Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Адвокат Яковлев Денис Сергійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просив, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 18.01.2023 року, стягнути з [PERSON] : а) 37478, 33 гривень - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири; б) 37478, 33 гривень - в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, завданої залиттям квартири; в) судові витрати, а саме: 840, 80 гривень - витрати зі сплати судового збору, 3500 гривень - витрати на експертно-будівельне дослідження; 15000 гривень - витрати на правову допомогу. Мотивуючи свою заяву тим, що 12.09.2020 року об 17.20 годині сталося залиття квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Позивач в телефонному режимі повідомив диспетчерську службу ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про залиття у зв`язку з тим, що було залито натяжні стелі у його квартирі, очевидно що залиття трапилося з квартири зверху [ADDRESS] . Аварійна служба ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» прибула того ж дня о 17.30 годині, мешканці квартири [ADDRESS] були відсутні, тому аварійною службою було припинено постачання холодної води, шляхом перекриття холодного водопостачання на стояк під`їзду. 14.09.2020 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання або водовідведення. В акті вказано, що причиною залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] стало втручання мешканців квартири [ADDRESS] в систему водопостачання без узгодження з ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», а саме: мешканці квартири [ADDRESS] демонтували самостійно трубопровід гарячого водопостачання та не встановили заглушки. Робітниками аварійної служби ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» було встановлено заглушки та поновлено водопостачання по стояку вищевказаних квартир. У зв`язку із залиттям квартири позивач поніс матеріальні збитки для відновлення ремонту квартири. Крім того позивач поніс моральні переживання з цього приводу, яка полягає в тому, що внаслідок необхідності вирішення питання в судовому порядку з відшкодування матеріальних збитків, внаслідок залиття квартири, він змушений жити в квартирі без ремонту. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі із призначенням підготовчого судового засідання. Представник ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» скористався правом подання письмових пояснень в яких просили позовні вимоги позивача задовольнити. Вказала, що згідно акту залиття від 14.09.2020 року встановлено причину залиття житлового приміщення позивача, а саме в квартирі [ADDRESS] , самовільне втручання мешканців квартири [ADDRESS] в систему водопостачання квартири: демонтування трубопроводу гарячого водопостачання, створення розриву на системі гарячого водопостачання і не встановлення заглушок, що і стало причиною залиття. Тому, обставина щодо залиття квартири позивача холодною водою вище розташованою квартирою [ADDRESS] , з причин несправностей сантехнічного обладнання та внутрішньо квартирних меж в квартирі відповідача, вважають встановленою, в зв`язку з чим виникає відповідальність власника майна квартири [ADDRESS] стосовно відшкодування завданої шкоди таким залиттям. Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву в якому просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначили, що позивач по справі не надав жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування розміру як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому без проведення будівельно - технічної експертизи розгляд справи не буде можливим. Звернули увагу суду, що в акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання або водовідведення від 14.09.2020 року вказана причина, залиття квартири [ADDRESS] , однак в цьому акті відсутнє будь - яке посилання на те, що в квартирі щось пошкоджено, в акті йде мова про те, що є сліди на стінах та на стелі у мокрому стані, як в кімнаті № 1, № 2, так і коридор, кухня, туалет. Отже, згідно акту в квартирі не було нічого пошкоджено, однак у висновку судового експерта від 12.10.2020 року № 81/20 йде мова про те, що в коридорі виконано демонтаж та монтаж плівки, однак в акті відсутні посилання на те, що будь - яка плівка в коридорі була пошкоджена , це стосується і кухні. Також, в акті відсутні посилання на те, що в квартирі підлога (ламінат) була пошкоджена, однак в згаданому висновку експерта про це йде мова. Акцентували увагу суду, що відповідачка та її законний представник у належний спосіб не були взагалі повідомлені про час та місце проведення обстеження квартири [ADDRESS] на предмет встановлення дійсної вартості відновлюваних робіт та дійсної вартості наслідків залиття квартири, відомостей які підтверджують зворотне до суду не надано, чим було порушено право відповідачки на захист. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2021 року у справі призначено експертизу та зупинено провадження. На адресу суду 19 серпня від КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО СУДОВЕ -МЕДИЧНОЇ ЕКСПЕРТИЗИ» ДОР надійшов лист у відповідності до якого повернуто матеріали справи № 212/9379/20 без виконання експертизи № 2446-21 у зв`язку з тим, що [PERSON] вартість з проведення експертизи не сплатила. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2021 року поновлено провадження у справі зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2021 року призначено судово будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. На адресу суду 03.01.2023 року від ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО НАУКОВО- ДОСЛІДНОГО ІНСТИТУТУ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ надійшов висновок експерта № 6573-21 від 30.09.2021 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2023 року поновлено провадження у справі зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, вважається належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, будь - яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» надало до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити позов з підстав викладених в письмових поясненнях. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири ( а.с. 21). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , за планом квартири, остання розташована на 8 поверсі, 9 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житловою площею 44, 4 кв.м., кухні площею 6, 70 кв. м., ванної кімнати площею - 2,40 кв.м., вбиральні 1,20 кв. м., коридора 6,0 кв.м., кладової 1, 20 кв. м., квартира обладнана балконом - 0, 9 кв.м., лоджією - 2, 0 кв.м., загальна площа квартири 64, 8 кв. м. (а.с. 22). Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу ( а.с. 24-26). Згідно акту про залиття від 14.09.2020 року, в системі центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання або водовідведення, затвердженим головним інженером ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», залиття відбулося 12.09.2020 року о 17.20 годині в зв`язку з чим було звернення до диспетчерської служби ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» мешканця квартири [ADDRESS] аварійної служби ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» було перекрито холодне водопостачання по стояку вищевказаної квартири. У вище розташованій квартирі [ADDRESS] мешканці були відсутні, тому встановити причину залиття не було можливим. 12.09.2020 року о 18.20 годині було надано доступ до помешкання [ADDRESS] робітниками аварійної служби ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» для проведення обстеження. Причиною залиття нижче розташованої квартири [ADDRESS] стало втручання мешканців квартири [ADDRESS] в систему водопостачання без узгодження з ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», а саме, мешканці квартири [ADDRESS] демонтували самостійно трубопровід гарячого водопостачання та не встановили заглушки. На системі гарячого водопостачання не може бути розриву, так як через сантехнічні прилади (водозмішувачі та водопідігрівачі) вода потрапляє в систему гарячого водопостачання. Робітниками ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» було встановлено заглушки та поновлено водопостачання по стояку вищевказаних квартир. Станом на 14.09.2020 року заявок від квартири [ADDRESS] на незадовільний стан внутрішньо будинкових та внутрішньо квартирних мереж центрального опалення, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення до ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» не надходило (а.с. 23). Судовим експертом Ткаленко О.М. за замовленням позивача було проведено експертне будівельно-технічне дослідження № 81/20 від 12 жовтня 2020 року відповідно до висновків якого: 1. Вартість ремонтно-будівельних робіт (відновлювального ремонту), проведення якого необхідне в квартирі [ADDRESS] , складає 28 004,00 гривень з ПДВ; 2. Розмір матеріальної шкоди для усунення наслідків залиття, яке сталося 12.09.2020 року, складає 27 431, 00 гривень з ПДВ (а.с. 27-38). Сторона відповідача вказаний висновок вважала необґрунтованим та заявила клопотання про призначення судової експертизи, щодо чого не заперечувала сторона позивача. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 6573-21 від 30.09.2022 року (а.с. 154-176), встановлено наступне: 1. При дослідженні за візуальним оглядом квартири [ADDRESS] встановлено, що оздоблення в приміщеннях коридору № 1 кухні № 4 та житловій кімнаті № 6 мають ознаки залиття внаслідок проникнення води крізь огороджувальні конструкції зверху, характерні для дії води. Приміщення з ознаками залиття мають наступне оздоблення та їх пошкодження характерні для залиття водою, а саме: Коридор № 1 (6,0 и2) фактична площа 6, 4м2: -стеля - виконано з натяжної ПВХ плівки, по периметру оздоблено ПВХ плінтусом. Під час дослідження на натяжній стелі виявлено пошкодження плівку у вигляді фрагментів білих плям, схожих на їх деформацію. Оздоблювальний ПВХ плінтус частково звисає. -двері у сумісний санвузол нещільно прикриваються внаслідок можливої деформації від потрапляння води зверху. Слідів затікання води біля дверного полотна не встановлено. Кухня № 4 площею 6,7 м2: -стеля - виконано з натяжної ПВХ плівки, по периметру оздоблено стельовим плінтусом з полістиролу. Оздоблювальний плінтус по 2-м стінам відсутній. При дослідженні на натяжній стелі виявлено незначний фрагмент білої плями. Оздоблювальний плінтус частково на 2-х стінах відсутній. -стіни - оздоблена якісною декоративною штукатуркою з лаковим (восковим) покриттям. В куту приміщення виявлені незначні тріщини та відставання штукатурного шару. Житлова кімната № 5 площею 12,7 м2: -стеля - прошпакльована та пофарбована водоемульсійною фарбою, по периметру оздоблена стельовим плінтусом. На час дослідження біля люстри виявлена пляма у вигляді жовтих розводів площею до 1м2. -стіни - оздоблені «рідкими» шпалерами. На час дослідження по стінам в наявності пошкодження у вигляді плям та потьоків жовтого кольору. -підлога покрита ламінатом, по периметру оздоблена плінтусом ПВХ. Наявні пошкодження у вигляді жолоблення та розбухання замкових з`єднань на площі до 2 кв.м. 2. За візуальним дослідженням встановлені експертом пошкодження опоряджувальних покривів приміщень квартири [ADDRESS] характерні внаслідок залиття водою з вище розташованого поверху. 3. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає: 38 661, 32 грн. з ПДВ. 4. Розмір завданої матеріальної шкоди має квартира [ADDRESS] в результаті залиття, яке відбулося 12.09.2020 року складає: 37478, 33 грн. з ПДВ. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди, про що зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, за правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій,що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від17.05.2005року № 76"Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Відповідно до додатку 4 до п.2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехника; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії (чітко зазначивши причини); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто завдав шкоду); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомленні мешканці квартир, які його також підписують. В абз.2 п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за № 76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4). Натомість Додаток 4 вимагає чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. № ___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушник осушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін. Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей акту. Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації(підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника(наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника(наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода(обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Дослідивши поданий представником позивача акт від 14.09.2020 року, суд вбачає, що чітко визначено причину залиття квартири [ADDRESS] , а саме втручання мешканців квартири [ADDRESS] в систему водопостачання без узгодження ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР». У відповідності до звіту про вартість збитку від затоплення квартири [ADDRESS] від 30.09.2022 р., вартість збитку, внаслідок затоплення 12.09.2020 р. складає 37 478, 33 грн. (а.с. 153-176). Згідно з визначеним у звіті необхідними роботами та матеріалами в приміщенні квартири де виникло пошкодження в результаті затоплення, всі визначені у звіті роботи необхідні для усунення наслідків затоплення, яке відбулося 12.09.2020 р. Крім того, проведеною експертизою, з посиланням на акт затоплення встановлено, що залиття відбулося із квартири [ADDRESS] . Відповідачкою вказаного не спростовано. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині. Із приводу відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. За правилами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вбачає, що в результаті затоплення квартири позивача, останній зазнав душевних страждань, які полягали у необхідності ремонту власної квартири, при тому, що відповідачка в добровільному порядку відмовляла йому у відшкодуванні шкоди, на час затоплення квартири він перебував на стаціонарному лікуванні та був вимушений покинути лікарню задля збереження квартири,що відобразилось на зміни його звичного режиму життя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано посилається на спричинення йому моральної шкоди. Між тим, ураховуючи вищевказані негативні наслідки і перенесенні моральні страждання та виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, характеру та обсягу заподіяних потерпілому душевних страждань, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд вважає, що достатньою компенсацією моральної шкоди у розмірі 3700 гривень. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840, 80 гривень, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). та у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Представник позивача просив стягнути з відповідачки кошти, сплачені позивачем за проведення звіту з дослідження вартості матеріального збитку, завданого затопленням в загальному розмірі 3500 грн. Витрати, здійснені позивачем пов`язані з розглядом справи для встановлення розміру матеріальної шкоди, нанесеної йому затопленням. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню 3500,00 грн. за проведення звіту від 12.10.2022 року (акт здачі - приймання висновку експерта № 81/20 на загальну суму виконаних робіт 3500 гривень (а.с. 27-29). Що стосується витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку. Частиною 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було подано договір про надання правової допомоги № 01/31.10.2020 від 31.10.2020 року, укладеним між [PERSON] та Адвокатським бюро «Дениса Яковлева» та квитанцію про сплату 15000 гривень [PERSON] на користь Адвокатського бюро «Дениса Яковлева» (а.с. 9-16). У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 вказано, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Позивачем доведено реальність судових витрат; дійсна необхідність вбачається з загальної ситуації, в якій позивач опинився, був вимушений вчиняти заходів щодо свого захисту в судовому порядку. При цьому сторона відповідача не оспорює розмір витрат на правову допомогу, а суд дотримується принципу диспозитивності. Враховуючи надані позивачем письмові докази, суд враховує понесенні позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Клопотання щодо не співмірності розміру витрат на оплату адвоката та у зв`язку з цим зменшення розміру таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачкою, відповідно положень ч. ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, не заявлялось. Таким чином з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача суму понесених ним судових витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 гривень 00 копійок.

Outcome: partial