Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , відомості про батька записані на підставі ч.1 ст.135 СК України, інших родичів у дитини немає. [PERSON] тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. У зв`язку з наведеним просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] та передати його на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради для подальшого влаштування, а також стягнути з [PERSON] аліменти на користь опікуна чи установи під опікою якої буде перебувати дитина, на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовну до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини та призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради - адвокат Чернушенко М.В. в судове засідання не з`явився, надав в провадження суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності (а.с.97). Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с.88). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.70,77,91,92), про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» уповноваженого представника до суду не направили, надіславши на адресу суду заяву про розгляду справи за відсутності їх представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.58,81). Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачкою відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , матір`ю останнього є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.6). Відомості про батька [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 26 січня 2021 року (а.с.7). Відповідно до заяви [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації від 12 січня 2021 року, остання просить влаштувати її дитину [PERSON] , [INFO] , у Кременчуцьку міську дитячу лікарню з подальшим влаштуванням до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради у зв`язку зі складними життєвими обставинами, відсутністю постійного місця проживання, доходу та неможливістю надати належний догляд дитині (а.с.10). Відповідно до довідки Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15 січня 2021 року родичі (дід, тітка, дядько) малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на території Пришибської сільської ради відсутні (а.с.11). Відповідно до довідки Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15 січня 2021 року брати та сестри малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на території Пришибської сільської ради відсутні (а.с.12). Відповідно до інформації про проведену роботу з матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , для подолання нею складних життєвих обставин, наданої Відділом праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Пришибської сільської ради, [PERSON] має вкрай низький рівень загальної та педагогічної культури, в неї відсутні умови та можливості для спільного проживання з дитиною (а.с.13-14). Відповідно до довідки-характеристики Виконавчого комітету Пришибської сільської ради на [PERSON] , [INFO] від 19 січня 2021 року №02-19 №31, остання тимчасово проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За час проживання на території сільської ради порушень не здійснювала. До адміністративної відповідальності не притягалася (а.с.16). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05 січня 2021 року, [PERSON] потребує підтримки, підтримки від рідних не має, так як не має родичів, не в змозі самостійно задовольнити потреби дитини, має низький рівень батьківського потенціалу (а.с.17). Наказами начальника служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації №3 від 22 січня 2021 року Полянської І. [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах (а.с.15). Згідно з розпорядженням виконувача обов`язки голови районної державної адміністрації Самбур Т. №17 від 25 січня 2021 року, [PERSON] тимчасово влаштовано до Комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» (а.с.16). З довідки управління соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації №03-198 від 27 січня 2021 року, [PERSON] на обліку не перебуває, не отримує ніяких видів допомоги, компенсації та субсидії (а.с.17). Відповідно до акту на прийняту дитину комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» №112 від 21 січня 2021 року, малолітня дитина [PERSON] прийнята 27 січня 2021 року (а.с.18) У відповідності до висновку органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації №38/1-59 від 09 лютого 2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне попередити [PERSON] про те, що в разі невиконання нею батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] вона буде позбавлена батьківських прав. Влаштувати малолітню дитину [PERSON] до комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради». Службі у справах дітей районної державної адміністрації поставити дитину [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Рекомендовано Відділу праці і соціального захисту населення Пришибської сільської ради взяти під соціальний супровід [PERSON] (а.с.19). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Пришибської сільської ради №05 від 17 травня 2021 року [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, проживаючих на території Пришибської територіальної громади (а.с.20). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації №156 від 18 травня 2021 року, [PERSON] знято з обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку із зміною місця проживання дитини та взяттям дитини на облік за новим місцем проживання (а.с.21). Відповідно до довідки КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» №629 від 25.06.2021 року [PERSON] знаходиться в закладі [INFO] . За час перебування дитини в закладі мати [PERSON] не відвідувала, не телефонувала, не цікавилась життям та здоров`ям дитини (а.с.22). Рішенням Виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №59 від 16 липня 2021 року затверджено індивідуальний план соціального захисту дитини на малолітнього [PERSON] (а.с.23-25). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Пришибської сільської ради №02-21/184 від 25 липня 2022 року, [PERSON] на території Пришибської сільської ради не зареєстрована (а.с.26). Відповідно до довідки КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» №480 від 21.07.2022 року [PERSON] знаходиться в закладі [INFO] . За час перебування дитини в закладі мати [PERSON] не відвідувала, не телефонувала, не цікавилась життям та здоров`ям дитини (а.с.27). Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини [PERSON] , виданого комунальним некомерційним медичним підприємством «Кременчуцька міська дитяча лікарня» №01-09/797 від 10.08.2022 року, [PERSON] потребує медико-педагогічної та медико-соціальної корекції, диспансерного нагляду та додаткового оздоровлення та лікування в умовах Полтавської обласної дитячої лікарні (а.с.29). Відповідно до акту обстеження умов проживання №17/01-38 від 02 вересня 2022 року за адресою: [ADDRESS] умови для проживання дитини відсутні. За даною адресою мати [PERSON] не зареєстрована та не проживає (а.с.31). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Пришибської сільської ради №63 від 06 вересня 2022 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.32-33). Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не здійснює належного догляд за малолітнім сином, не забезпечує необхідного виховання та утримання, а також не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно із ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За таких обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] , [INFO] , умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Також, згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. У відповідності до ч.5 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У пункті 3 статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» вказано, що соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей. Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей). Відповідно до пункту 35 вказаного положення після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Таким чином, суд вважає, що також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо передачі малолітнього [PERSON] на опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради. Також, суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні до суду. Окрім того, суд звертає увагу відповідачки, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved