Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та гроші», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун Хедж Девелопмент» про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Позовні вимоги\~обґрунтовано тим,\~що 07\~вересня 2017\~року між\~ [PERSON] та\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНИЯ «ФАКТОР\~ГРУП» був\~укладений договір\~про надання\~фінансового кредиту\~№ КД-Ф55.\~Строк дії\~договору до\~07\~вересня 2032\~року.\~За для\~забезпечення кредитного\~договору 03\~жовтня 2017\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«ФК «ФАКТОР\~ГРУП» і\~ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ»\~було укладено\~тристоронній договір поруки. Відповідно до якого ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ» виступила поручителем перед ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» за кредитними зобов`язаннями [PERSON] . У якості забезпечення кредитного договору 03 жовтня 2017 року між позивачем та ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» було укладено договір іпотеки (майнових прав). 27.12.2017 року [PERSON] зареєстрував право власності на квартиру [ADDRESS] . В січні 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізнався про заміну іпотекодержателя за вищезазначеним договором іпотеки з ТОВ «ФК «Фактор груп» на ТОВ «ЮК «Право та гроші». 07 серпня 2020 року з Державного реєстру позивач дізнався, що його квартира була відчужена за договором купівлі-продажу на користь ТОВ «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ». Разом з тим, позивач вважає Договір купівлі-продажу недійсним, оскільки Договір укладено із суттєвими порушеннями діючого законодавства. Так, правонаступник кредитора «Юридична компанія «Право та гроші» ніколи не надсилало будь-які вимоги про порушення позивачами зобов`язання, не надсилало письмового повідомлення з приводу способу задоволення вимог іпотеко держателя, про намір укласти договір купівлі-продажу, що, на думку позивача, є підставою для визнання спірного Договору купівлі-продажу недійсним. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, - квартира, загальною площею 47,4 кв. м., житловою площею 18,7 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений 25 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідністю «Юридична компанія «Право та гроші» (ЄДРПОУ 39165528) та Товариством з обмеженою відповідністю «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (ЄДРПОУ 41250230), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. Ухвалою суду від 21.10.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.10.2020 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.01.2021 року клопотання про витребування доказів задоволено. Витребувана від ТОВ «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ» належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений 25 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та гроші» (ЄДРПОУ 39165528) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (ЄДРПОУ 41250230), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. Витребувано від ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП», інформацію за договором про надання фінансового кредиту № КД-Ф55 від 07 вересня 2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фактор ГРУП та [PERSON] , а саме: інформацію про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, зокрема, інформацію про платежі за цим Договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум ( з зазначенням таких умов). Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного 25 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ПРАВО та ГРОШІ» (ЄДРПОУ 39165528) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (ЄДРПОУ 41250230), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З, та документи, на підставі яких зазначений договір був укладений і посвідчений. 05.03.2021 року на виконання ухвали суду від 25.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. надано до суду належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного 25 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ПРАВО та ГРОШІ» (ЄДРПОУ 39165528) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (ЄДРПОУ 41250230), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. 07.12.2021 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Груп» на виконання ухвали суду від 25.01.2021 року надано витребуванні судом документи. 07.12.2021 року від представника «Стоун Хедж Девелопмент» надійшли на виконання ухвали суду від 25.01.2022 року витребуванні судом документи. Протокольною ухвалою суду від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Від представника відповідача ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші» надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Європейський суд з прав людини, зокрема у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки, неодноразово зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до частини першої\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 07 вересня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНИЯ «ФАКТОР ГРУП» був укладений договір про надання фінансового кредиту № КД-Ф55. Строк дії договору до 07 вересня 2032 року. 03\~жовтня 2017\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«ФК «ФАКТОР\~ГРУП» і\~ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ»\~було укладено\~тристоронній договір поруки, відповідно до якого ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ» виступила поручителем перед ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» за кредитними зобов`язаннями [PERSON] . У якості забезпечення кредитного договору 03 жовтня 2017 року між позивачем та ТОВ «ФК «ФАКТОР ГРУП» було укладено договір іпотеки (майнових прав). Відповідно до\~п.\~1.1\~Договору іпотеки,\~цей Договір\~забезпечує у\~повному обсязі\~вимоги Іпотекодержателя\~за Договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№КД-Ф55\~від 07\~вересня 2017\~року (надалі\~-\~„Кредитний договір),\~укладеного між\~Іпотекодавцем та\~Іпотекодержателем,\~за умовами\~якого Іпотекодавець\~у строк\~до 07\~вересня 2032\~року зобов`язується\~повернути Іпотекодержателю\~у повному\~обсязі отриману\~за Кредитним\~договором суму\~кредиту у\~розмірі 593\~530\~(п`ятсот\~дев`яносто три\~тисячі п`ятсот\~тридцять)\~гривень 00\~коп.,\~сплатити нараховані\~відсотки за\~використання кредитних\~коштів із\~розрахунку 9,6\~%\~річних (у\~грошовому виразі\~528\~527\~(п`ятсот\~двадцять вісім\~тисяч п`ятсот\~двадцять сім)\~гривень 24\~коп. Згідно цього Договору Іпотекодержатель, у випадку порушення Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або цього Договору, вправі звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги з Кредитного договору у повному обсязі, відшкодувавши, крім коштів, передбачених абз. 1 п. 1.1. цього Договору. Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки, Предметом іпотеки за цим Договором є майнові права на закріплений за Іпотекодавцем об`єкт інвестування: квартиру 161 (сто шістдесят один), що складається з 1 (однієї) житлової кімнати, загальною проектною площею - 47,4 (сорок сім цілих чотири десятих) кв. м що знаходиться на 13 (тринадцятому) поверсі в Об`єкті будівництва - IV черга будівництва в житловому комплексі за будівельною адресою: [ADDRESS] , технічні характеристики якого зазначені в Договорі про участь у Фонді фінансування будівництва виду А №161-В2 від 30 серпня 2017 року, укладеного між Іпотекодавцем і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Толока", код за ЄДРПОУ: 32955460 (надалі - Управитель), який є його невід`ємною частиною,- запланована дата уведення в експлуатацію - грудень 2016 року), що після завершення будівництва стає окремим майном, будівництво якого за власною програмою організує Забудовник: Товариство з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА-КАПІТАЛ-ІНВЕСТ», код за ЄДРПОУ: 36797867, а фінансування будівництва здійснює Управитель за рахунок отриманих в управління коштів. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Свідоцтва, про участь у ФФБ виду А №161-В2 від 07 вересня 2017 року, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Толока». Відповідно до п.5.1.2. цього договору, Іпотекодержатель, у випадках, передбачених цим Договором та чинним законодавством України, має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення Іпотекодержателем від свого імені з будь-якою особою за ціною та на умовах, визначених на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», договору купівлі-продажу предмету іпотеки. 21.11.2019 року ТОВ «ФК «Фактор Груп», як Первісний Іпотекодержатель, відступив ТОВ «ЮК «Право та Гроші», як Новому Іпотекодержателю, права вимоги за Договором іпотеки від 03 жовтня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Журавльовою Л.М., зареєстрованим в реєстрі за № 2096, про що сторони уклали Договір відступлення права вимоги від 21 листопада 2019 року посвідчений Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом КМНО, та зареєстрований в реєстрі № 1025. Відповідно до положень\~статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається. 25.06.2020 року у порядку\~статті 38 Закону України «Про іпотеку»\~між ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО НА ГРОШІ» та ТОВ «СТОУН ХЕДЖ ДЕВЕЛОПМЕНТ» укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., відповідно до умов якого продавець, діючи відповідно до\~статті 38 Закону України «Про іпотеку», продав, а покупець купив нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер права 24245777. Цей договір укладається Продавцем на підставі п. п. 5.1.2. п. 5 Договору іпотеки 03 жовтня 2017 року за реєстровим № 2096, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки від свого імені відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно Звіту про оцінку майна № 3111, вартість нерухомого майна складає 617393,00 грн. Відповідно до статей\~16,\~203,\~215 Цивільного кодексу України\~для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: (1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; (2) наявність підстав для оспорення правочину; (3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що перехід права власності на належне йому майно відбувся поза його волею, всупереч вимогам закону. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстав позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа,\~\~яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. За змістом ст.ст.\~317,\~318 Цивільного кодексу України\~власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 Цивільного кодексу України\~). Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено\~ст.16 Цивільного кодексу України\~. Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном. Відповідно до\~ст. 387 Цивільного кодексу України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених\~ЦК України. Правовий аналіз положень\~ст. 387 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до не власника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється\~\~у тих випадках, коли порушено право володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному\~\~позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річ, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець (як добросовісний, так і недобросовісний). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на\~\~підставі\~\~укладеного з власником договору. Згідно зі\~ст. 387 Цивільного кодексу України\~\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а\~стаття 388 цього Кодексу\~встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача Правило ч. 1\~\~ст. 388 Цивільного кодексу України\~\~стосується випадків, коли набувач за відплатним договором\~\~придбав в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно із ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача у обраний ними спосіб захисту, з огляду на наступне. Так, судом установлено, що ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші» на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеного 21.11.2019 року\~\~з первісним кредитором\~\~ТОВ Фінансова компанія «Фактор Груп», набуло права кредитора та змінено іпотекодержателя з ТОВ Фінансова компанія «Фактор Груп» на ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші», однак новий кредитор/іпотекодержатель ТОВ «Юридична компанія «Право та гроші» не здійснював у позасудовому порядку реєстрацію за собою права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, тому станом на день укладення спірного Договору купівлі-продажу від 25.06.2020 року власником предмету продажу був позивач, а реалізацію квартири іпотекодержателем здійснено у порядку\~статті 38 Закону України «Про іпотеку»\~від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, належним способом захисту прав позивача, який на момент укладення спірного Договору купівлі-продажу був власником квартири, є звернення до суду з віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, ураховуючи, що між позивачем і володільцем майна ТОВ «Стоун Хедж Девелопмент» немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на\~\~підставі\~\~укладеного з власниками договору. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Право та гроші», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун Хедж Девелопмент» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, не підлягає задоволенню. В порядку\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, 22.10.2020 року у даній справі було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . У відповідності до ч. 9\~ст. 158 ЦПК України\~у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасувати заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2020 року. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed