Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач, як батько, через свого представника, звернувся до суду з позовом до матері дітей, з якою проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про позбавлення її батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого позову зазначив, що з літа 2020 року вони перестали бути сім`єю, а відповідачка разом із дітьми покинула його, переїхавши до м. Черкаси. 27.11.2020 року під час рейду «Профілактика» Служба у справах дітей Черкаської міської ради було перевірено родину [PERSON] за місцем проживання та встановлено, що матір`ю не було створено належних умов для існування, виховання та розвитку дітей. За заявою [PERSON] , - матері, дітей було тимчасово влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» у зв`язку з виявленим тяжким матеріальним станом. 09.12.20220 року діти взяті на облік ССД, як такі, що перебувають в складних життєвих умовах. При цьому [PERSON] підписала угоду щодо соціального супроводу, але її умови не виконувала, рекомендації фахівців ігнорувала. Дізнавшись про таке, 10.03.2021 року ним, як батьком дітей, було надано заяву про повернення дітей в його родину і відповідним рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.05.2021 року №21/9 визначено доцільним повернути дітей для проживання та виховання в родину батька. Мати долею дітей та їх належним утриманням не цікавилася. За рішенням Чигиринського районного суду від 15.11.2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь батька [PERSON] на утримання дітей. Відповідач життям дітей та їх розвитком не цікавиться, влаштовує своє особисте життя, проживає зі співмешканцем, який не бажає виховувати її дітей. Вона не має постійного місця роботи та свого житла. До дітей приїздить рідко. Тому на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Медведівської сільради Черкаського району Черкаської області від 26.08.2022 року був проведений розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . та у висновку визнано доцільним таке позбавлення, яке повністю буде відповідати насамперед інтересам кожної дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримала свої вимоги повністю. Третя особа, - представник Служби у справах дітей Медведівської сільської ради, повністю підтримав висновок та вважав доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення матері батьківських прав. Просив розглянути справу за відсутності уповноваженого представника органу опіки та піклування. Відповідач у справі, - [PERSON] , під час підготовчого судового засідання заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Проте доказів сумлінного виконання нею батьківських обов`язків або намагань цього, або тяжкого впливу життєвих обставин, суду не надала. В подальшому судові засідання ігнорувала. Будь яких заяв від неї не надходило. Допитаний судом свідок [PERSON] , - співмешканка батька дітей, показала, що з квітня 2021 року вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З дітьми в неї склалися теплі стосунки. Вони називають її мама- [PERSON] . Їй відомо, що батько дітей, коли йому стало відомо, що вони в інтернаті, звернувся із заявою до компетентних органів та повернув дітей до себе. Мати дітей рідко їх провідувала, не цікавилася ними, телефонувала також не часто. Передавала деякі речі та шкільне приладдя для дітей із тих, що в неї залишились. Нових речей, одежі, іграшок мати не купувала для дітей. Здоров"ям також не цікавилася. На лікування коштів не надавала. Допитана в присутності соціального педагога [PERSON] неповнолітній свідок [PERSON] , зазначила, що проживає із батьком, мамою [PERSON] , бабусею та сестричкою [PERSON] . Натепер живуть вони в [ADDRESS] , в будинку бабусі, - матері батька, позаяк останній перебуває в лікарні. А до цього жили у батька в Головківці, в будинку, де в неї є усе необхідне, своя кімната, власне ліжко, іграшки, місце для навчання. З новою мамою вони ладять. Маму [PERSON] останній раз вона бачила в січні 2023 року. Двічі, 01 та 08 березня спілкувалася із нею телефоном. Першого вітала її з днем народження, а восьмого вони віталися із жіночим днем. Живеться їм з сестричкою у батька та бабусі добре. Повернення до матері в Черкаси, де вони мешкали із новим чоловіком матері, вона не бажає. Соціальний педагог [PERSON] повідомила суду, що при допиті прав неповнолітнього свідка було дотримано. Її пояснення відповідають дійсності і їм можна вірити. Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому до них застосовуються положення Глави 13 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що збігається із даними їх свідоцтв про народження (ас 14-15). Сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивач записаний батьком обох дітей за обопільною заявою батьків, відповідно до приписів СК України. Діти зареєстровані та мешкають із батьком, - особою з інвалідністю другої групи з дитинства ( ас 8) за адресою [ADDRESS] , відповідно рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.05.2021 року №21/9 (ас 25). Відповідачка є платником аліментів на утримання двох дітей на користь позивача, згідно чинного судового наказу Чигиринського районного суду від 15.11.2021 року (ас 26) аліментів не сплачує (ас 28), про що свідчить звернення позивача до правоохоронних органів. З наданого суду рішення комісії з питань захисту прав дітей Медведівської сільської ради від 23.08.2022 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що за наслідками розгляду вказаного питання прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (ас 22-24). Стороною позивача також надані інші письмові докази, які у своїй сукупності підтверджують вказану обставину, а саме свідоме ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків і суд враховує їх при ухваленні рішення, зокрема довідки про перевірку відповідачки за місцем мешкання щодо умов проживання, пояснювальні записки, характеризуючи дані навчального закладу та співбесіди Служби у справах дітей (ас 29-35). Згідно висновку органу опіки та піклування доцільно та в інтересах дітей позбавити [PERSON] батьківських прав щодо обох дівчат (ас 25), який не спростований відповідачкою. Фактом свідомого ухиленні відповідачки [PERSON] від виконання батьківських обов`язків суд розцінює також процесуальну поведінку відповідачки, яка незважаючи на обізнаність про наявність щодо неї цивільної справи та зобов`язана судом надати відповідні докази належного виконання нею батьківських обов`язків жодних суду не надала та ігнорувала судові виклики та судові засідання, про що свідчать відповідні протоколи судових засідань, повернення псудових повісток та викликів на адресу суду ( ас 57-60, 64-66, 76,82-85,93-94). Вирішуючи даний спір, суд, згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). З урахуванням вищевикладених законодавчих норм та встановлених судом обставин, враховуючи позицію сторін, щодо усунення матері від виконання батьківських обов"язків, які не спростовані відповідачкою та її процесуальна поведінка щодо ухилення від суду та надання доказів суду, суд дійшов переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком її винної поведінки та є ґрунтовною підставою для позбавлення її батьківських прав. Також суд дійшов переконання, що позбавлення батьківських прав відповідача буде повністю відповідати інтересам усіх двох дітей. А тому позов є повністю обгрунтованим, доведений належними і допустимими доказами, які сумнівів у суду не викликають і підлягає задоволенню. Оскільки позивача звільнено за законом від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved