Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] 07.12.2022 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 09.10.1999 р. Від шлюбу мають дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем протягом останнього часу не складається, виявилися взагалі різними людьми за поглядами та за характерами. Позивач вказує, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного, кожен має свої інтереси та погляди на майбутнє. Примирення з відповідачем неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати із нею. Позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати та судові витрати стягнути з відповідача. Представник позивача подав суду заву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 09.10.1999 р. в Кам`янець-Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що складено актовий запис № 595. В шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося. В зв`язку з різними поглядами на життя, в сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до поступового погіршення сімейних стосунків та припинення шлюбних відносин. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Примирення сторін неможливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved