Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Адвокат Книш Р.В. в інтересах заявника [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що через неналежне заповнення та внесення відомостей до трудової книжки з боку службових осіб, заявник не має змоги оформити пенсійну справу, оскільки у 06.08.1976 року була виписана трудова книжка на російські мові, з « [PERSON] », рік народження записано 1958, а дата народження відсутня. У зв`язку з тим, що у трудовій книжці записано по батькові з помилкою, « [PERSON] » і не вказана дата народження, і у вкладиші у трудову книжку від 06.01.1988 року записано з помилкою його прізвище на російській мові, « [PERSON] ». Крім того в архівній довідці виданої Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради за №1071 від 16.07.2018 року скорочено записано ім`я та з помилкою по батькові, а саме: прізвище [PERSON]., (так в документах), а в архівній довідці за №1073 від 16.07.2018 року допущена помилка у написанні ім`я « [PERSON] » та скорочено по батькові, « [PERSON] » документах). Також в архівній довідці від 17.08.2018 року за №333, яка видана Чортківським РКП «Трудовий архів» допущена помилка у написанні його імені, записано « [PERSON] », хоча правильно « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючих документів йому необхідно для зарахування трудового стажу для призначення пенсії. Тому просить в судовому порядку встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки без номера яка виписана 06.08.1976 року на прізвище [PERSON] і вкладишу в трудову книжку, який виписаний 06.01.1988 року на російській мові [PERSON] , а також архівних довідок про трудовий стаж за №1071 від 16.07.2018 року та №1073 від 16.07.2018 року, які видані Трудовим архівом Гусятинської селищної ради та архівної довідки від 17.08.2018 року за №333 яка видана Чортківським РКП «Трудовий архів». Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27.04.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження. 05 квітня 2023 року до суду надійшло заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій представник заінтересованої особи зазначив, що заявником не доведеного, що трудова книжка, вкладиш в трудову книжку, який виписаний 06 січня 1988 року та архівні довідки про трудовий стаж, факт належності яких просить встановити заявник, належить саме йому. Додатково вказав, що із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду. Представник заявника [PERSON] - адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити заявлені вимоги з наведених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 6 березня 1999, заявник значиться як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.2). У трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] виданій 23 травня 1987 року та довідки про наявний страховий стаж №45 від 10.10.2018 року Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області заявник значиться як « [PERSON] ».(а.с.8,13) Трудова книжка від 06 серпня 1976 року та вкладиш в трудову книжку від 6 січня 1988 року виписані на ім`я « [PERSON] ».(а.с.4,7) В архівних довідка про трудовий стаж виданих Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради» від 16.07.2018 року за № 1071 та за №1073 містяться відомості про роботу « [PERSON] » та « [PERSON] .».(а.с.10,11) Як вбачається із копії архівної довідки №333 від 17 серпня 2018 року, яка видана Чортківським комунальним підприємством «Трудовий архів», прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться « [PERSON] ». (а.с.12). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , [INFO] , факт належності правовстановлюючих документів, а саме: Трудової книжка від 06 серпня 1976 року; Вкладиш в трудову книжку від 6 січня 1988 року виписані на ім`я « [PERSON] »; архівних довідка про трудовий стаж виданих Гусятинським трудовим архівом Гусятинської районної ради» від 16.07.2018 року за № 1071 та за №1073 в яких містяться відомості про роботу « [PERSON] » та « [PERSON] »; архівної довідки №333 від 17 серпня 2018 року, яка видана Чортківським комунальним підприємством «Трудовий архів» в якій прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться « [PERSON] », а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає змогу оформити пенсію. На підставі наведеного та

Outcome: approved