Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

У червні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, в якому прохала позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Портянко Є.В. позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві радив судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохали проводити слухання справи у відсутність їх представника при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Суд, вислухавши сторону позивачу, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.11). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 березня 2009 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11 березня 2009 року, про що здійснено актовий запис №42 ( а.с.10). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , батько неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки. Батько неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. В позові позивачем вказувалось про те, що з моменту розірвання шлюбу та з досягнення дитиною [PERSON] 6-ти річного віку [PERSON] зовсім не приділяє належної уваги вихованню доньки, не турбується про стан її здоров`я, не проявляє турботи та любові до дитини, не займається матеріальним утриманням доньки, що підтверджується Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 03.12.2008 року та Довідкою, виданою Київським ВДВС у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 06.06.2022 року. Стороною позивача вказувалось про те, що відповідач [PERSON] має значну заборгованість по сплаті аліментів, зокрема 20 811,50 грн.. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, відносно доньки [PERSON] , [INFO] , проживає окремо, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не приймає участі у створенні умов для належного розвитку дитини. Таким чином, відповідач у справі [PERSON] вихованням дитини не займається, не виконує своїх батьківських обов`язків, і таким чином ухиляються від них. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.16: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер, разом з тим, виходячи із судової практики в означеній сфері, невиконання батьківських обов`язків слід трактувати по-різному. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли матір або батько ухиляються від сплати аліментів на утримання дитини. Проте несплата аліментів на утримання дитини повинна мати постійний характер (від 6 місяців) та доведення потребує той факт, що батько або матір не просто не мають коштів на сплату аліментів, але усіляко ухиляються від їх сплати, а також не спілкуються з дитиною, не беруть участі у її вихованні. Сімейний кодекс України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків із її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, право на спадкування після дитини. 30 березня 2023 року до суду з Подільської районної у м. Полтава ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, в якому підтверджено тривале не спілкування батька [PERSON] з дитиною (більше п`яти років) та з врахуванням думки дитини [PERSON] , яка підтримала позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] , суд приходить до висновку про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно своєї доньки [PERSON] . Даний висновок, не спростований в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому сумнівів у його обгрунтованості у суду не виникає. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщин; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батька від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладенні на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батько дитини самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків та проявляє повну байдужість до життя, здоров`я, своєї дитини. Встановлені вище факти були підтверджені в судовому засіданні свідками [PERSON] , [PERSON] .. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правових захист, як до, так і після народження. Крім того, пасивна процесуальна поведінка відповідача, який не з`явився в судові засідання, свідчить про байдужість та нехтування останнім своїми батьківськими як обов`язками так і правами, а також вказують про небажанння осатннього обстоювати свої права в суді, а відтак свідчать про визнання ним даного позову. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов"язків відносно [PERSON] , [INFO] , не турбується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітньої, її виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення возову на відповідача. Таким чином, з урахування положення ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що понесені позивачем судові витрати у розгляді даної справ, які складаються з судового збору сплаченого за подання позову у сумі 992,40 грн., який підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved