Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

31.01.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, посилаючись на наступні обставини: 05.01.2023 року він уклав з відповідачкою договір позики, згідно з якого він передав відповідачці грошові кошти в сумі 200000 грн., які позичальник зобов`язувалась повернути до 13 січня 2023 року. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка, з якої випливає, що відповідачка взяла у нього в борг 200\~000 грн. із зобов`язанням повернути вказану суму до 13.01.2023 року. Однак до\~теперішнього часу\~відповідачка борг\~не повернула. Просив стягнути з відповідачки на свою користь суму боргу за договором позики від 05.01.2023 року в сумі 200000 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2000,00 грн. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 06.03.2023 року (а.с.15). В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засіданні (а.с. 17, 54), надавши заву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що позов просить задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.50). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засіданні (а.с.18-19, 55-56), відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 10.04.2023 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05.01.2023 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач [PERSON] отримала в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) грн., які зобов`язалася повернути в повному обсязі 13.01.2023 року. На підтвердження укладення договору позики представлена розписка від 05.01.2023 року (а.с.7), яка посвідчує передачу [PERSON] грошової суми в розмірі 200000 грн. Таким чином, вказаною розпискою відповідач власноруч посвідчив факт передання йому позивачем грошових коштів у зазначеному розмірі. Вказані правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються ст.1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж грошову суму. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. У розписці чітко зазначені: сторони зобов`язання (позикодавець та позичальник), грошова сума, яка передається, строк повернення боргу та особистий підпис позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно усіх істотних умов договору позики, й договір та розписки, свідчить про його укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України. За змістом статей 15,16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1,3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно вимог\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Взяте на себе зобов`язання, відповідачка до теперішнього часу не виконала, про що свідчить догвір та розписки, представлені позивачем до суду. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики від 05.01.2023 року в сумі 200000 грн. (двісті тисяч гривень). Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 1046-1050 ЦК\~України та

Outcome: approved