем не виконано належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Згідно ст. ст. 514, 625, 1050, 1054 ЦК України, 1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції). Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог про стягнення кредиту та процентів, стороною відповідача суду не надано і судом не здобуто. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. За таких обставин, позов задовольняється. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати по оплаті судового збору в сумі: 2684 грн. підтверджуються платіжним дорученням № 344 від 26.01.2023. Витрати на правничу допомогу в сумі: 3000 грн. підтверджуються: договором про надання правової допомоги від 24.11.2022, укладеним між АО «Альма Теміс» і позивачем; додатковою угодою № 14 від 12.01.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.11.2022, укладеного між АО «Альма Теміс» і позивачем; протоколом погодження видів правової допомоги та договірної ціни від 12.01.2023 до договору про надання правової допомоги від 24.11.2022, укладеного між АО «Альма Теміс» і позивачем; актом прийому-передачі наданих послуг від 25.01.2023 на суму 3000 грн.; рахунком від 25.01.2023 на оплату правової допомоги за договором від 24.11.2022 на суму: 3000 грн.; платіжним дорученням № 337 від 26.01.2023 на суму: 3000 грн.; довіреністю позивача на адвоката Юхименко Ю.Ю. від 24.11.2022; свідоцтвом на зайняття адвокатською діяльністю від 12.03.2018 адвоката Юхименко Ю.Ю.. На підставі викладеного,

Outcome: approved