Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Заступник керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва Кутовий Д.В. в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора (індексний номер - 51357688) від 27.02. 2020 року щодо державної реєстрації іншого речового права (майнових прав) за [PERSON] на гідротехнічну споруду, яка розташована на [ADDRESS] (номер запису про інше речове право: 35695696) та припинити інше речове право (майнові права) [PERSON] на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» (координати початку споруди - 50.5292528, 30.5304496; проміжні координати споруди - 50.5291959, 30.5299310; координати кінця споруди - 50.5287334,30.5298874), що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 24.09.2021 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42021102050000173, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом незаконної реєстрації майнових прав на низку гідротехнічних споруд, які розташовані на території міста Києва, Під час досудового розслідування встановлено, що у червні 2018 року [PERSON] як представник [PERSON] , звернувся до Головного управління Національної поліції у місті Києві із заявою про «знахідку на речі у вигляді майнових прав» на 16 гідротехнічних споруд, зокрема, на «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» (координати початку споруди - 50.5292528, 30.5304496; проміжні координати споруди - 50.5291959, 30.5299310; координати кінця споруди - 50.5287334,30.5298874), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Листом слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві Момот О.О. від 18.12.2018 [PERSON] визначено зберігачем вказаної «знахідки» та передано йому майнові права, у тому числі на вказаний об`єкт. На підставі листа слідчого відповідач [PERSON] 21.02.2020 звернувся до державного реєстратора Марчук К.В., яка у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зареєструвала за [PERSON] безстрокове зберігання майнових прав на гідротехнічну споруду - «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» (координати початку споруди - 50.5292528, 30.5304496; проміжні координати споруди - 50.5291959, 30.5299310; координати кінця споруди - 50.5287334,30.5298874), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає проведену державну реєстрацію майнових права на гідроспоруду є незаконною, здійсненою з порушенням вимог діючого законодавства, що суперечить інтересам держави та територіальної громади міста Києва, у зв`язку з чим звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 15.09.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Зазначив, що реєстрація іншого речового права (майнових прав) відбулась згідно з нормами діючого законодавства. Так, 21.06.2018 року, він як співзасновник ТОВ «Українське бюро річкових портів» звернувся з заявою до Головного управління Національної поліції у м.Києві з приводу виявлення загублених майнових прав та їх незаконного використання на об`єкти, які за своїми технічними характеристиками становлять гідротехнічні споруди. 23.12.2018 ним було отримано лист (повідомлення) Головного управління Національної поліції у м. Києві №26302/123/236-18 від 18.12.2018, в якому виявлені об`єкти класифіковано слідчим управлінням як знахідку майнових прав. Крім того, у листі зазначено, що власників гідротехнічних споруд та майнових прав на них на місці їх розташування встановити не вдалось та будь-які дані про експлуатуючі організації таких гідротехнічних споруд на місці їх розташування відсутні, у зв`язку з чим йому запропоновано забезпечити зберігання майнових прав на вказані споруди за вказаними у заяві координатами їх місцезнаходження. З урахуванням наведеного ним було прийнято рішення щодо збереження відомостей про речові (майнові) права шляхом проведення державної реєстрації. Вказав, що виявлена ним гідротехнічна споруда не належала до комунальної власності. На його думку, факт існування матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42021102050000173 від 24.09.2021 не може свідчити про наявність умисних, винних, протиправних дій, спрямованих на захоплення майна. В доведення правомірності проведеної ним реєстрації, відповідач посилався на висновок науково-правової експертизи від 23 червня 2021 року, який отримано ТОВ «Українське бюро річкових портів». 01.11.2022 представником позивача надано відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що доводи відповідача жодним чином не спростовують порушення [PERSON] вимог законодавства, а його дії спрямовані на недобросовісне заволодіння нерухомим майном - гідротехнічною спорудою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . На думку представника позивача, [PERSON] навмисно підміняє поняття, зазначаючи, що ним було здійснено реєстрацію «майнових прав» на спірну гідротехнічну споруду, а не «безхазяйне нерухоме майно», разом з тим, реєстрація спірної гідротехнічної споруди, яка не має власника або власник якої невідомий, у вигляді майнових прав на неї, не змінює її статусу як безхазяйного нерухомого майна, до якого застосовується спеціальна процедура реєстрації та набуття права власності. При цьому, незаконна реєстрація права власності на спірну гідротехнічну споруду [PERSON] позбавляє Київську міську раду можливості оформити права на вказане майно. Розпорядженням керівника Оболонського районного суду м. Києва №116 від 21.11.2022 цивільну справу № 756/4222/22, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.11.2022 вищезазначена цивільна справа передана судді Тихій О.О. Ухвалою суду від 20.02.2023 справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляди справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд прийшов до наступного. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 21.06.2018 [PERSON] , як представник [PERSON] , звернувся до Головного управління Національної поліції у місті Києві зі заявою, в якій останній повідомив, що ним поруч з ДЮСШОР Оболонь у [ADDRESS] , у межах координат: 50.5292528, 30.5304496; 50.5287334,30.5298874, виявлено загублені майнові права та їх незаконне використання на об`єкт, який за своїми технічними характеристиками становить технічну споруду. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 302459477 від 10.06.2022 вбачається, що підставою проведення державної реєстрації майнових прав на об`єкт нерухомого майна є заява [PERSON] від 20.02 2020 року, а також лист СУ ГУНП у м.Києві № 26302/123/236-18 від 18.12.2018. Лист СУ ГУНП у м. Києві направлений відповідачу [PERSON] за результатами розгляду його скарги від 22.11.2018 (вх. № В-3222-011). Згідно листа заявника [PERSON] визначено зберігачем знахідки майнових прав на гідротехнічні споруди зазначені ним у поданій заяві. Крім того, зазначено, що під час зберігання та з метою належної ідентифікації майнових прав на гідротехнічні споруди зазначені у поданій заяві №8621 від 21.06.2018 року необхідно отримати (виготовити) відповідні технічні паспорти на гідротехнічні споруди та надати примірники до Головного управління НП у м.Києві. Ухвалою слідчого судді у справі № 758/14601/21 від 21.10.2021 за клопотанням прокурора в рамках кримінального провадження № 42021102070000230 від 06.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, накладено арешт на майно та майнові права, зокрема на «Берегоукріплення багатофункціональне - Причал», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 30-Г, в межах географічних координат широти та довготи за такими точками на місцевості: координати початку споруди: 50.5292528, 30.5304496; проміжні координати споруди: 50.5291959, 30.5299310; координати кінця споруди: 50.5287334, 30.5298874, номер запису про інше речове право 35695696. Відповідно до технічного звіту про встановлення в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельних ділянок та гідротехнічних споруд, здійсненого в рамках досудового розслідування щодо самовільного зайняття земельних ділянок на території міста Києва, загальна площа ділянки по [ADDRESS] відповідно до плану встановлених меж складає 458 кв. м (0,0458 га); довжина по периметру - 126 м. З відповіді Департаменту земельних ресурсів від 02.11.2021 року вбачається, що відповідно до Листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради №055-25911 від 22.10.2021 щодо функціонального призначення території земельної ділянки в межах географічних координат, майнові права на які зареєстровано за [PERSON] , за адресою [ADDRESS] : земельна ділянка 78:215:0005, площею 3,1775 га рахується за Київською міською радою, на підставі рішення Київради №289/449 від 27.02.2003 року передана в оренду до 2030 року для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. В засобах масової інформації розслідування програми «Схеми» у вересні 2021 року висвітлено питання щодо набуття у власність [PERSON] гідротехнічних споруд, причалів, дамби, острови загальною площею 142 га. 12.10.2021 Київська міська прокуратура звернулась до Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м.Києва щодо захисту інтересів держави з приводу протиправної реєстрації майнових прав на гідротехнічні споруди, питання щодо взяття на облік безхазяйного майна. Згідно відповіді Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР №062/10-20-6676 від 23.10.2021 зазначені у запиті гідротехнічні споруди не належали та не належать до комунальної власності територіальної громади, інформація щодо вказаних об`єктів нерухомості у Департаменті відсутня. Станом на день звернення з запитом заяви стосовно взяття на облік безхазяйного майна, вказаного у листі Київської міської прокуратури, не надходило. У відповідь на запит Київської міської прокуратури Фонд державного майна України 25.10.2021 (вих. № 30-03/8433) повідомив, що в Регіональному відділенні відсутня інформація стосовно об`єктів нерухомості - гідротехнічних споруд, за адресами зазначеними у запиті. Листом КП КМР «КМ БТІ» №062/14-13948 (И-2021) від 25.10.2021 Київську міську прокуратуру повідомлено, що згідно з даними реєтрових книг підприємства нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на праві власності не реєструвалось. Крім того, судом досліджено постанову про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування, договори купівлі-продажу майнових прав щодо інших об`єктів, укладені між [PERSON] (продавцем) та ТОВ «Українське бюро річкових портів» (покупцем) й витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Спір між сторонами виник з приводу правомірності проведення за [PERSON] державної реєстрації майнових прав, як зберігача на гідротехнічну споруду ««Берегоукріплення багатофункціональне - причал». Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 177 ЦК України передбачено, що майнові права є об`єктами цивільних прав. Відповідно до ст. 190 ЦК України майнові права визнаються речовими правами та є майном. За таких обставин, майнові права на річ безпосередньо пов`язані з цією річчю, а відтак відносини, які пов`язані з майновими правами на річ, повинні відповідати нормам законодавства, яке регулює оборот цієї речі в цивільних правовідносинах, а також не суперечити цим нормам з урахуванням засад справедливості, добросовісності і розумності. Згідно з ДБН В.2.4-3: 2010, п. 1.3 Положення про організацію та порядок здійснення технічного нагляду за гідротехнічними спорудами воднотранспортного комплексу, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 16.01.2014 № 21, (далі - Положення) гідротехнічна споруда - споруда, що підпадає під вплив водного середовища, призначена для використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту від шкідливого впливу вод. У Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, визначено, що споруди це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. В облікову картку гідротехнічної споруди вносяться, у тому числі дані щодо року побудови, генерального підрядника, генерального проектанта, розміри гідроспоруди (довжина, ширина, проектна глибина, навігаційна глибина) тощо. Відповідач [PERSON] здійснив за собою реєстрацію майнового права, як зберігача на об`єкт нерухомості безстроково, на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» (координати початку споруди - 50.5292528, 30.5304496; проміжні координати споруди - 50.5291959, 30.5299310; координати кінця споруди - 50.5287334,30.5298874), що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - як «знахідка», на підставі положення ст.ст. 337,338 ЦК України. Згідно зі ст. 337 ЦК України особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі. Особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов`язків особи, яка знайшла загублену річ. Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування. Особа, яка знайшла загублену річ, має право зберігати її у себе або здати на зберігання Національній поліції, або органові місцевого самоврядування, або передати знахідку особі, яку вони вказали. Стаття 338 ЦК України надає можливість набути право власності на загублену річ за умови, що після спливу шести місяців з моменту заявлення про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування у двох випадках: якщо не буде встановлено власника або іншої особи, яка має право вимагати повернення загубленої речі; якщо власник або інша особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, не заявить про своє право на річ особі, яка її знайшла, Національній поліції або органові місцевого самоврядування. За таких обставин, зі змісту вказаних норм закону вбачається, що визначальною ознакою речі, яка загублена та знайдена, є те, що таку річ можливо вільно переміщувати у просторі, тобто ця ознака притаманна виключно рухомій речі (ст. 181 ЦК України). Таким чином, загубленою річчю є рухомий предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, а отже недопустимо поширювати правовий режим знахідки (яка є рухомим майном) на нерухоме майно, яке загубити неможливо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 657/1519/14, яку суд згідно положення ч.4 ст.263 ЦПК України застосовує до спірних правовідносин. Статтею 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Отже, гідротехнічна споруда, майнове право щодо якої зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в розумінні ст. 181 ЦК України є нерухомим майном, оскільки споруда за своїми фізичними властивостями нерозривно пов?язана із земельною ділянкою, на якій розташована, і таку споруду неможливо вільно переміщувати у просторі. Суд погоджується із доводами позивача, що об`єктом регулювання статті 337 ЦК України («Знахідка») є правовідносини щодо знайдених загублених рухомих речей. За наведених обставин, об`єкт нерухомості - гідротехнічна споруда, та земельна ділянка, на якій він розташований, а відтак і майнові права на нього, за своєю правовою природою та в силу вимог чинного законодавства не можуть бути знахідкою, отже реєстратор не мав правових підстав здійснити державну реєстрацію майнових прав на підставі положення ст.337 ЦК України. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній із 16 січня 2020 року, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). За змістом вказаної норми виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 754/8547/19. Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16. З огляду на обставини справи, що державна реєстрація іншого речового права (майнових прав) за [PERSON] на гідротехнічну споруду, яка розташована на [ADDRESS] відбулась із порушенням законодавства й відновлення порушеного права Київської міської ради на володіння земельною ділянкою, має відбуватися в порядку, передбаченому статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме повернення у стан, що існував до державної реєстрації іншого речового права (майнових прав) за [PERSON] , шляхом скасування рішення державного реєстратора Марчук К.В. та припинення іншого речового права (майнові права) [PERSON] на гідротехнічну споруду «Берегоукріплення багатофункціональне - причал» (координати початку споруди - 50.5292528, 30.5304496; проміжні координати споруди - 50.5291959, 30.5299310; координати кінця споруди - 50.5287334,30.5298874), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved