Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~із позовом\~до Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності на земельну ділянку, просить суд визначити за ним частку у спільній власності на земельну ділянку з кадастровим номером № 5120887700:02:002:0535, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1239 га - в розмірі 3/8 часток земельної ділянки; визначити за [PERSON] частку у спільній власності на земельну ділянку з кадастровим № 5120887700:02:002:0535, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 01239 га в розмірі 5/8 часток земельної ділянки. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 529 від 04 червня 2019 року, виданого державним нотаріусом Білгород - Дністровського міської державної нотаріальної контори йому належить 3/8 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] на земельній ділянці. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №938, від 24.06.2017 р., виданого державним нотаріусом Білгород - Дністровської районної державної нотаріальної контори та свідоцтва про право власності, зареєстрованого в реєстрі за №942, від 24.06.2017 р., виданого державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори його вітчиму - [PERSON] належить 5/8 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] на земельній ділянці. Будинок, літ А, має загальну площу 107,9 (сто сім цілих дев`ять десятих) кв.м., його житлова площа 56,5 (п`ятдесят шість цілих п`ять десятих) кв.м. До житлового будинку належать наступні будівлі та споруди: сарай літ. Б; вбиральня літ. Г, сарай літ. Д; споруди №1-3. Земельна ділянка з кадастровим № 5120887700:02:002:0535, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , площею 0,1239 га надана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] ,\~длябудівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 07 липня 2021 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, серія [NUMBER] . Він як єдиний спадкоємець звернувся до Першої Білгород Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області щодо видачі свідоцтва право на спадщину на частку спільного сумісного майна після померлого [INFO] [PERSON] (спадкова справа № 360/2021). 18.01.2022 року він отримав відповідь від Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області, де вказано що неможливо видати свідоцтва про право на спадщину за законом \~ \~ \~ \~на \~ \~ \~ \~частку \~ \~ \~ \~земельної \~ \~ \~ \~ділянки з кадастровим номером: 5120887700:02:002:0535, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1239 га. в зв`язку з тим, що розмір часток у спільній власності співвласників [PERSON] та [PERSON] не визначені. На підставі вищевикладеного він і звернувся з позовом до суду. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. 08 вересня 2022 року Ухвалою суду про витребування доказів, витребувано з Білгород Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи померлого [PERSON] . 09 березня 2023 року на виконання ухвали суду надійшла спадкова справа щодо померлого [INFO] [PERSON] 24.03.2023 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження у справі було закрито та призначений її розгляд по сутті справи. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судове засідання надав клопотання про розгляд справи за відсутність представника, відводів складу суду не мають, заперечень, зауважень, клопотань та доповнень не має, копію рішення просить направити на ім`я Шабівської сільської ради. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.\~\~ Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 529 від 04 червня 2019 року, виданого державним нотаріусом Білгород - Дністровського міської державної нотаріальної контори позивачу належить 3/8 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] на земельній ділянці. (а.с. 8) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №938, від 24.06.2017 року, виданого державним нотаріусом Білгород - Дністровської районної державної нотаріальної контори та свідоцтва про право власності, зареєстрованого в реєстрі за №942, від 24.06.2017 року, виданого державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Васильєву Володимиру Федоровичу належить 5/8 часток житлового будинку під номером [ADDRESS] на земельній ділянці. Будинок, літ А, має загальну площу 107,9 (сто сім цілих дев`ять десятих) кв.м., його житлова площа 56,5 (п`ятдесят шість цілих п`ять десятих) кв.м. До житлового будинку належать наступні будівлі та споруди: сарай літ. Б; вбиральня літ. Г, сарай літ. Д; споруди №1-3. Земельна ділянка з кадастровим № 5120887700:02:002:0535, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] , площею 0,1239 га надана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] ,\~длябудівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 07 липня 2021 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, серія [NUMBER] . (а.с. 6) Так, як вбачається з матеріалів спадкової справи, спадкоємець [PERSON] за заповітом, звернувшись до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори у встановленому законом порядку та отримав відповідь, відповідно до якої видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,1239 га, кадастровий номер: 5120887700:02:002:0535, що розташована за адресою: [ADDRESS] неможливо, в зв`язку з тим, що розмір часток у спільній власності співвласників [PERSON] та [PERSON] не визначений. Нормативне обґрунтування Загальні норми щодо спадкування Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). З змістом ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Щодо принципу цілісності нерухомого майна із земельною ділянкою У відповідності до ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини другої та третьої\~статті 1225 ЦК України,\~до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд\~переходить право власності\~або право користування\~земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до положень\~ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Статтею 120 ЗК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ст. 120 ЗК України\~ закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Застосовуючи положення\~ст. 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~ст. 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, зазначені висновки дають підстави вважати про цілісність об`єктів нерухомості розміщених на земельній ділянці із такою земельною ділянкою, що кореспондується із положеннями\~ст. 183 ЦК України\~за приписами якої неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. І хоч будинок із надвірними спорудами та земельна ділянка в загальному розумінні\~ст. 179 ЦК України\~ є окремими об`єктами (речами), однак в частині повноцінної реалізації суб`єктами своїх прав власності на будинок (чи його частину) слід розглядати такий будинок у нерозривному взаємозв`язку із земельною ділянкою, на якій такий будинок розташований. Щодо спадкування частки у спільній власності Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У постанові ВС, викладеній у справі № 570/997/19 від 16.06.2021 року, Колегія суддів звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Між тим, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Таким чином, згідно положень закону та за узгодження релевантної практики Верховного Суду, з огляду на те, що на момент звернення до суду з відповідним позовом, [PERSON] [INFO] помер, тож відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення частки у спільній сумісній власності за ним. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду, адже визначений порядок поділу частки у спільній власності за умови смерті одного з співвласників буде порушений. Як вже наведено вище за текстом рішення у розділі нормативного обґрунтування, права позивача будуть захищені шляхом звернення спадкоємця померлого співвласника в судовому порядку та подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. З огляду на викладене, суд вважає, що визначення частки [PERSON] який помер [INFO] , у спільній сумісній власності на земельну ділянку не вбачається за можливе. Разом з тим, виходячи з принципу цілісності об`єкта нерухомого майна з земельною ділянкою, прийнявши до уваги, що за позивачем [PERSON] рахується у частковій власності у розмірі 3/8 часток право власності на житловий будинок [ADDRESS] , тож вірним буде визначити його частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку під його житловим будинком, у розмірі, що відповідатиме його частці у нерухомому майні. За таких обставин, суд визнає доведеними та обґрунтованими позовні вимоги позивача в частині визначення частки [PERSON] . Проте, виходячи з неможливості визначення частки іншого з співвласників земельної ділянки у зв`язку із його смертю, то право спільної власності на землю не припиняється.

Outcome: partial