Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач [PERSON] 15 лютого 2023 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її донька - [PERSON] , яка народилась [INFO] . За життя померла донька позивачки розірвала шлюб зі своїм чоловіком. Крім того, у померлої доньки залишилась донка - [PERSON] . Батько померлої [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , спадщину після нього отримала його дружина, позивач по справі та оформила свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями є позивач - її мати та донька-відповідач по справі. За життя [PERSON] належала 1/3 частина квартири, загальною площею 56,10 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради. Після смерті доньки, позивач мала б звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у строк визначений законом, а саме до 18 березня 2021 року, але з поважної причини, позивач вчасно до нотаріуса не звернулась, оскільки позивач є людиною похилого віку, має хронічні захворювання, перехворіла короно вірусною хворобою, часто перебувала під наглядом лікарів, саме в цей час важко хворів її чоловік, який помер в квітні 2021 року. Позивач постійно перебувала коло свого чоловіка, який потребував догляду, при цьому, маючи хронічні захворювання, постійно хворіла. Підставою пропуску строку подання заяви також слугували карантинні умова на території України а також військова агресія російської федерації з 24 лютого 2022 року, яка напала на Україну. Лише 07 лютого 2023 року позивач звернулась до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті доньки - [PERSON] , але їй було відмовлено в цьому через пропущений строк для подання заяви та рекомендовано звернутись до суду, що вона і зробила та просить суд надати їй додатковий строк - один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті доньки - [PERSON] , померлої [INFO] , визнавши причину пропуску цього строку поважною. Аргументи учасників справи Позивачем 21 березня 2023 року через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі через стан здоров`я, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.35). Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду подано заяву згідно якої остання визнає позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення. Судове засідання просить проводити без її участі. Крім того, згідно ухвали суду від 24 лютого 2023 року на адресу суду надані письмові докази. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судами Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю а [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис №713 (а.с.9). [INFO] померла [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується актовий записом про смерть №973 серії [NUMBER] від 18.09.2020р (а.с.8). За життя [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 03 листопада 2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис №487 (а.с.11). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилась дочка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №202 (а.с.10). [INFO] помер чоловік позивачки та батько померлої [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого спадщину отримала його дружина - [PERSON] , яка оформила свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 січня 2022 року за №2-49 (а.с.12,13,14). Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач не встигла оформити спадщину після смерті своєї дочки - [PERSON] , яка померла [INFO] , через що державним нотаріусом 07 лютого 2023 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15). Згідно листа Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради від 24.02.2023 року [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 24.02.1998 по 30.08.2002. Станом на 30.08.2002 за вищевказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири загальною площею 56,10 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради (а.с.12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Артеменко Л.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] дочки, [PERSON] оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом строк прийняття спадщини після її смерті (а.с. 15). Встановлено, що [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а позивач - [ADDRESS] , тобто в квартирі, яка входить до складу спадщини, і частка якої належить їй на праві приватної власності. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадщина, на яку претендує позивач, відкрилась [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 1217, 1218, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За положеннями пункту 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до статті 1269 ЦК України обов`язковою умовою реалізації спадкових прав спадкоємцем, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем, є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Наслідком невчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини. З копії спадкової справи, наданої Четвертою криворізькою нотаріальною конторою, вбачається, що позивач звернулась до державного нотаріуса Четвертої криворізької нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом лише 07 лютого 2023 року (а.с.38), тобто після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, в зв`язку з чим нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15). Крім того, як зазначає позивач в позові, причиною пропуску для прийняття спадщини було те, що маючи ряд хронічних захворювань доглядала свого покійного чоловіка, оскільки він потребував постійного догляду, сама весь час хворіла, коли вже звернулась, то стало відомо, що пропустила строк (а.с.47).. Таким чином, позивач пропустив строк, визначений статтею 1270 Цивільного Кодексу України, для прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дочка померлої [PERSON] - [PERSON] не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.27). Крім того, суд вважає, що поважність пропуску для подання заяви для прийняття спадщини підтвердилась матеріалами справи а також бере до уваги той факт, що на території України на момент смерті доньки позивача діяв карантин пов`язаний із запобіганням поширенню вірусної хвороби (COVID-19), Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої короно вірусом SARS-Co-V-2 з 12.03.2020 на всій території України був встановлений карантин. Крім того, постановами КМУ, прийнятими протягом 2020, 2021, 2022років дія карантину продовжувалась на всій території України та діє до цього часу. Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан через військову агресію Російської Федерації проти України, який діє до цього часу. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України (Постанова Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17); 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємицею поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивачів на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Суд зазначає, що значний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини був допущений позивачем з поважних причин, які встановлені судом. Виходячи з наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає причини пропуску [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначає додатковий строк один місяць для подання відповідної заяви до нотаріуса. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. Оскільки позивач [PERSON] під час подання позову до суду не просила стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved