Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

11 січня 2023 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного та припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, тому, на думку позивача, надавати час для примирення недоцільно, оскільки сім`я розпалася і її збереження неможливе, а перебування у шлюбі суперечить його інтересам та інтересам відповідачки. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 10 лютого 2023 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання сторін відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи є заява позивача, в якій він просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, місце та час судового засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання [PERSON] знаходиться на тимчасово окупованій території України, її офіційна електронна адреса суду невідома, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вона вважається повідомленою належним чином. Заяви, надіслані від імені відповідачки про визнання позову та розгляд справи у її відсутності, судом до уваги не беруться, оскільки не містять електронно-цифрового підпису, який би ідентифікував підписанта. Оскільки відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, то суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 липня 2005 року. Від спільного проживання у шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причинами розпаду\~сім`ї стало те, що спільне життя між подружжям не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного та припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що вимоги обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~

Outcome: approved