Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

30 вересня 2022 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Електрон-Сервіс» (ТОВ «Електрон-Сервіс») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, 22.10.2019 між ТОВ «Електрон-Сервіс» та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 6, відповідно до п. 1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених договором. Згідно умов договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 13000 грн без ПДВ, без плати за користування грошовими коштами, терміном на 6 місяців з дати зарахування коштів на рахунок позичальника, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника з розрахункового рахунку позичальника. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця, але не пізніше 05 травня 2020 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом утримання грошових коштів із заробітної плати протягом шести місяців рівними частинами, починаючи з заробітної плати за листопад 2019 року. На виконання умов договору ТОВ «Електрон-Сервіс» платіжним дорученням № 4666 від 23.10.2019 перерахувало зі свого розрахункового рахунку грошові кошти в розмірі 13000 грн. Повернення коштів повинно було відбуватися щомісячно протягом шести календарних місяців, з листопада 2019 року по травень 2020 року, рівними частками у розмірі 2166,67 грн, які повинні були утримуватись позикодавцем, за згодою працівника із загальної суми його заробітної плати, нарахованої кожного місяця. Згідно оборотно-сальдової відомості ТОВ «Електрон-Сервіс» по рахунку 6851 за період з жовтня 2019 року по серпень 2022 року, за договором № 6 від 23.10.2019 заборгованість становить 8471,17 грн. Загальна сума повернення коштів позичальником за період з жовтня 2019 року по серпень 2022 року складає 4528,83 грн, та була повернена ним позикодавцю рівними часками у сумі 2166,67 грн протягом листопада-грудня 2019 року та у сумі 195,49 грн в серпні 2020 року. 07 липня 2020 року відповідач був звільнений з роботи за прогул, та своєчасно не повернув позивачу фінансову допомогу в розмірі 8471,17 грн. Окрім того, позивачем нараховано до сплати відповідачу інфляційні втрати за весь період прострочення за період з 30.11.2019 по 30.09.2022 в розмірі 3117,98 грн, та 3 % річних - 927,07 грн. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.10.2019 між ТОВ «Електрон-Сервіс» та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 6, за умовами якого визначено, що позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах передбачених договором. Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 13000 грн без ПДВ, без плати за користування грошовими коштами, терміном на 6 місяців з дати зарахування коштів на рахунок позичальника, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника з розрахункового рахунку позичальника. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця, але не пізніше 05 травня 2020 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом утримання грошових коштів із заробітної плати протягом шести місяців рівними частинами, починаючи з заробітної плати за листопад 2019 року. На виконання умов договору ТОВ «Електрон-Сервіс» перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 13000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4666 від 23.10.2019. Відповідач не виконував належним чином умови договору про надання поворотної фінансової допомоги, внаслідок чого заборгованість останнього станом на 30.09.2022 склала 8471,17 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за весь період прострочення за період з 30.11.2019 по 30.09.2022, в розмірі 3117,98 грн, та 3 % річних - 927,07 грн. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Нормою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача права позивача щодо порядку погашення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги. Зі змісту статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім суми боргу, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача за період користування коштами з 30.11.2019 по 30.09.2022, інфляційні втрати в розмірі 3117,98 грн; та 3 % річних в розмірі 927,07 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в силу вимог статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2022 рік, складала 2481 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з договору про надання правової допомоги № 3 від 20.09.2022, акту № 1 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 3 від 20.09.2020, рахунку № 1 від 30.09.2022, позивачу було надано наступні послуги правової допомоги: консультація, підготовка позовної заяви. Вартість наданих послуг оцінено в розмірі 4000 грн. З урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що ціна наданих адвокатом послуг була доведена належним чином, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути в повному обсязі витрати на правничу допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved