Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи його тим, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувало кримінальне провадження відносно [PERSON] за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 2 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 25.03.2012 р. [PERSON] , перебуваючи біля адміністративної будівлі Залізничного вокзалу м. Вінниця, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом отримання грошових коштів в борг, використовуючи завчасно налагоджені довірливі відносини, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання згідно домовленостей, заволоділа коштами [PERSON] в сумі 6000,00 дол. США. Станом на на час пред"явлення позову зазначена сума еквівалентна 157620,00 грн. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.09.2021 р. (справа №127/25666/16-к) було залишено без змін ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2021 р. про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, позовну заяву [PERSON] було залишено без розгляду та роз`яснено йому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Злочинними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди у виді негативних емоцій і переживань, було порушено його нормальний ритм життя, нормальні життєві зв`язки, завданим злочином йому була спричинена моральна шкода в розмірі 80000,00 грн. Просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 157620,00 грн та у відшкодування моральної шкоди - 80000,00 грн. (а.с. 1-4) В судовому засіданні позивач [PERSON] , його представник - адвокат Мазур О.В. позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просять його задоволити. Адвокат Мазур О.В. пояснив, що кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав - за закінченням строків давності, але досудовим розслідуванням та судом в ухвалі було встановлено, що 25.03.2012 р. [PERSON] незаконно заволоділа коштами позивача в сумі 6000,00 дол. США, надала розписку про позику цієї суми коштів і в підготовчому засіданні визнала, що розписка написана саме нею. Позивач [PERSON] пояснив, що вчиненим злочином йому було завдано моральну шкоду, він постійно хвилювався, мав погіршення стану здоров`я, йому доводилось брати участь в судових засіданнях. Моральну шкоду оцінює у 80000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи. В попередніх судових засіданнях відповідач [PERSON] визнала, що розписка від 25.03.2012 р. написана нею власноручно, але борг за нею вже стягнуто на підставі рішення суду. Суд, з"ясувавши думку позивача, його представника, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 25.03.2012 р. відповідач [PERSON] зобов`язалась повернути борг [PERSON] в розмірі 6000,00 дол. США, що становить 48000,00 грн, приблизно до 15.04.2012 р. або 20.05.2012 р. (а.с. 79) Відповідач пояснювала, що ця розписка написана нею. На а.с. 101 - копія свідоцтва про шлюб, згідно якого відповідач 10.10.2014 р. уклала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2021 р. (справа №127/25666/16-к) звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Об`єднане кримінальне провадження №12015020010005110, №12015020010008231, відомості про яке внесені в Єдиний державний реєстр досудового розслідування щодо [PERSON] - закрито. (а.с. 93-95) В ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2021 р. та ухвалі Вінницького апеляційного суду від 27.09.2021 р. (справа №127/25666/16-к) зазначено, що [PERSON] обвинувачується у тому, що 25.03.2012 р., точний час не встановлено, продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи біля адміністративної будівлі Залізничного вокзалу м. Вінниці, що на площі Героїв Сталінграду, 1 в м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно шляхом зловживання довірою, під приводом отримання грошових коштів в борг, використовуючи завчасно налагоджені довірливі відносини, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання згідно домовленостей, вона заволоділа грошовими коштами [PERSON] в сумі 6000,00 дол. США, що відповідно до встановленого НБУ курсу валют еквівалентно 47914,20 грн. За таких обставин [PERSON] завдала матеріальної шкоди потерпілому [PERSON] на загальну суму 47914,20 грн. (а.с. 93-95, 8-11) Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.09.2021 р. (справа №127/25666/16-к) цивільні позови потерпілих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, залишено без розгляду. Роз`яснено потерпілим, що закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав із залишенням поданого ними у кримінальному провадженні цивільного позову без розгляду, не позбавляє потерпілу сторону права повторного звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства. В решті ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2021 р. залишено без змін. (а.с. 8-11) На а.с. 111 - копія постанови про відкриття виконавчого провадження №70294242 від 10.11.2022 р., згідно якої головним державним виконавцем Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дзюбенком С.М. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором (розпискою) від 04.01.2013 р. в розмірі 68090,00 грн, 2000,00 грн моральної шкоди, 800,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 22 ч. 1, 3 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 82 ч. 6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статею 128 ч. 7 КПК України встановлено, що якщо особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1177 ч. 1 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. В постанові Верховного Суду від 28.08.2019 р. (справа №336/3056/18) зазначено, що загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є сукупність обставин, а саме: наявність шкоди, протиправність дій (бездіяльності) особи, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою (протиправною бездіяльністю) особи, а також наявність вини за виключенням, яке міститься у ст. 1167 ч. 2 ЦК України. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6 роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. На підставі викладеного, враховуючи те, що кримінальне провадження відносно відповідача [PERSON] закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності за клопотанням адвоката [PERSON] - Костик Н.О., тобто з нереабілітуючих підстав, [PERSON] не заперечувала щодо закриття кримінального провадження з цих підстав, відповідач визнала той факт, що вона отримувала в позивача кошти в сумі 6000,00 дол. США, про що в 2012 р. писала власноручно відповідну розписку, неправомірними діями відповідача позивачу спричинена матеріальна шкода, між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 157620,00 грн, що еквівалентно 6000,0 дол. США у відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ч. 3 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ч. 4 ЦК України). Відповідно до ст. 23 ч. 5 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачу відповідачем [PERSON] спричинено моральну шкоду, оскільки він зазнав певних страждань, нервував, не отримавши свої кошти, які позичав відповідачу, яка злочинно не бажала їх повертати. Враховуючи глибину душевних страждань позивача, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] відповідачем, в розмірі 4000,00 грн, тобто вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави 1616,19 грн судового збору (пропорційно сумі задоволених вимог).

Outcome: approved