Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця у якій позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , витрати на лікування та поховання [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис №1226, в розмірі 47370,00 грн.; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , судовий збір в розмірі 992, 40 грн. Обґрунтовуючи позов зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським міьськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідачка у справі є спадкоємицею [PERSON] за заповітом, та доводиться сусідкою позивачу. Перед смертю [PERSON] , тяжко хворів на онкологічне захворювання. [PERSON] вказує, що відповідачка [PERSON] не вживала заходів направлених на лікування [PERSON] , у зв`язку із чим [PERSON] доводилося витрачати власні кошти на лікування та годування спадкодавця, також позивачка вказує, що вона доглядала за [PERSON] та його будинком. Після смерті [PERSON] усі витрати на поховання померлого та витрати, пов`язані з організацією поховання та облаштування місця поховання були понесені позивачкою [PERSON] . В добровільному порядку відповідачка відмовляється відшкодовувати позивачці витрати, понесені нею на утримання та поховання спадкодавця,у зв`язку із чим [PERSON] змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.02.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Сминтиної О.Л. копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] та закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 15.03.2023 року до канцелярії суду від приватного нотаріуса Сминтиної О.Л. надійшла копія спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . У судове засідання 17.04.2023 року сторони не з`явились. Позивачка просить справу розглядати у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Судом надсилалася судова повістка про виклик відповідачки [PERSON] за адресою реєстрації відповідача, а саме: [ADDRESS] . До суду повернувся конверт, згідно якого вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи встановлені судом. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським міьськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідачка у справі є спадкоємицею [PERSON] за заповітом, та доводиться сусідкою позивачу. Як вбачається із копії спадкової справи до заведеної майна померлого [INFO] [PERSON] , відповідачка [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Синтиної О.Л. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Згідно заповіту від 28.05.2019 року, посвідченого керуючою справами - секретарем виконавчого комітету Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Казаной Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №102, [PERSON] , належний йому житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] . Таким чином відповідачка [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] за заповітом, яка прийняла спадщину після померлого, що підтверджується відповідними матеріалами справи. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем [PERSON] були понесені витрати на поховання спадкодавця [PERSON] . Згідно накладної, виданої Похоронним бюро «Ритуал», на підставі договору-заказ №301 від 26.10.2020 року, замовник [PERSON] , ПІБ померлого: [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] , позивачкою [PERSON] було замовлено послуг на поховання на загальну суму 27550,00 грн. Також в матеріалах справи міститься рахунок на ім`я [PERSON] від 27.10.2020 року на загальну суму 13200,00 грн. на оплату поховального обіду на 60 осіб. Разом з тим, суд не бере до уваги товарний чек від 14.05.2022 року на загальну суму 19820,00 грн., оскільки з вказаного документу не можливо встановити об`єктивні дані якою особою та на які послуги були здійснені вказані витрати. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на утримання, догляд, лікування спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Згідно положень ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. ст. 8, 12 Закону). В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. В пункті п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК ( 435-15 ) є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Суд вважає, що позивачка, виходячи з положення ч. 1 ст. 1232 ЦК України, довела суду належними доказами, що вона понесла витрати на організацію поховання [PERSON] в сумі 40750,00 гривні, які підлягають стягненню з відповідачки на її користь. Інші вимоги позивача в частині стягнення витрат понесених нею на встановлення пам`ятника [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки не доведено, що саме вона їх понесла. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем [PERSON] доведено понесення нею витрат на поховання спадкодавця [PERSON] на загальну суму 40750,00 грн., які підлягають стягненню із відповідачки [PERSON] , яка спадкоємицею спадкодавця [PERSON] на користь позивачки [PERSON] .. За змістом статті 141ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 992,40 гривень. Позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 47370,00, що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 40750,00 грн., що становить 86,02 %. А, тому у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 853 (вісімсот п`ятдесят три) 66 копійки судового збору.

Outcome: partial