Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обрунтування якого зазначає, що із 2009 року він - [PERSON] , [INFO] , перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , [INFO] . Разом вони проживали у будинку його матері за адресою: [ADDRESS] , не укладаючи шлюб. У вказаному будинку вони вели спільний побут, мали взаємні обов`язки притаманні подружжю. Через непорозуміння, які виникали у сім`ї, а також конфліктну ситуацію, в лютому 2011 року відповідач поїхала проживати до м. Одеси. 27.09.2011 року, перебуваючи у м. Одеса, відповідач народила дитину, [PERSON] , про що 29.09.2022 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про народження № 950. Оскільки на час народження дочки відповідач не перебувала у шлюбі, запис про батька дитини в актовому записі про народження був зроблений з її слів, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У виданому свідоцтві про народження доньки [PERSON] , батьком дитини вказано [PERSON] . У грудні 2011 року відповідач разом з дочкою [PERSON] повернулася до батьків у с. Шляхова, Гайсинського району, Вінницької області. Після її повернення позивач дізнався про народження відповідачем доньки. При цьому відповідач не вказувала, що він - [PERSON] , являється батьком її дитини і питання батьківства між ними не обговорювалося. З часом відносини між ним та відповідачем покращилися, із лютого 2012 року вони знову почали проживати у спільно у житловому будинку по [ADDRESS] , де проживають до теперішнього часу. За час спільного проживання, [INFO] у них народився син [PERSON] . 25.10.2020 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис № 6. З невідомих причин відповідач тривалий час замовчувала питання батьківства дочки [PERSON] , однак не зважаючи на вказаний факт, він, усвідомлюючи відповідальність та норми суспільства, ставився до [PERSON] , як до своєї рідної доньки, взявши на себе обов`язки по її утриманню, а також вихованню. Коли дочка відповідача, [PERSON] , почала підростати стала проявлятися схожість її характеру із його характером, а також помітною стала схожість їх рис обличчя. Він у грудні 2022 року наважився на розмову із відповідачем, в ході якої остання повідомила йому про те, що саме він являється біологічним батьком [PERSON] .. Маючи на меті внесення запису про нього, як про батька [PERSON] до свідоцтва про народження дитини він звернувся до Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), де йому пояснили, що внести відомості про позивача як про батька дитини до актового запису про народження можливо лише за рішенням суду, а тому він вимушений звернутися із даним позовом до суду. Просить визнати його - [PERSON] , [INFO] батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження № 950, складеного 29.09.2011 року Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції про народження [PERSON] , [INFO] , а саме зазначити батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , змінити дитині [PERSON] , запис по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ткач І.І. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі. Справу просять розглянути без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - начальник відділу ДРАЦС Кравчук Л. надала заяву, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно актового запису, вчиненого виконкомом Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис про народження № 950 від 29.09.2011 року, [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , яку було зареєстровано зі слів матері як " [PERSON] ", що підтверджується відповідним актовим записом та копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданим повторно. Позивач стверджує, що оскільки на час народження дочки він не перебував у шлюбі з відповідачем і на той час сторони перебували у сварці, запис про батька дитини в актовому записі про народження був зроблений зі слів [PERSON] , відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У виданому свідоцтві про народження доньки [PERSON] , батьком дитини вказано [PERSON] . З часом відносини між сторонами покращилися, із лютого 2012 року вони знову почали проживати у спільно у житловому будинку по [ADDRESS] , де проживають до теперішнього часу, що підтверджується довідкою Шляхівського старостинського округу Джулинської сільської ради № 161 від 16.02.2023. За час спільного проживання сторін, [INFO] у них народився син [PERSON] . 25.10.2020 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області про що видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис № 6. Згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ст. 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та клопотання про проведення судової біологічної експертизи на батьківство суду не надано. Відповідач визнала, що [PERSON] є біологічним батьком її доньки. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що виходячи із заяви відповідача визнає і вона сама, тобто позовні вимоги позивача про визнання батьківства є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства та внесення змін до актового запису народження дитини підлягає повному задоволенню. На підставі ст.ст. 122, 125, 128, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved