Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, разом із додатками надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.03.2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13 жовтня 2006 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з особистими неприязне ними стосунками. Кожен зі сторін має різні погляди на життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Кожен зі сторін мешкає окремо та живе своїм особистим життям. Позивач вважає, що шлюбні відносини припинені і подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. Строк на примирення просив не надавати. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за вказаним позовом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 20.03.2023 року від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Просив шлюб розірвати, строк на примирення просив не надавати. 11.04.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позов визнає в повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 13 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 736, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримує, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved