Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Просить здійснити поділ майна транспортного засобу марки BMW, модель 2281, рік випуску 2015, номерний знак [NUMBER] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки BMW, модель 2281, рік випуску 2015, номерний знак [NUMBER] . На обґрунтування свого позову вказав, що між ним та [PERSON] , було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.10.2012 року зроблений відповідний актовий запис № 1804. Більше року сторони сімейне життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, у зв`язку з чим позивач має намір звернутися до Хмельницького міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Під час шлюбу було придбано транспортний засіб марки BMW, модель 2281, рік випуску 2015, номерний знак [NUMBER] , який зареєстровано 09.06.2021 року за [PERSON] . Вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного транспортного засобу марки BMW, модель 2281, рік випуску 2015, номерний знак [NUMBER] . Оскільки, майно було придбане сторонами в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому він має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визначення за ним 1/2 частки транспортного засобу, в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 14 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.10.2012 року зроблений відповідний актовий запис № 1804. 09.06.2021 року було придбано транспортний засіб марки BMW, модель 2281, рік випуску 2015, номерний знак [NUMBER] , який зареєстровано за [PERSON] . Згідно з ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. П.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року визначено, що вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 4,5 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved