Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

22.03.2023 року [PERSON] (надалі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем з 27.11.2015 року перебувала у шлюбних відносинах. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час шлюб розірвано. Відповідач залишив без батьківської уваги і допомоги дитину, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, дитина знаходиться на її повному утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судове засідання [PERSON] , не з`явилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Не заперечила відносно розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи на 07.04.2023 року належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Білогірського районного суду Хмельницької області, в судове засідання не з`явився, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав. Тому, суд, за згодою позивачки, проводить заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав і позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Згідно даних довідок №№1245/02-29, 1246/02-29, виданих 15.09.2023 року Ямпільською селищною радою Хмельницької області, син [PERSON] , [INFO] , проживає спільно із позивачкою і вона здійснює за ним догляд. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч.2 ст.182 цього ж Кодексу вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 того ж Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач [PERSON] є працездатним, докази того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, в справі відсутні, як і відсутні відомості про перебування на його утриманні інших осіб. Тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, матеріального становища позивачки [PERSON] , яка сама утримує та виховує спільну з відповідачем дитину, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved