Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

09.01.2023 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В період спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається у ТОВ «Освітні технології Біла Церква» на курсі Комп`ютерна академія ШАГ та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Згідно з контрактом вона вимушена сплачувати за навчання сина кожного місяця 3240,00 грн. Відповідач на даний час проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 24.02.2022, де одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину, однак в добровільному порядку не надає\~ матеріальної допомоги на навчання сина. Тому, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 4000,00 грн., щомісячно на сина - [PERSON] , починаючи з 13.10.2022 по 12.10.2023.\~ 27.02.2023\~ судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позов визнає. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , який є студентом «Комп`ютерної академії ШАГ», представником якої є ТОВ «Освітні технології Біла Церква», навчається за спеціальністю Базовий курс, термін навчання з 13.10.2022 по 12.10.2023, що підтверджено матеріалами справи (а.с.2,5,6,7,8-10,39). З матеріалів справи (а.с.8-12) вбачається, що 16.08.2022 між ТОВ «Освітні технології Біла Церква», яке представляє «Комп`ютерну академію ШАГ», та [PERSON] було укладено Договір № 629011309 про навчання [PERSON] , терміном на один рік з моменту його підписання. Згідно Додатку № 1 до Договору від 16.08.2022 замовником обрана форма оплати послуг 12 частин протягом року, вартість 1 частини становить\~ -\~ 3240,00 грн., яка сплачена [PERSON] в день підписання договору, що підтверджується рахунком фактурою № 629011309 від 16.08.2022. Згідно Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 28.12.2022 за № 15.2-03/19893 (а.с.3) за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: з 04.12.2007 - [PERSON] , [INFO] , з 18.09.2007 - [PERSON] , [INFO] , з 18.09.2007 - [PERSON] , [INFO] , з 07.02.2009 [PERSON] , [INFO] , з 26.07.2017 [PERSON] , [INFO] , та з 21.10.2014 [PERSON] , 1978 року народження. Отже, на утриманні позивача, окрім повнолітнього сина, перебувають ще двоє дітей, та вона не має можливості самостійно забезпечити їх усім необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, в тому числі, надавати матеріальну допомогу [PERSON] на період його навчання. Також, встановлено, що [PERSON] з 24.02.2022 проходить війську службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] , що підтверджено матеріалами справи (а.с.4,39-41). Відповідач, маючи на утриманні ще двох дітей: неповнолітнього сина -\~ [PERSON] , [INFO] , та малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на період навчання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, що підтверджено матеріалами справи (а.с.3,38). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховним Судом України по справі № 346/103/17 , провадження №61-20178св18 від 23.01.2019 року. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із\~ ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила стягнути аліменти починаючи з дати почату навчання [PERSON] в Комп`ютерній академії ШАГ - 13.10.2022. Так, згідно ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Під ухиленням від сплати аліментів слід розуміти як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне чи часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплаті аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Ухилення від сплати аліментів завжди припускає винні навмисні дії (бездіяльність). Однак, позивач не надала до суду жодних доказів того, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання сина. Згідно із ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються зокрема норма ст. 191 СК України, яка передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, вказані вимоги не підлягають до задоволення та судом в даній частині не приймається визнання відповідачем позову, оскільки такі вимоги не узгоджується із вказаними нормами законодавства. Вирішуючи спір, суд керується принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховує, що [PERSON] , [INFO] , навчається на денному відділенні, не працює, доходів крім допомоги матері не має, та потребує матеріальної допомоги батька на період навчання, також враховує, що відповідач здорова і працездатна людина, має крім повнолітнього сина ще двох дітей: неповнолітнього сина -\~ [PERSON] , [INFO] , та малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] ,\~ та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина на період його навчання. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, діючи в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000,00 грн., щомісячно, починаючи з 09.01.2023 по 12.10.2023. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі\~ 1073,60 грн. У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Слід зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: partial