Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

У липні 2022 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилалась на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . З огляду на те, що відповідачі, які зареєстровані у належній позивачу квартирі, без поважних причин в ній не проживають, що покладає на власницю додаткові обов`язки про сплаті комунальних платежів у більшій сумі, остання вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 23.09.2022 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 12.12.2022 року, а також 20.12.2022 року на електронну пошту суду надійшли заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи без їх участі та визнання позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що від відповідачі подали заяви про визнання позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви та докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 10.09.2003, зареєстрованого в реєстрі за №2446, [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] . Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №9874, у квартирі [ADDRESS] рахуються зареєстрованими: [PERSON] (уповноважений власник), [PERSON] (син [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Відповідно до копії акту про не проживання, складеного 08.07.2022 та підписаного сусідами: [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса місця проживання: [ADDRESS] ), у квартирі [ADDRESS] з січня 2015 року не проживають: [PERSON] , [PERSON] , а [PERSON] з жовтня 2020 року. В квартирі відсутні їх речі. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник житлового будинку, квартири, згідно ст. 383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовною заявою [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією від 14.07.2022 року №4848-1175-0223-6900, що міститься у матеріалах справи. До початку розгляду справи по суті відповідачі надали заяви про визнання позову. Внаслідок того, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 496 грн. 20 коп. Решту судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідачів на користь позивача, позовні вимоги якого задоволені. На підставі викладеного та

Outcome: approved