Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що 09 січня 2021 року позивач побачив оголошення на сайті OLX про продаж автомобіля та одразу зателефонував продавцю, який представився [PERSON] та пояснив, що транспортний засіб знаходиться за кордоном, розмитнюється, після чого буде доставлений в м.Тернопіль. Після цього співрозмовник [PERSON] запропонував йому перерахувати завдаток 15 000 грн. 00 коп., який ним через термінал самообслуговування в с.Шишкінці Кіцманського району Чернівецької області й було перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] «Ощадбанк». Після вчинення даних дій особа повідомила, що потрібно прибути в м.Тернопіль. 11 січня 2021 року він прибув в зазначене місто та одразу зателефонував співрозмовнику на ім`я [PERSON] , який повідомив його, що транспортний засіб ще в дорозі та запропонував позивачу сплати ще суму в розмірі 57 800 грн. 00 коп. Однак, він відмовився сплачувати та пояснив, що дана сума буде сплачена тільки після того, як він на власні очі побачить транспортний засіб. Продавець запевнив, що на кордоні виникли певні труднощі та проблеми, але запевнив, що все чесно та відправив смс - повідомлення з фото свого паспорту на ім`я [PERSON] , наполягаючи на переведенні вищевказаної суми. Він в той же день, 11 лютого 2021 року, на той самий картковий рахунок, що й раніше, відправив вказані кошти. При цьому, як і в першому випадку, так і в другому випадку, отримувачем перерахованих ним коштів був [PERSON] . Після вчинення вищевказаних дій, він неодноразово намагався зв`язатись з продавцем, однак, той повідомив, що будь-які суми він не отримував, тому будь-яку співпрацю з ним припиняє. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважає, що відносно нього були вчиненні шахрайські дії, наслідком яких є безпідставне отримання коштів. З даного приводу звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, відповідну заяву було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021265110000009 за ч.1 ст.190 КК України. Однак, кримінальне провадження було закрите у зв`язку з тим, що між сторонами виникли відносини, які повинні розглядатись в порядку цивільно-правового судочинства. Тому, змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 72 800 грн. 00 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2021 дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.40-41). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом на подання відзиву не скористався, будь-які клопотання чи заяви на адресу суду від нього не надходили. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за строками зберігання» (а.с.44). Крім цього, відповідача про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.42). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, позивач, на підтвердження своїх вимог, долучив до позовної заяви ВПС «Фінансовий звіт» від 10 січня 2021 року про переказ грошових коштів через термінал самообслуговування на картковий рахунок № [NUMBER] «Ощадбанк» (а.с.9-10). При дослідженні вищевказаного фінансового звіту вбачається, що позивачем було здійснено грошовий переказ 10 січня 2021 року на суму 4 458 грн. 71 коп., 10 січня 2021 року сума в розмірі 4 999 грн. 99 коп. та 10 січня 2021 року на суму в розмірі 4 999 грн. 99 коп., тобто, загальний розмір перерахованої суми становить 14 458 грн. 69 коп. Крім цього, позивачем, як на підставу доказу, було долучено копію чеку № 2185 (поповнення) від 11 січня 2021 року на загальну суму 57 800 грн. 00 коп. (а.с.15). При цьому, з наданого чеку не вбачається і не можливо встановити - на який картковий рахунок було здійснено поповнення. Фактично даний чек містить відомості, а саме: код авторизації, номер посилання, порядковий номер, номер циклу та дата операції, хоча обов`язкові відомості щодо отримувача та відправника відсутні, тобто, чек № 2185 від 11 січня 2021 року містить лише відомості (інформацію) щодо ідентифікатору платежу, що судом розцінюється як неналежний та недопустимий доказ. За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або

Outcome: dismissed