Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

ОСББ «Щекавиця» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій, що становить 30 804,98 грн, з яких 24 554,98 грн. заборгованості за сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 5 269,02 грн. інфляційних нарахувань та 980,98 3% річних, а також додатково просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , послуги з утримання якого надаються позивачем. Відповідно до протоколу Загальних зборів ОСББ «Щекавиця», відповідач зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, разом із тим, за період з грудня 2019 року по червень 2022 року включно [PERSON] такі обов`язкові внески не сплачені, у зв`язку із чим утворилась заборгованість загальною сумою у 24 554,98. Крім того, оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже прострочив виконання грошового зобов`язання, вважає, що стягненню з відповідача також підлягають 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. 07.11.2022 ухвалою Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ОСББ «Щекавиця» є управителем багатоквартирного будинку, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-проважу квартири від 04.09.2009, відповідно до якого Київською міською державною адміністрацію передано у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Протоколу Загальних зборів співвласників об`єднання багатоквартирного будинку «Щекавиця», прийнято рішення про «Затвердження внеску на управління будинком і прибудинковою територією» ОСББ «Щекавиця" у розмірі 8,92 грн. за 1 кв. м. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно з п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Отже, з вищенаведених норм вбачається, що відповідач як власник квартири [ADDRESS] , є співвласником багатоквартирного будинку, за вказаною адресою. В той же час, як власник нерухомого майна та як співвласник ОСББ «Щекавиця», зобов`язаний нести витрати по утриманню вказаної квартири. Однак, як встановлено судом, відповідач не в повному обсязі виконував свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, які надавались позивачем, а тому в останнього утворилась заборгованість. Як вбачається з довідки про заборгованість за період з 01.12.2019 до 31.06.2022 складеного ОСББ «Щекавиця», загальна заборгованість відповідача становить: 30 804,98 грн, з яких 24 554,698 грн. - по оплаті внесків на управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території, 5 269,02 грн. - втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 980,98 грн. - 3% річних. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, слід зауважити, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Крім того, Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Починаючи з 24.02.2022 та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено воєнний стан. Отже, з урахуванням наведених положень закону, вбачається, що з 17.03.2020 заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. Нарахування таких штрафних санкцій на суму боргу за надані послуги є помилковим та порушує норми чинного законодавства. Таким чином, стягненню з [PERSON] 3% річних та інфляційні втрати з грудня 2019 по 17 березня 2020, а тому у цій частині вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних розрахунків. 3% річних: Період розрахунку: з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року - 31 день [Проценти] = 792,10 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 31 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2,02 грн. Період розрахунку: з 01.01.2020 року по 16.03.2020 року - 76 днів [Проценти] = 792,10 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 76 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 4,93 грн. Таким чином, за період з 01.12.2019 по 16.03.2020 підлягають стягненню 3% річних загальною сумою у 6,95 грн. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу наступним чином: Індекс інфляції за грудень 2019 (99.8 : 100) x індекс інфляції за січень 2020 (100,2 : 100) x індекс інфляції за лютий 2020 (99,7 : 100) x індекс інфляції за березень 2020 (100,8 : 100) = 1.004972. Інфляційне збільшення = 792.10 x 1.004972 - 792.10 = 3,94 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Також, позивач в позовній заяві просить також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, як зазначено у позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у вищевказаній постанові, при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. При цьому, ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову. Так, судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом ОСББ «Щекавиця» укладено Договір про надання правничої допомоги №01-01/1-2 від 02.02.2019 з адвокатом Вербицьким Ярославом Володимировичем. Відповідно до умов вказаного Договору, Виконавець зобов`язався надати клієнту правничу допомогу та юридичні послуги. Згідно з п. 1 Додаткової угоди від 07.06.2022 до Договору №01-01/1-2 від 02.02.2019, Виконавець зобов`язується надати Замовнику правничу допомогу, що полягає в написанні позовної заяви про стягнення заборгованості зі сплати внеску на управління (утримання) багатоквартирного будинку та прибудинкової території,інших обов`язкових внесків та платежів з [PERSON] як співвласника будинку та власника квартири №12 . Відповідно до п. 2 вказаної вище Додаткової угоди, сторони дійшли згоди визначити розмір винагороди у розмірі 5 000 грн. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи Акт приймання-передачі наданих послуг від 20.09.2022, підписаний сторонами до Додаткової угоди від 07.06.2022 Договору про надання правничої допомоги №01-01/1-2 від 02.02.2019, відповідно до якого клієнту надано правничу допомогу за Договором із написання та направлення позовної заяви про стягнення заборгованості зі сплати внеску на управління (утримання) багатоквартирного будинку та прибудинкової території, інших обов`язкових внесків та платежів з [PERSON] . Кількість годин за надання послуги становить 3 години, а вартість робіт складає 5 000,00 грн. При цьому, відповідно до платіжного доручення №5783 від 25.11.2022, ОСББ «Щекавиця» оплатило на рахунок [PERSON] 5000,00 грн. із призначенням платежу «Плата по рахунку №11/1 від 16.11.2022, гонорар адвоката за додатковою угодою від 07.07.2022 до договору про надання правничої допомоги №01-01/1-2 від 02.02.2019. Тобто позивачем було отримано послуги з професійно-правничої допомоги у даній справі, яка складалась із підготовки та подання зазначеної позовної заяви до суду у зв`язку з чим вартість таких послуг підлягає до стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційна розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1978,35 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial