Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що 14.11.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №3343. Від шлюбу\~сторони мають\~двох неповнолітніх дітей\~ сина [PERSON] , [INFO] ,\~та дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Син проживає з позивачем та знаходяться на його повному утриманні. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки, внаслідок чого шлюб існує формально. Позивач зазначає,\~що після фактичного припинення відносин між ними, відповідач жодної участі у вихованні сина не бере, жодної матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний і духовний розвиток їх сина. Станом на сьогоднішній день, усі витрати, пов`язані з харчуванням, забезпеченням одягом та предметами першої необхідності для сина він несе особисто. Хоча йому важко задовольняти потреби дитини, оскільки постійно потрібні кошти для покупки одягу, їжі та предметів першої необхідності. Відповідач працевлаштована та отримує заробітню плату, інших аліментних зобов`язань немає. Враховуючи викладене, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом та просив: - розірвати шлюб між сторонами; -\~стягнути з\~ [PERSON] \~на його\~користь на\~утримання спільного\~неповнолітнього сина:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , аліменти у\~розмірі 1/4\~частини від\~усіх її\~доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове\~засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просив розгляд справи проводити за його відсутності та задовольнити позов. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечила та після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14.11.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №3343 (а.с. 9). Після укладення шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу\~сторони мають\~двох неповнолітніх дітей\~ сина [PERSON] , [INFO] ,\~та дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 10, 11). Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки, внаслідок чого шлюб існує формально, а тому його збереження буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виниклі правовідносини регулюються ст.ст. 110, 112 СК України. Отже, враховуючи бажання позивача розірвати шлюб, суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. З приводу\~вимоги про\~стягнення аліментів\~на утримання неповнолітньої дитини, то слід зазначити наступне. Відповідач не надає матеріальну допомогу своїй малолітній дитині. Згідно з\~актом про\~проживання в\~житловому приміщенні\~від 10.03.2023\~року,\~посвідченого ОСББ\~«Литвиненко 46», позивач по\~даній справі\~разом з\~сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частині до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За аналогією, позивач має право заявляти вимоги про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину у порядку позовного провадження. Визначаючись щодо\~розміру аліментів,\~які підлягають\~стягненню на\~користь позивача,\~суд враховує\~те,\~що спільна дитина\~проживає разом\~з позивачем,\~перебуває на\~його утриманні, що потребує значних коштів. Зважаючи на розмір заявлених вимог, визнання позову відповідачем, суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, що буде розумним та справедливим. Відповідно до\~положення ч.1\~ст.\~191\~СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати за вимогу про розірвання шлюбу залишити за позивачем. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 1073,60 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved