Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Представник позивача адвокат Батієнко Я. І. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування. Позивач просить суд: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Клюшниківка Миргородського району, померлого [INFO] щодо [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительки [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на: -1/2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,76 га, кадастровий номер 5323283400:00:006:0252, розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району -1/2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8073 га, кадастровий номер 5323283400:00:011:0092, розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району; -1/2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,4509 га, кадастровий номер 5323255407:07:001:0140, розташована в с. Шульги Миргородського району Полтавської області; -1/2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1855 га, розташована в [ADDRESS] ; -1/2 житлового будинку з надвірними побудовами, розташований в [ADDRESS] ; -1/2 автомобіля марки «УАЗ 3303», д.н.з. [NUMBER] ; покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] в м. Полтава помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2021. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,76 га, кадастровий номер 5323283400:00:006:0252, розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8073 га, кадастровий номер 5323283400:00:011:0092, розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею. 0,4509 га, кадастровий номер 5323255407:07:001:0140, розташована в с. Шульги Миргородського району Полтавської області; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1855 га, розташована в [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними побудовами, розташований в [ADDRESS] ; автомобіль марки «УАЗ 3303», д.н.з. [NUMBER] . 27 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Москівець Станіслава Володимировича із заявою про прийняття спадщини за місцем заведення спадкової справи. Постановою нотаріуса від 27.08.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв`язку із тим, що нею не подано документи, які б підтверджували родинні зв`язки із спадкодавцем. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Хорошки Лубенського району Полтавської області. Відомості про її батька в актовий запис внесено на підставі заяви матері від 27.04.2004 року відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На час народження [PERSON] , її мати [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який згідно із заявою обох із подружжя не являється батьком [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029832049 від 06.03.2021 року. На підтвердження факту батьківства [PERSON] щодо [PERSON] позивач наводить наступні доводи. Починаючи із 1999 року мати позивачки [PERSON] почала проживати однією сім`єю із [PERSON] . Спочатку вони проживали в с. Клюшниківка Миргородського району Полтавської області, а потім у с. Хорошки Лубенського району. Під час їх спільного проживання [PERSON] завагітніла від [PERSON] та [INFO] народила дочку [PERSON] (у подальшому прізвище змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] ). Відомості про батька дитини в актовий запис про її народження були внесені за заявою [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Так було зроблено, оскільки на час народження дочки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який не являється батьком [PERSON] , що підтверджується повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029832049 від 06.03.2021 року. У 2012 році [PERSON] успадкував будинок в [ADDRESS] , і вони всі разом переїхали проживати до даного будинку. [INFO] [PERSON] помер. Сторона позивача зазначає, що за життя [PERSON] визнавав себе біологічним батьком [PERSON] , піклувався про неї, виховував, брав участь в її утриманні. На думку сторони позивача, вказані обставини знаходять своє підтвердження у довідці виконавчого комітету Комишнянської селищної ради № 02-25/497 від 09.03.2021, де вказано, що [PERSON] постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] , та її дочкою [PERSON] ; довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] , відповідно до якої місце її проживання зареєстроване по [ADDRESS] . Крім цього, [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] і при вчиненні обряду таїнства хрещення останньої в Свято-Троїцькій церкві м. Лубни, на підтвердження чого подана копія відповідного свідоцтва. До позовної заяви додана фототаблиця із сімейними фотознімками, на яких зображені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , якими підтверджуються обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , їх родинні взаємовідносини. Оскільки спадщину після смерті [PERSON] прийняв також його син [PERSON] , останній зазначений відповідачем по даному позову. 02 грудня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. (а.с.74) 17 грудня 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов (а. с. 78-79), відповідно до якого позовні вимоги ним не визнаються. Відповідач зазначає, що за свідоцтвом про народження [PERSON] та Повним витягом з Державного реєстру актів вільного стану громадян щодо актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України її батьком вказано громадянина [PERSON] , а не батька відповідача [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Комишнянської селищної ради від 09.03.2021 року № 02-25/497, що долучена до позову, на день своєї смерті [INFO] батько відповідача [PERSON] 1955 року народження постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] і разом з ним постійно проживали та вели спільне господарство за даною адресою його співмешканка [PERSON] , 1974 р.н. (без реєстрації місця проживання ) та дочка співмешканки [PERSON] , 2004 р.н. На думку відповідача, зміст даної довідки може свідчити про те що з 2004 року (з дня народження позивачки) і до [INFO] , тобто по день своєї смерті батько відповідача і матір позивачки [PERSON] протягом 17 років не виявили бажання вирішити питання батьківства батька відповідача відносно позивачки, оскільки вірогідно позивачка не є його біологічною донькою. Відповідач зазначає, що ні зі слів свого батька, ні зі слів його знайомих та родичів не було озвучено, що батько визнає за рідну доньку позивачку [PERSON] . Відповідач зазначає, що дивним є те, що позивачка вже після смерті батька відповідача, а саме [INFO] змінює своє прізвище з « [PERSON] » на прізвище спадкодавця - « [PERSON] », а при його житті і після його смерті не зверталася в суд з позовом про встановлення факту батьківства, не просила це зробити свого законного представника, матір [PERSON] . Відповідач зазначає, що логічним є висновок про те, що таким чином позивачка мала наміри отримати у нотаріуса свідоцтво на спадщину після смерті батька відповідача без вирішення питання встановлення батьківства до цього. Це викликає сумніви щодо походження позивачки від батька відповідача. Відповідач зазначає, що довести наявність кровного споріднення між його батьком та позивачкою шляхом отримання судом результатів висновків судово-біологічної (молекулярно-генетичної експертизи ) є доцільним по даній справі, але позивачка не заявляє в позові клопотання про призначення такої експертизи. Відповідач зазначає, що самі по собі свідоцтво про хрещення позивачки та фототаблиці, що додані до позовної заяви є недостатніми і не можуть слугувати беззаперечними доказами походження позивачки від батька відповідача. Ухвалою суду від 28.12.2021 року призначена по справі судова молекулярно генетична експертиза, проведення судової молекулярно генетичної експертизи доручено експертам Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру МВС України (що знаходиться за адресою м. Харків вул. Ковтуна 34 ). 22.02.2022 року до суду надійшло клопотання експерта про надання зразків біологічного матеріалу, в якому експерт клопоче про надання зазначених зразків матеріалів відібраних фахівцями бюро СМЕ, або направлення неповнолітньої особи [PERSON] , [INFO] до відділу біологічних досліджень та обліку Харківського НДЕКЦ МВС, за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна, 34. У зв`язку з агресивним вторгненням збройних сил іншої країни на територію держави Україна, запровадженням в Україні воєнного стану відповідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, активними бойовими діями ворожих сил на території держави Україна, в тому числі на території м. Харків, дане клопотання не виконано. 08.07.2022 року до суду повторно надійшло клопотання експерта про надання зразків біологічного матеріалу, в якому експерт клопоче про надання зазначених зразків матеріалів відібраних фахівцями бюро СМЕ, або направлення неповнолітньої особи [PERSON] , [INFO] до відділу біологічних досліджень та обліку Харківського НДЕКЦ МВС, за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна, 34. Також експерт клопотав про надання зрізків біологічного матеріалу [PERSON] , померлого [INFO] , відібраного фахівцями бюро СМЕ в установленому порядку. 17.08.2022 року до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи від 25.07.2022 № СЕ-19/121-22/2557-БД, відповідно до якого до відділу біологічних досліджень та обліку Харківського НДЕКЦ МВС для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи неповнолітня особи [PERSON] [INFO] не з`явилась, станом на 01.07.2022 зразок біологічного матеріалу [PERSON] , померлого [INFO] , до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходив. Станом на 25.07.2002 зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського НДЕКЦ МВС України не надходили, у зв`язку із зазначеним, відповідно до ст. 72 ЦПК України експерт повідомив про неможливість проведення експертизи. Провадження у справі зупинено. 19.08.2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Батієнка Я. І. про відновлення провадження у справі. Судове засідання щодо можливості відновлення провадження та можливості проведення підготовчого судового засідання призначено на 14.10.2022 рік. Ухвалою суду від 14 жовтня 2022 року відновлено провадження по справі, закрито підготовче провадження в цивільній справі, судове засідання призначено на 28 листопада 2022 року. В судовому засіданні 28.11.2022 року сторона позивача позов підтримали та прохали його задовольнити на підставі зазначених доказів в матеріалах справи , [PERSON] , яка є законним представником неповнолітньої своєї дочки [PERSON] , ( яка на час подання позову до суду була неповнолітньою) суду пояснила, що проживала із [PERSON] у цивільному шлюбі із 1999 року , разом з ними ще проживала мати померлого [PERSON] - [PERSON] , остання померла у 2012 році , все нажите майно було зареєстроване то на матір чоловіка то на нього , також сплачував аліменти на старшого сина [PERSON] . Коли померла мати [PERSON] , то вони проживали у с. Бакумівка , потім будинок продали та переїхали у с. Шульги Миргородського району де і проживали до самої його смерті . Він увесь час визнавав [PERSON] своєю дочкою. Вказала , що все майно яке нажито разом оформлене на чоловіка , іти їм нікуди , а син старший [PERSON] - [PERSON] навіть на похорон батька не приїхав , але спадщину не забув прийняти після його смерті. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що проживав все життя з своєю матір`ю [PERSON] у с. Клюшниківка Миргородського району , батька пам`ятає, але спілкувався з ним рідко , коли ходив до своєї баби то бачив що з батьком жила [PERSON] , спочатку вона жила на квартирі у баби , потім не знаю. Батько сплачував аліменти . На запитання суду відповів , що на похороні не був у батька . Вказав, що позов не визнає , нехай доведуть експертизою , що то батькова дочка , якщо доведуть , то це ж таке ..не буду заперечувати . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] [INFO] , проживає с. Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області ( попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України ) суду пояснила , що сім`ю [PERSON] та [PERSON] я знаю давно , з 2000 років , ми познайомились випадково , бо ми почали шукати козу в с. Хорошки Лубенського району , а ті продавали , мій чоловік зв`язався із [PERSON] і після цього наші сім`ї подружились. Це десь початок 2002 - 2003 роки , ми часто зустрічались , на свята , на вихідні , пізніше я дізналась що [PERSON] завагітніла , сама мені розповіла, та і я ж побачила це пізніше , оскільки ми спілкувались та приятелювали сім`ями . [PERSON] все говорив , вже мені і за сорок , а ось яка в мене [PERSON] народилась, моя [PERSON] це він так завжди називав дівчинку. Вони жили як сім`я , я ніколи не чула і не знала , що то може бути не його дитина. На запитання адвоката [PERSON] свідок відповіла, що також сама чула особисто і не раз , що [PERSON] хотів записати на себе [PERSON] , все щось мішало , вони декілька разів переїздили , то ще щось , то карантини , не знаю . За сина від першого шлюбу я чула від самого [PERSON] , він на нього якось скаржився , що не спілкуються зовсім , допомоги також не було від нього , якісь там дрова прохав один раз допомогти йому чи порубати , чи що , а той відмовив , в общим спілкування і допомоги не було від сина. Ухвалою суду від 02.12.2022 року за клопотанням представника позивача адвоката Батієнка Я. І. по справі призначено проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено. 18.01.2023 року до суду надійшло клопотання експерта Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру МВС України про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, а саме: зразків біологічного матеріалу, необхідних для виконання експертизи. Разом із зазначеним клопотанням до суду було повернуто із Харківського науково- дослідного експертно криміналістичного центру МВС України матеріали цивільної справи № 541/2986/21, які надійшли до суду 18.01.2023. Ухвалою суду від поновлено провадження у справі та призначено по справі судове засідання на 25.01.2023 року. Ухвалою суду від 09.02.2023 задоволено клопотання судового експерта Харківського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Зюбрій С. О. про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи. Копію даної ухвали разом з матеріалами цивільної справи № 541/2986/21 направлено на адресу Харківського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: м. Харків вул. Ковтуна 34- для продовження проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. На час проведення експертизи провадження по цій справі зупинено. 30.03.2023 року до суду від Харківського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта № СЕ-19/121-23/6-БД від 14.03.2023 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної за матеріалами справи № 541/2986/21. Ухвалою від відновлено провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування, судове засідання призначено на04 квітня 2023 року. В судове засідання 04\~квітня 2023\~року позивач та представник позивача адвокат Батієнко Я. І. не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. В судове засідання з`явився відповідач, який проти позову заперечував та просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог та прийняти до уваги міркування викладені у відзиві при винесенні рішення у цивільний справі та на висновок експерта , з якого вбачається, що батьківство виключається. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та докази надані сторонами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 28 березня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області (а. с. 16) Позивачка [PERSON] у позові стверджує, що починаючи із 1999 року її мати - [PERSON] почала проживати однією сім`єю із [PERSON] та під час їх спільного проживання [PERSON] завагітніла від [PERSON] та [INFO] народила дочку [PERSON] , тобто її , і в подальшому вона змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 06 квітня 2021 року Миргородським місткрайооним відділом державного реєстру актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а. с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 27 квітня 2004 року Хорошківською сільською радою Лубенського району Полтавської області [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до повного витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00029832049 від 06.03.2021 року [PERSON] народилася [INFO] , у актовому записі про народження зроблено відмітку, що мати дитини перебуває у шлюбі з [PERSON] , актовий запис № 8 від 07.08.1993 р. по Машівській с/раді Семенівського району Чернігівської області, який згідно із заявою обох з подружжя не є батьком цієї дитини (а. с. 12-13). [INFO] в м. Полтава помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2021 (а. с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,76 га, кадастровий номер 5323283400:00:006:0252, розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8073 га, кадастровий номер 5323283400:00:011:0092, розташована на території Комишнянської селищної ради Миргородського району; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4509 га, кадастровий номер 5323255407:07:001:0140, розташована в с. Шульги Миргородського району Полтавської області; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1855 га, розташована в [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними побудовами, розташований в [ADDRESS] ; автомобіль марки «УАЗ 3303», д.н.з. [NUMBER] . 27 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Москівець Станіслава Володимировича із заявою про прийняття спадщини за місцем заведення спадкової справи. Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Москівець Станіслава Володимировича від 27.08.2021 № 164/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що нею не подано документи, які б підтверджували родинні зв`язки із спадкодавцем (а. с. 69). Позивач [PERSON] \~стверджує,\~що [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] був\~її батьком.\~На підтвердження\~цього позивач\~надала суду\~копію довідки\~про реєстрацію\~місця проживання\~особи,\~відповідно до\~якої місце\~проживання [PERSON] ,\~ [INFO] \~зареєстровано за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та копію\~довідки виконавчого\~комітету Комишнянської\~селищної ради\~від 09.03.2021\~№ 02-25/497,\~відповідно до\~якої,\~на день\~смерті [INFO] [PERSON] \~постійно проживав\~без реєстрації\~місця проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Разом з\~ним постійно\~проживали та\~вели спільне\~господарство за\~адресою:\~ [ADDRESS] співмешканка\~ [PERSON] ,\~1974\~року народження\~(без\~реєстрації місця\~проживання)\~та дочка\~співмешканки [PERSON] , 2004 року народження (а. с. 8, 17). Також, на підтвердження факту батьківства [PERSON] щодо [PERSON] позивачем до позовної заяви додана фототаблиця із сімейними фотознімками, на яких зображені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , якими на думку позивача підтверджуються обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , їх родинні взаємовідносини (а. с. 19-22). Крім цього, позивачка вказує, що [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] і при вчиненні обряду таїнства хрещення останньої в Свято-Троїцькій церкві м. Лубни, на підтвердження чого до позовної заяви додана копія відповідного свідоцтва (а. с. 18). Відповідно до ч. 1, ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі в матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно із ст. 135 Сімейного кодексу України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько і інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки й піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь- які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. По справі призначалося проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Харківського науково - дослідного експертно криміналістичного центру МВС України. На розгляд та вирішення експерта ставилися такі питання: 1) Встановити генетичні ознаки біологічних зразків трупа [PERSON] ; 2) Встановити генетичні ознаки зразка букального епітелію [PERSON] [INFO] ; 3) Чи був [PERSON] біологічним батьком [PERSON] [INFO] .? 30.03.2023 року до суду від Харківського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта № СЕ-19/121-23/6-БД від 14.03.2023 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної за матеріалами справи № 541/2986/21. Згідно зазначеного висновку експерта біологічне батьківство особи, біологічний матеріал трупу № S. 504-2421 (гр. [PERSON] ) якої надано на дослідження, відносно дитини гр. [PERSON] , [INFO] , виключається (а. с. 167-177). Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 квітня 2021 року в рамках справи № 361/2653/15-п, провадження № 61-2239св21 (ЄДРСРУ № 96281916) для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації». заява №3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з яками жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, те що за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, експерт зробив висновок, що біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини гр. [PERSON] виключається і доказова цінність цього висновку суттєво переважає будь-який інший доказ, а в матеріалах справи немає, а позивачем не представлено належних доказів на ствердження спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю позивача [PERSON] та [PERSON] до народження позивачки, або спільне виховання чи її утримання ними, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання [PERSON] батьківства щодо позивачки, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог [PERSON] про встановлення батьківства. Крім того,\~копія довідки\~про реєстрацію\~місця проживання\~позивача [PERSON] ,\~ [INFO] \~за адресою:\~ [ADDRESS] та\~копія довідки\~виконавчого комітету\~Комишнянської селищної\~ради від\~09.03.2021\~№ 02-25/497,\~відповідно до\~якої,\~на день\~смерті [INFO] [PERSON] \~постійно проживав\~без реєстрації\~місця проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] та\~разом з\~ним постійно\~проживали та\~вели спільне\~господарство за\~вказаною адресою\~співмешканка [PERSON] \~(без\~реєстрації місця\~проживання)\~та дочка\~співмешканки [PERSON] , свідоцтво про хрещення позивачки та фототаблиця із сімейними фотознімками додані до позовної заяви, не доводять факт батьківства [PERSON] батьківства щодо позивачки та не спростовують результати судової молекулярно-генетичної експертизи та зроблений експертом висновок. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог про встановлення факту батьківства померлої особи. Суд зазначає , що розглядає позов в межах заявлених позовних вимог , встановлення інших фактів не було заявлено у вимогах. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до копії постанови приватного про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Москівець Станіслава Володимировича від 27.08.2021 № 164/02-31 спадкова справа після померлого [PERSON] заведена 16.03.2021 за № 24/2021 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені сина померлого [PERSON] . 15.06.2021 була подана заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] , якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходить за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 3,8073 га, кадастровий номер 5323283400:00:011:0092 в зв`язку із тим, що позивачем [PERSON] не подано документи, які б підтверджували її родинні відносини із спадкодавцем (а. с. 69). Відповідно до рекомендацій викладених в п.23 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У спадщину можуть передаватися як певні речі (жилі будинки, квартири, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, предмети особистого користування, земельні ділянки, транспортні засоби, грошові суми, цінні папери тощо), так і майнові права. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разу неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно. Оскільки батьківство [PERSON] відносно позивачки [PERSON] не встановлено, а тому [PERSON] не є спадкоємцем першої черги померлого [INFO] [PERSON] . Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed