Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

08 березня 2023р. позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 1998 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради, Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Після одруження сторін, сімейні стосунки подружжя \~ \~ \~ \~почалися погіршуватись. Зникло взаєморозуміння і взаємоповага, а в останні 3 роки спільного життя в їх відносинах стали частими сварки. Причиною таких напружених відносин, стала та обставина, що відповідач перестав турбуватися про матеріальний та моральний стан своєї родини, перестав брати участь в належному її утриманні, а також в утриманні своєї дитини, самоусунувшись від участі у її фізичному та духовному розвитку. Як наслідок в сім`ї перестало бути взаєморозуміння та поваги одне до одного, а відповідно і відносин характерних для подружжя. Подальше спільне проживання, збереження шлюбу вважає неможливим, це суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, сім`я існує формально, примирення з відповідачем неможливе. Суперечок щодо місця проживання дитини не має. З огляду на викладене, просить позов задовольнити, шлюб між нею та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Позов визнав частково, не заперечує проти розірвання шлюбу. Заперечив проти покладення судових витрат на його користь, оскільки він хворіє, на що йому потрібні значні витрати. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані позивачкою докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги існуючі між сторонами відносини, причини розлучення, небажання [PERSON] зберігати шлюб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам позивачки та спільної з відповідачем дитині. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.02.1998 р. Хмелівською сільською радою, Богородчанського району Івано-Франківської області, [PERSON] та [PERSON] з 15 лютого 1998 року перебувають в шлюбі, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Хмелівської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №2 (а.с. 5). Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « [PERSON] » Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З огляду на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного\~кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.\~114\~Сімейного\~кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, суд вважає, що позов може бути задоволено. Таким чином судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті й майнові права, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно припинити, шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею, документально підтверджені, судові витрати. На підставі викладеного, ст.\~104,\~110,\~112 Сімейного кодексу України,\~

Outcome: approved