Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення, в якій вказував, що 12 лютого 2021 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 січня 2023 року батька [PERSON] позбавлено батьківських прав. З моменту спільного проживання в заявника з дитиною склалися усталені дружні відносини, [PERSON] вважає [PERSON] членом своєї сім`ї, а останній вважає заявника своїм батьком. Малолітній [PERSON] є особою з інвалідністю та потребує особливої опіки. З метою створення повноцінної родини [PERSON] бажає усиновити дитину. Посилаючись на вказані обставини та те, що він відповідає необхідним вимогам, які закон встановлює для усиновлювачів, відносно нього та дитини відсутні передбачені законом заборони або обмеження щодо усиновлення, ним створені всі умови для утримання, проживання, виховання, гармонійного розвитку дитини, заявник просив про задоволення заяви. Ухвалою суду від 22 березня 2023 року до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи залучено орган опіки та піклування Вознесенської районної військової адміністрації. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про усиновлення підтримав. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Вознесенської районної військової адміністрації в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви про усиновлення не заперечує. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконкому Олександрівської селищної ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вирішення питання щодо задоволення заяви про усиновлення залишив на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представників заінтересованих осіб, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення рішення. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оглянувши додатково надані сторонами документи - індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю - [PERSON] , довідку до акту огляду МСЕК серії 12ААА №486508, суд прийшов до наступного. Згідно ст.ст. 20, 21 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (тобто особа до досягнення вісімнадцятирічного віку). Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч. 1. 2 ст. 211 СК України). Переважне право на усиновлення дитини має громадянин України, який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється (п. 2 ч. 1 ст. 213 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 217 СК України). Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється (п. 4 ч. 1 ст. 219 СК України). Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення, а також в разі, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 218 СК України). На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально (ч. 1 ст. 220 СК України). Суд під час вирішення питання про усиновлення повинен врахувати обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 224 СК України). Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу (ст. 229 СК України). Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 231 СК України). На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється (ст. 233 СК України). Судом встановлено, що 12 лютого 2021 року заявник зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 січня 2023 року (яке набрало законної сили) батька [PERSON] позбавлено батьківських прав. Малолітній [PERSON] є особою з інвалідністю, на час розгляду справи проживає в сім`ї заявника, вважає його своїм батьком. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи (безстроково), проте є дієздатною та обмежено працездатною особою, може бути усиновлювачем та відносно нього відсутні обмеження, передбачені ст. 212 СК України. Також судом з пояснень та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що: -заявник має постійне місце проживання, сім`я [PERSON] забезпечена житлом (мають в користуванні житловий будинок, який належить на праві власності бабусі [PERSON] , який за характеристиками, рівнем облаштування є придатним для знаходження та проживання в ньому усиновленої дитини (а.с. 6, 21, 25); -заявник має постійний достатній прибуток для належного матеріального утримання дитини, забезпечення її всім необхідним відповідно до потреб (а.с. 24); -заявник ознайомлений зі станом здоров`я та особливостями характеру дитини, що усиновлюється, встановив з нею контакт, дитина та заявник доброзичливо ставляться один до одного (а.с. 19-20, 21); -стан здоров`я заявника не перешкоджає йому бути усиновлювачем (а.с. 8); -заявник до кримінальної чи іншої відповідальності, яка б була перешкодою для усиновлення, не притягувався (а.с. 9); -заявник ознайомлений з правами, обов`язками, відповідальністю усиновлювача, наслідками усиновлення (а.с. 19-20); -заявник висловив власне свідоме бажання на усиновлення; -заявник згідно п. 2 ч. 1 ст. 213 СК України має першочергове право на усиновлення; -мати [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення заявником її сина (а.с. 16). В матеріалах справи також міститься висновок органу опіки та піклування Вознесенської районної військової адміністрації від 12 березня 2023 року про доцільність усиновлення, як таке, що буде відповідати інтересам дитини (а.с. 19). В судовому засіданні суд відповідно до ст. 218 СК України не вбачав підстав для заслуховування думки малолітнього [PERSON] з приводу усиновлення, оскільки останній за своїм віком, станом здоров`я та рівнем розвитку не може її висловити. Водночас згідно ч. 4 ст. 218 СК України згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Враховуючи вказані обставини, відносини між заявником та дитиною, здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови життя та виховання малолітнього, що усиновлюється, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки усиновлення буде відповідати інтересам дитини. У відповідності зі ст.ст. 229, 231 СК України суд вважає за необхідне внести зміни в актовий запис про народження малолітнього в частині прізвища, по батькові дитини, відомостей про її батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved