Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

18.01.2022 позивач звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить скасувати усиновлення нею дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 95 від 14.01.2014 року, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, виключити з актового запису про народження відомості про мати та батька дитини та повернути дитині прізвище, ім`я та по-батькові, яку вона мала до усиновлення та передати дитину на опікування Органу опіки та піклування Департаменту служби у справах дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2020 (справа № 638/4726/20) була задоволена її заява про усиновлення нею малолітньої [PERSON] , [INFO] . Однак, під час спільного проживання з дитиною, виявилось, що дитина має стійкі психічні відхилення в поведінці, які не були зазначенні в медичних документах, які були наданні їй при усиновленні. Позивачка зазначає, що стійкі психічні відхилення у поведінці дитини є спадковими рисами, про що вона не знала та не могла знати на час усиновлення, у зв`язку з чим її вихованням повинні займатись фахівці, тому позивачка просить скасувати усиновлення та виключити зі свідоцтва про народження відомості про батьків, повернути дитині прізвище, ім`я та по батькові, що буди до усиновлення. 17.10.2022 до суду надійшов висновок Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради про доцільність скасування усиновлення малолітньої [PERSON] . В судове засідання позивачка не заявилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, довірила представляти її інтереси адвокату Тарасенко А.В. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Тарасенко А.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача органу опіки та піклування в судовому засіданні вказав, що скасування усиновлення відповідає інтересам дитини, тому не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року (справа № 638/4726/20, номер провадження 2-О/638/132/20) заяву [PERSON] , зацікавленні особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини №2» - задоволено. На підставі вищевказаного рішення [PERSON] , визнано усиновлювачем малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Внесені зміни до актового запису № 95 від 14.01.2014 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження дитини [PERSON] : в графі «відомості про батька» виключено інформацію про громадянина України [PERSON] , в графі мати записано: [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Присвоєно прізвище дитині - [PERSON] . По батькові записано - [PERSON] . У решті відомості актового запису залишенні без змін. (а.с. 27-32). Згідно заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2019 року вбачається, що біологічні батьки [PERSON] - мати, [PERSON] , [INFO] та батько, [PERSON] , [INFO] , позбавленні батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] . (а.с. 27-29). Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської області Харківської міської ради № 190 від 30.09.2022 зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як кандидат в усиновлювачі дитини з 03.10.2019. Малолітня [PERSON] , [INFO] мала статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її батьки, [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова (справа № 638/3541/19, провадження № 2/638/2886/129 від 12.11.2019) позбавлені батьківських прав. Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.06.2020 по справі № 638/4726/20, провадження № 2-о/бЗ8/132/20 [PERSON] було усиновлено малолітню вихованку комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини № 2» [PERSON] , [INFO] , з внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини № 95, виконаного 14.01.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. На підставі вищезазначеного рішення Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 14.01.2020 внесені зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] та видано повторно свідоцтво про народження в якому батьками малолітньої зазначено [PERSON] та [PERSON] , а також змінено прізвище дитини на « [PERSON] », по-батькові на « [PERSON] ». Відомості про батька дитини внесено до актового запису про народження відповідно до частині 1 статті 135 Сімейного код України. Відповідно до акту про передачу дитини в сім`ю усиновлювачів 26.08.2020 малолітня дитина вибула з КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2» в сім`ю [PERSON] . Дитина прожила в родині усиновлювачки до 05.11.2021. Після зазначеної дати, [PERSON] госпіталізувала малолітню доньку до психіатричного відділення первинного психотичного епізоду комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» де [PERSON] перебувала до 05.12.2021. У подальшому за заявою позивачки [PERSON] дитина влаштована до групи медико - соціальної реабілітації комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради Зеленогайський спеціалізований будинок дитини, де [PERSON] перебуває і по цей час. В умовах запровадження воєнного стану в Україні, [PERSON] з старшою дитиною, [PERSON] , виїхала в більш безпечні регіони України, залишивши малолітню [PERSON] на території, де постійно ведуться бойові дії. Орган опіки та піклування в своєму висновку також зазначає, що вважають, що позивачка усиновивши малолітню дитину не змогла її полюбити та адаптувати до своєї сім`ї. Адаптація дитини - тривалий процес, під час якого встановлюється налагоджений контакт з новою сім`єю. Дитина опинившись в новій для неї сім`ї, обов`язково вносить до неї зміни, які впливають на неї, її благополуччя та можливості. Змінюються взаємини, сімейний уклад, побут, виникають нові відносини між членами сім`ї і дитиною, з`являються нові цінності і перспективи, відбувається адаптація дитини в сім`ї і сім`ї в цілому. Викладені у позовній заяві факти доводять, що позивач [PERSON] , не сприйняла особливості поведінки малолітнії доньки, не намагалась їх скоординувати у правильному напрямку, а знайшла найкоротший спосіб позбутися дитини - вклавши її до психіатричної лікарні, чим викреслила із своєї родини і з свого життя. Позивачці [PERSON] при усиновленні [PERSON] були відомі її медичні діагнози, а саме: інші ураження нервової системи не класифіковані в інших рубриках (мінімальні мозкова дисфункція), який встановлено дитині неврологом. Замість консультації невролога та застосування медикаментозного лікування, позивачка вклала дитину до психіатричної лікарні і після проходження останньою лікування, не забрала її додому, що вказує на заплановані нею заходи підготовки необхідних документів для скасування усиновлення. З викладених підстав орган опіки та піклування вважає, що подальше проживання малолітньої [PERSON] в сім' усиновлювачки, [PERSON] , неможливо, оскільки методи, які застосовуються останньою для адоптації дитини в її родині, суперечите інтересам дитини. Тому, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне скасування усиновлення відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянкою України [PERSON] . За змістом ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч.3-5 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті « немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, онуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням, всиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами, відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. В порядку ст.241 цього кодексу державний орган реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини на підставі рішення суду про скасування усиновлення вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інших обставин, що негативно впливають на емоційний стан дитини. Відповідно до ч. 1,2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом №3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що наведеними доказами доведено і об`єктивно підтверджено факт того, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а тому позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. А тому суд вважає, що в інтересах дитини слід передати її Органу опіки та піклування Харківської міської ради для подальшого вирішення питання щодо поміщення в спеціалізовані заклади або в прийомну сім`ю. За таких обставин суд приходить до законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved