Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених між ним та відповідачем: №497 від 01.08.2016 земельної ділянки з кадастровим номером 6820981900:04:019:0036, площею 1,24 га, та №501 від 01.08.2016 земельної ділянки з кадастровим номером 6820981900:04:019:0035, площею 1,12 га. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.08.2016 між ним та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» був укладений договір оренди землі № 497, за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0036, загальною площею 1,24 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Крім того, 01.08.2016 між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 501, за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0035, загальною площею 1,12 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Орендар з 2016 року не виконує умови вищевказаних договорів в частині виплати орендної плати в обумовленому договорами порядку та розмірі, що є підставою для розірвання вказаних договорів. Просив суд розірвати вищевказані договори та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав, надав відзив на позовну заяву, який підтримав у судовому засіданні, а також пояснив, що ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» належним чином виконувало свої обов`язки за договорами оренди, що підтверджується відомостями про отримання позивачем сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за 2016-2019 роки. Крім того, за останні три роки позивач, незважаючи на повідомлення про необхідність отримання орендної плати, для отримання орендної плати в натуральній формі не з`являється та не надає реквізитів рахунку для перерахування йому орендної плати грошовими коштами. У задоволенні позову просив відмовити. Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій вказав, що [PERSON] ні повідомлень про необхідність отримання орендної плати, ні орендної плати у будь-який спосіб не отримував. Крім того, зазначив, що надані відповідачем докази не вказують про виконання ним своїх обов`язків, оскільки договорами оренди передбачено, що про виплату орендної плати в натуральній формі має бути укладена окрема угода, однак така угода не укладалася, а в наданих відповідачем відомостях про отримання орендної плати в натуральній формі прізвище позивача [PERSON] взагалі не значиться. Також пояснив, що договорами оренди не передбачено обов`язку орендодавця надавати реквізити банківського рахунку для перерахування орендної плати. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 2,48 га, кадастровий номер 6820981900:04:019:0036, розташованої на території Гарнишівської сільської ради Волочиського (на даний час Хмельницького) району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.04.2010, реєстровий № 716. Крім того, [PERSON] є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 2,24 га, кадастровий номер 6820981900:04:019:0035, розташованої на території Гарнишівської сільської ради Волочиського (на даний час Хмельницького) району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.04.2010, реєстровий № 719. 01.08.2016 між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 497, за яким орендодавець - [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0036, загальною площею 1,24 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване 06.09.2016, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі № 497 від 01.08.2016 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі складає 2481 грн. 92 коп. або в натуральній формі сільськогосподарською продукцією, яка виробляється орендарем, по її собівартості. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, що щорічно до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору. Відповідно до пункту 10 договору оренди землі № 497 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється урахуванням індексів інфляції. Згідно пункту 11 вищевказаного договору орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця. Пунктом 12 договору оренди землі № 497 передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, відомостями та накладними, розхідними документами. Крім того, 01.08.2016 між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» було укладено договір оренди землі № 501, за яким орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» отримав у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 6820981900:04:019:0035, загальною площею 1,12 га, для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване 17.10.2016, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі № 501 від 01.08.2016 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі складає 1240 грн. 96 коп. або в натуральній формі сільськогосподарською продукцією, яка виробляється орендарем, по її собівартості. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, що щорічно до початку чергового року оренди укладається між орендодавцем і орендарем і є додатком до цього договору. Положення п. 10 12 договору оренди землі № 501 є аналогічними положенням договору оренди землі № 497. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладання договору) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладання договору), істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладання договору), на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Зміст вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оцінюючи надані відповідачем на підтвердження факту виплати орендної плати позивачу за 2016 -2019 роки копії відомостей про отримання пшениці, цукру, кукурудзи на пай, та довідку ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» від 14.03.2023 №15 про те, що у відомостях про виплату паїв помилково зазначено [PERSON] , а фактично орендну плату за земельний пай згідно договору оренди отримував і розписувався [PERSON] , суд вважає, що ці докази не підтверджують факту отримання вказаної продукції позивачем, оскільки не містять даних щодо вартості отриманої продукції, дати отримання та посилання на договори оренди, за якими здійснювалася виплата. Докази того, що на виконання п. 9 договорів оренди №497 від 01.08.2016 та №501 від 01.08.2016 в 2016 2022 роках були укладені окремі угоди, що містять номенклатуру, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, в матеріалах справи відсутні. Доказів виконання передбаченого договорами №497 та №501 обов`язку про виплату [PERSON] орендної плати в грошовій формі у встановлені договорами строки відповідачем також не надано. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача про те, що невиплата орендної плати останні три роки мала місце з вини позивача, який, незважаючи на повідомлення про необхідність отримання орендної плати, для отримання орендної плати в натуральній формі не з`являвся та не надав реквізитів рахунку для перерахування йому орендної плати грошовими коштами, як такі, що не підтверджені жодними доказами. Суд виходить з того, що договорами оренди не передбачено обов`язку орендодавця надавати реквізити банківського рахунку для перерахування орендної плати, натомість, договір містить персональні дані орендодавця, його адресу, що не виключає виконання орендарем свого обов`язку шляхом здійснення виплати орендної плати поштовим переказом або іншим способом. Отже, судом встановлено, що відповідачем в період з 2016 по 2022 роки не здійснювалася виплата орендної плати за договорами оренди №497 від 01.08.2016 та №501 від 01.08.2016, які укладені з позивачем, що вказує на систематичний характер порушення, тому наявні підстави для розірвання договору оренди за ініціативою орендодавця. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved