Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] в лютому 2023 року звернувся до суду з позовом до КС «Експрес Кредит Юніон» про захист прав споживача фінансових послуг, розірвання договору та витребування грошових коштів за договором вкладу. Позов мотивований тим, що між [PERSON] та КС «Експрес Кредит Юніон» було укладено договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року на суму 10000,00 грн. і терміном до 02.03.2022 року, під 11,75% річних. Згідно квитанції від 02.09.2021 року до договору № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року позивачем було внесено 10000,00 грн. Пунктом 2.7 вказаного договору передбачено обов`язок відповідача виплачувати проценти з настанням терміну повернення вкладу. В порушення вимог п. 2.7 договору, з березня 2022 року вклад та відсотки не виплачено. Відсотки складають - 587,50 грн. Нараховані наступним чином - 10000,00 грн. х 11,75% х 6 місяців = 587,50 грн. Позивач зазначає, що письмову заяву про повернення вкладу було направлено поштою в грудні 2022 року. Лист повернувся неврученим. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив розірвати договір про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року укладений між КС «Експрес Кредит Юніон» та [PERSON] ; стягнути з КС «Експрес Кредит Юніон» на користь [PERSON] суму внеску та невиплачених відсотків за договором № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року у розмірі 10000,00 грн. та 587,50 грн. - борг за відсотками. А також просив стягнути судові витрати. Представник позивача надав суду про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 02.09.2021 року між [PERSON] та КС «Експрес Кредит Юніон» укладений договір № 64/09-21/В2 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (Вклад з приєднанням процентів до суми вкладу та поповненням), відповідно умов якого [PERSON] вніс строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок відповідача у розмірі 10000,00 грн на строк до 02.03.2022 року, процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 11,75%. Згідно копії фіскального чеку № 000039045012 від 02.09.2021 року [PERSON] вніс грошовий вклад в сумі 10000,00 грн. 26.10.2022 року [PERSON] звернувся до КС «Експрес Кредит Юніон» із заявою, в якій просив розірвати з повернути кошти, однак відповіді отримано не було, конверт повернувся до відправника із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частина 2статті 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом, та облігації міжнародних фінансових організацій, що розміщуються на території України. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. За змістом ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов`язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. За своєю правовою природою договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок має багато спільного з договором банківського вкладу. Тому допустимим є застосування аналогії закону щодо прогалин правового регулювання відносин за договорами про залучення внеску (вкладу), які укладаються кредитними спілками. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2019 року в справі № 121/11524/17. За змістом частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно з частиною першої 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частин 1,5 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Порядок надання депозитних послуг кредитними спілками визначений Правилами здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 30 грудня 2011 року № 821 (далі - Правила), відповідно до яких операції, які здійснюються із внесками (вкладами) на депозитні рахунки та включають залучення і виплату грошових коштів, нарахування та виплату процентів за такими внесками (вкладами), що підлягають обов`язковій фіксації в комплексній інформаційній системі кредитної спілки. Сума внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строки дії договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, умови залучення та повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок, а також нараховані на такі внески (вклади) на депозитний рахунок проценти (плата) визначаються між кредитною спілкою та членом кредитної спілки на договірних умовах. Договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається в письмовій формі. Нарахування процентів визначається умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до абзацу 2 частини 2 Розділу ІІ «Договірне регулювання операцій кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитні рахунки» Правил, підтвердженням залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки є укладені в письмовій формі договори, первинні бухгалтерські документи, оформлені згідно з вимогами законодавства України, та належним чином зафіксована в комплексній інформаційній системі кредитної спілки інформація про операції кредитної спілки з внесками (вкладами) членів кредитної спілки на депозитних рахунках. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.4 Договору № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року [PERSON] вносить строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок спілки у розмірі 10000,00 грн., строк вкладу становить 6 місяців, договір діє до 02.03.2022 року; датою внесення вкладу є 02.09.2021 року; датою повернення вкладу є наступний день, після для закінчення строку дії договору. Планована дата повернення вкладу 03.03.2023 року; процентна ставка за договором встановлюється у розмірі 11,75% річних з виплатою процентів в день повернення вкладу; сума вкладу збільшується на суму нарахованих процентів згідно п. 2.5 Договору; даний Договір передбачає пролонгацію лише за законом (п. 8.3 Договору). Пунктом 2.3. Договору № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року передбачено, що нарахування процентів за договорами відбувається за фактичну кількість днів користування Спілкою вкладом члена Кредитної Спілки. Нарахування процентів починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у Спілку та закінчується в день, що передує дню повернення вкладу по закінченні строку договору чи з інших підстав. Відповідно до п. 3.2.2. Договору № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року Спілка зобов`язується нараховувати проценти з приєднанням їх до вкладу. Умовою п.п. 3.2.8 Договору № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року передбачено, що Спілка зобов`язана повернути вклад та нараховані проценти за вкладом по закінченню строку вкладу. Пунктом 8.3 Договору № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року передбачені умови та порядок пролонгації вказаних договорів. Зокрема, п.п. 8.3.1 вказаних Договору передбачено, що якщо член Кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового вкладу у зв`язку із закінченням строку в день повернення вкладу, то з наступного дня договір вважається пролонгованим на умовах вкладу на вимогу із ставкою, яка діє на день повернення вкладу. Продовження строку вкладу є багаторазовим і здійснюється без оформлення додаткових договорів до договору. Судом встановлено, що Договір № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року був неодноразово автоматично пролонгований на умовах вкладу. З огляду на те, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань щодо повернення сум вкладів, заявлена вимога про розірвання договору вкладу та стягнення внесків за № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року в розмірі 10000,00 грн. підлягає до задоволення. При визначенні розміру відсотків, передбачених до виплати, суд виходить з правового регулювання спірних правовідносин, а також положень договорів, згідно яких нарахування відсотків починається з дня, наступного за днем надходження вкладу у Спілку, та закінчується у день, що передує дню повернення вкладу по закінченню строку дії договору. Сума відсотки за Договором № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року складає - 587,50 грн. Нараховані наступним чином - 10000,00 грн. х 11,75% х 6 місяців = 587,50 грн. Враховуючи письмові докази на підтвердження обставин справи, оскільки відповідач не спростував наданий розрахунок, власний розрахунок не подав, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення сум нарахованих відсотків за № 64/09-21/В2 від 02.09.2021 року в розмірі 587,50 грн., оскільки вказані суми підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно матеріалів справи, до позову долучено договір про надання правової допомоги від 06.02.2023 року, укладений між адвокатом Хейніс О.Г. та позивачем [PERSON] , додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 06.02.2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 06/02-13/2023 від 06.02.2023 року на суму 10000,00 грн. У позовній заяві позивач просить стягнути витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі є нескладним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, судові засідання представник не відвідував, а направляв заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважає, що наданий позивачем розрахунок суми фіксованого гонорару є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, при цьому обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також справедливим та доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума 10000,00 грн., яка і підлягає до стягнення. Тож враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 611, 651, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України,

Outcome: approved