Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому, з урахування поданої 14.11.2022 заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати за нею майнове право (у тому числі право на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на 25,44 м2 однокімнатної квартири [ADDRESS] - відповідно до попереднього договору, будівельний номер 123 відповідно до договору про внесення змін та доповнень) на [ADDRESS] ; судові витрати стягнути з відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2013 між ТОВ «Сіті-Девелопмент» та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . 12.02.2015 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до Попереднього договору, за яким зокрема було змінено номер квартири з 109 на 123. Для підтвердження зобов`язань, що виникли між сторонами згідно попереднього договору було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язання № СС/Д4/109-117 від 09.11.2013, відповідно до якого [PERSON] було встановлено строки, розмір та порядок сплати коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири. 12.02.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про забезпечення виконання зобов`язання №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013, згідно якої позивач мала сплати збільшену суму коштів за проінвестовану квартиру. 31.03.2017 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору про забезпечення виконання зобов`язання №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013 та додаткової угоди від 12.02.2015, згідно якої сторони зафіксували загальну суму, яку необхідно сплатити за вказаним попереднім договором - 340 431,20 грн. Станом на день підписання вказаної додаткової угоди позивач сплатила відповідачу кошти в сумі 203 491,10 грн. Відповідно до умов Попереднього договору сторони зобов`язались в строки встановлені Попереднім договором, укласти договір купівлі-продажу квартири (Основний договір), яка знаходиться у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Сторони зобов`язуються укласти Основний договір протягом II кварталу 2015 року, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною - 1 правовстановлюючих документів на Об`єкт - надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів. Сторони визначили, що на підтвердження зобов`язань щодо укладення Основного договору позивач повинен укласти з ТОВ «Сіті-Девелопмент» договір про забезпечення зобов`язань, за яким всі кошти, що будуть вноситися позивачем на рахунок відповідача, будуть зараховані у рахунок вартості квартири за Основним договором. Позивачем виконувались умови договорів, проте відповідач зобов`язання укласти з позивачем Основний договір не виконує, в зв`язку з чим позивачем було припинено подальша оплата за договором. Із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що будівництво житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] , зупинено, оскільки забудовник самовільно вів будівництво комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Позивач вважає, що оскільки вона частково сплатила вартість квартири, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації їй належать майнові права на 25,44 м2 однокімнатної проінвестованої квартири. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.10.2022 року відкрито спрощене провадження без виклику учасників справи. 14.11.2022 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.11.2013 між ТОВ «Сіті-Девелопмент» та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , в секції 4, поверх 10, кількість кімнат - 1, загальна площа - 32,1 кв.м. Згідно п.1.3.1. попереднього договору, сторони зобов`язуються укласти Основний договір протягом II кварталу 2015 року, з урахуванням вимог п. 5.2. розділу 5 Попереднього договору, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною - 1 правовстановлюючих документів на Об`єкт - надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення Основного договору. Також положеннями попереднього договору сторони погодили, що виконання зобов`язань щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, повинно бути забезпечене. Вид і порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання сторони визначали в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013. Відповідно до п.1.3. попереднього договору, термін закінчення будівництва - 4 квартал 2014 року; термін введення в експлуатацію - 1 квартал 2015 року. Договором про забезпечення виконання зобов`язань №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013 визначено, що для підтвердження зобов`язань, які виникли у сторін згідно з попереднім договором щодо укладання та виконання договору купівлі-продажу, та забезпечення виконання таких зобов`язань, [PERSON] сплачує ТОВ «Сіті-Девелопмент» суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 цього договору. Вказана сума коштів буде, після її належної сплати [PERSON] зарахована до платежів за Основним договором у момент укладання такого Основного договору (п.1.1. Договору). 12.02.2015 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до Попереднього договору, за яким було змінено номер квартири з 109 на 123, також було збільшено загальну площу квартири - 43,87 кв.м. 12.02.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про забезпечення виконання зобов`язання №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013, згідно якої позивач мала сплати збільшену суму коштів за проінвестовану квартиру. 31.03.2017 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору про забезпечення виконання зобов`язання №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013 та додаткової угоди від 12.02.2015, згідно якої сторони зафіксували загальну суму, яку необхідно сплатити за вказаним попереднім договором - 340 431,20 грн. Згідно матеріалів справи вбачається, що станом на день підписання вказаної додаткової угоди позивач сплатила відповідачу кошти в сумі 203 491,10 грн. Судом встановлено, що відповідач основний договір із позивачем не уклав та не передав останній квартиру, на що слід зазначити таке. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною 3 цієї статті визначено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вбачається, що майновими правами, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Статтею 190 ЦК України визначено, що майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визначаються речовими правами. У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» зазначено, що управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору. Відповідно до ч. 2 ст. 10 цього Закону в договорі має бути передбачене зобов`язання забудовника уступити управителю майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, у разі виникнення обумовленого цим договором ризику невиконання забудовником своїх зобов`язань перед управителем. Судом встановлено, що відповідно до умов Договору про забезпечення виконання зобов`язань №СС/Д4/109-117 від 09.11.2013, позивач сплатила відповідачу грошові кошти у розмірі 203 491,10 грн, тобто оплатила вартість 25,44 м2 проінвестованої квартири. Відповідач прийняв ці грошові кошти та після завершення будівництва гарантував позивачу передачу профінансованої площі. Житловий будинок у визначений попереднім договором строк введено в експлуатацію не було, будівництво об`єкту не здійснюється, відповідно право власності позивача не зареєстровано, чим порушено її права. З огляду на викладене, суд приходиться до висновку, що позивачем було доведено обставини на які позивач посилалась при зверненні до суду із цим позовом, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2089,69 грн.

Outcome: approved