Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

27\~січня 2023\~року до\~Кіровського районного\~суду м.\~Дніпропетровська звернувся\~ [PERSON] \~з позовом\~до Дніпровської районної ради Дніпропетровської області про стягнення\~заборгованості по\~заробітній платі,\~середньої заробітної\~плати за\~час затримки\~розрахунку при\~звільненні.\~В\~обґрунтування\~позову зазначено,\~що\~позивач\~перебував у\~трудових\~відносинах\~з відповідачем.\~31\~грудня\~2021\~року\~позивач\~був звільнений\~з\~посади.\~На\~час\~звільнення позивача,\~відповідачем\~не\~було проведено\~повного\~розрахунку,\~не\~було\~сплачено заборгованість\~по\~заробітній\~платі,\~яка\~складала\~19\~516\~грн.\~49\~коп.\~У зв`язку\~із\~цим\~позивач просить\~суд\~стягнути\~з відповідача\~заборгованість\~по заробітній\~платі в\~розмірі 19\~516\~грн.\~49\~коп.\~та стягнути\~середній заробіток\~за\~затримку\~розрахунку при\~звільненні\~з дати\~звільнення по\~дату ухвалення\~судового рішення\~по справі. (а.с.1-4) Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі, та на підставі п.2 ч.1\~ст.274 ЦПК України\~призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників.\~(а.с.20) 20 лютого 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не заперечує проти позову в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, але вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку з дати звільнення по дату ухвалення рішення суду, оскільки чинним законодавством передбачено стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як шість місяців. (а.с.24-25) В судове засідання 21 лютого 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 15 березня 2023 року. (а.с.32) В судове засідання 15 березня 2023 року з`явився позивач та його представник, відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було ухвалено долучити відзив на позовну заяву до матеріалів справи та відкласти розгляд справи на 30 березня 2023 року для повторного виклику відповідача. (а.с.36-37) Судове засідання 30 березня 2023 року не відбулося. (а.с.40) В судовому засіданні 20 квітня 2023 року за участю позивача та його представника було проведено розгляд справи по суті.\~ Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі з мотивів вказаних у позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Позивач працював на посаді сторожа Дніпровської районної ради Дніпропетровської області, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.9) 31 грудня 2021 року позивача було звільнено з вказаної посади на підставі\~п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.\~(а.с.9) При звільненні відповідач не сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка згідно з довідкою № 28 від 25 серпня 2022 року становить 19\~516 грн. 49 коп. (а.с.13) Факт несвоєчасної виплати позивачу заробітної плати також був зазначений самим відповідачем у відзиві. (а.с.24-25) Відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст.2 Глави XV КЗпП України працівник має право звернутися до суду для вирішення трудового спору, захисту свого порушеного права. Відповідно до ч.7 ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст.21 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормою ст.15 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно ст.47 КЗпП України передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст.116 КЗпП України. В свою чергу, нормою ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості з нарахованої але не виплаченої заробітної плати підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документальна підтверджена заборгованість по заробітній платі за період з 01 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 19 516 грн. 49 коп. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено затримку розрахунку при звільненні позивача за період з 01 січня 2021 року по 20 квітня 2023 року. При визначенні наслідків вказаної затримки розрахунку суд виходить з наступного. Статтею 117 КЗпП України (в редакції, чинній на час звільненні позивачки)\~було передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, з 17 липня 2022 року набрала чинність нова редакція ч.1 ст.117 КЗпП України, яка передбачає, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позивач має право на одержання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 січня 2022 року по 17 липня 2022 рок (оскільки на день набрання чинності новою редакцією ч.1 ст.117 КЗпП минуло шість місяців, при цьому, відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, у зв`язку з чим період затримки розрахунку понад шість місяців але до набрання чинності новим законом не може бути виключений з розрахунку). Порядок розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначений\~постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року\~(з наступними змінами та доповненнями). Згідно абз.4 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, а якщо працівник на працював ці 2 місяці та попередні 2 місяці - виходячи з посадового окладу працівника. Згідно довідки про заробітну плату позивача (а.с.18) його заробітна плата у жовні 2021 року становила 9\~132,52 грн., у листопаді 2021 року 8\~121,75 грн. При цьому у жовтня 2021 року було 20 робочих днів, а у листопаді 2021 року 22 робочих дні, отже середньоденна заробітна плата позивача становить 17\~254,27 грн. / 42 дні = 410,82 грн. Кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні в період з 01 січня 2022 року (наступний день після звільнення) по 17 липня 2022 року (день набрання чинності новою редакцією ч.1 ст.117 КЗпП України) становить 133 робочих дні. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає: 410 грн. 82 коп. (середньоденна заробітна плата за два місяці, які передують звільненню) * 133 робочі дні (за які здійснюється виплата середньої заробітної плати) = 54 639 грн. 06 коп. При таких обставинах, враховуючи, що відповідачем було порушено строки виплати заробітної плати, у позивача наявне право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який становить 54 639 грн. 06 коп. і має бути стягнутий в судовому порядку. В решті позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.1\~ст.141\~ЦПК України,\~враховуючи результати\~розгляду справи, також враховуючи факт звільнення позивача від сплати судового збору за вимогами про стягнення заробітної плати, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 741 грн. 56 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial