Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У грудні 2022 року позивач звернувся до Святошинського районного суду з позовом про визнання за ним права власності на транспортний засіб «ГАЗ 6611», 1990 року випуску, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно договору купівлі продажу транспортного засобу реєстраційним номером № 21753 від 26.11.1999р., укладеного сіж СКІБ Інститут геофізики ім.Субботіна НАН України та [PERSON] , продавець продав, а покупець купив транспортний засіб «ГАЗ - 6611», 1990 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , колір зелено оранжевий, за 1 732,50 грн. Згідно технічного паспорту на вказаний транспортний засіб було знято з обліку попередніми власниками СКІБ Інститут геофізики ім. Субботіна НАН України для реалізації. Проте, придбавши даний транспортний засіб [PERSON] не зареєстував його на себе, а 12.01.2002р. продав по розписці позивачу. Даний транспортний засіб на себе [PERSON] не зареєстрував. Починаючи з 2002р. позивач добросовісно, відкрито безперервно володіє та користується вказаним транспортним засобом, який знаходиться на дачі в м. Жашків. На даний час транспортний засіб не находу і потребує капітального ремонту. [INFO] [PERSON] помер. Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його син- [PERSON] . Просить визнати право власності за набувальною давністю на вказаний транспортний засіб. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 05.01.2023 р. позов [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадженян з повідомленням (викликом) сторін. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольтнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Надав заяву про розгляд справи без його участі та визнав позовні вимоги. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вислухавши думку позивача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Встановлено, 26.11.1999р. між СКІБ Інститут геофізики ім. Субботіна НАН України та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу «ГАЗ -661 МГ - 66», рік випуску 1990, двигун [NUMBER] , шассі № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] /а.с.3. Відповідно до акту № 696 від 25.11.1999р. залишкова вартість складає 1 732,50 грн./а.с.7/. Як вбачається із розписки від 12.01.2002р. [PERSON] продав вказаний автомобіль [PERSON] /а.с.8/. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] помер, спадкоємцем після його смерті є його син [PERSON] /а.с.9/. Згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль ГАЗ 6611, 1990 року випуску, шасі [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , був зареєстрований за юридичною особою: СКТБ «Інститут геофізики АН УРСР» та 10.02.2000 знятий з обліку для реалізації, що підтверджується довідкою ТСЦ МВС № 8046 від 09.12.2022 № 31/107 /а.с.4/. V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.318 ЦК України, усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини 4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, доказуванню підлягають, зокрема, такі обставини: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Таким чином, зміст статті 344 ЦК України встановлює, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити з того, що задоволення таких позовних вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Суд встановив, що відсутні спірні питання про право власності на автомобіль між позивачем та відповідачем, оскільки є проблема тільки з реєстрацією транспортного засобу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач добросовісно, з 2002 року володіє автомобілем «ГАЗ 6611», 1990 року випуску, шасі № [NUMBER] , двигун № [NUMBER] відкрито, безперервно, осіб, які б заявили свої права на це майно не встановлено, тому за ним може бути визнано право власності на це рухоме майно за набувальною давністю згідно ст. 344 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved