Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

30.09.2021 року позивач в особі свого уповноваженого представника у порядку ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.56 Цивільного процесуального кодексу України звернувся до суду із відповідним позовом, в якому, обгрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави в особі відповідного органу місцевого самоврядування, просив суд стягнути з відповідача на користь Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області 180363,24 грн. як безпідставно збережених коштів у період з 01.01.2019 року до 01.07.2021 року за користування на території Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області земельною ділянкою площею 6441 кв.м з кадастровим номером 6311500000:06:001:0008, що розташована за адресою: [ADDRESS] . При цьому у вказану суму не були враховані сплачені відповідачем у 2019-2021 роках суми плати за вказану земельну ділянку у розмірі 48232,02 грн. Підставою позову було зазначено обов`язок користувача земельної ділянки сплачувати власнику за користування майном, що відповідач не робив у вказаній період і у зв`язку з чим до суду і була подана відповідна позовна заява. Розрахунок заборгованості був здійснений на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до вимог законодавства. Первинно у Первомайському міськрайонному суді Харківської області справа була розподілена судді Росоха А.В., який своєю ухвалою від 04.10.2021 року залишив позовну заяву без руху через недоплату позивачем судового збору (було сплачено 2270,00 грн., а потрібно до сплати було 2705,45 грн.)(т.1, а.с.71). Ухвалою судді від 12.11.2021 року провадження по справі було відкрито у загальному позовному провадженні на підставі ч.4 ст.274 ЦПК України та призначено підготовче судове засідання по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву та зустрічної позовної заяви, додатково встановлено сторонам строк для подання заяв по суті позову: відповіді на відзив та заперечення (т.1, а.с.78). 09.12.2021 року Харківська обласна прокуратура в особі заступника керівника відокремленого структурного підрозділу Лозівської окружної прокуратури Олександра Бережного надала до суду додаткові докази, а саме лист Первомайської міської ради від 11.10.2021 року з додатками та лист головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 13.10.2021 року з доказами направлення вказаних доказів відповідачу по справі та Первомайській міській раді Лозівського району Харківської області, в яких деталізувалися процедурні питання звернення до суду та розрахунок пред`явленої до стягнення суми (т.1, а.с. 91-99). На підставі розпорядження керівника апарату Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.11.2022 року №27 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» через тривалу непрацездатність судді Росоха А.В., справа була повторна призначена до автоматичного розподілу та була розподілена даному складу суду (т.1, а.с.177-180). Ухвалою судді у даному складі суду від 08.12.2022 року справа була прийнята до свого провадження, визначеного вид позовного провадження, призначено судове засідання у підготовчому провадженні, визначено відповідачу строк для подання відзиву та зустрічної позовної заяви у порядку статей 178 та 193 ЦПК України, залишено відкритим питання подання відповіді на відзив та заперечення (т.1, а.с.181-182). Ухвалою судді від 27.12.2022 року підготовче провадження було відкладено на 23.01.2023 року, встановлено подання представником відповідача відзиву, для чого позивачу наданий час для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення (т.1, а.с.213-214). 11.01.2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку з боку Харківської обласної прокуратури за підписом заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Олександра Бережного надійшла відповідь на відзив, направлена іншим учасникам справи 06.01.2023 року (т.1, а.с.227-240). Ухвалою суду від 23.01.2023 року, постановленої до судового засідання у підготовчому провадженні було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Тимошенко Н.І. про її участь у судовому засіданні 23.01.2023 року та в подальшому в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду за допомогою власних засобів зв`язку та залучено до участі у справі представника Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області Бочарову Марину Миколаївну (т.1, а.с.245-247). У судовому засіданні 23.01.2023 року було встановлено позицію сторін по справі, зокрема, після подання окремо письмових пояснень з боку позивача та представниці відповідача, встановлено необхідність надання стороні відповідача строку для подання заперечення (т.2, а.с.19-21). Судове засідання 26.01.2023 року не відбулося через відсутність інтернет-зв`язку в приміщенні суду (т.2, а.с.24). 13.02.2023 року до суду надійшли заперечення з боку представниці відповідача (т.2, а.с.37-38). Ухвалою суду від 13.02.2023 року було відмовлено стороні відповідача у залученні до матеріалів справи заперечення через пропуск строку його подання та відмову у поновленні вказаного строку, закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду у судове засідання для розгляду по суті (т.2, а.с.45-47). Ухвала в частині відмови у поновленні строків на подання заперечення не було оскаржена стороною відповідача та набула чинності. Судове засідання 27.02.2023 року не відбулося через зайнятість складу суду в іншому судовому провадженні (т.2, а.с.56). Судове засідання 20.03.2023 року не відбулося через неявку відповідача та його представниці у судове засідання (т.2, а.с.66). У судовому засіданні представник уповноваженої посадової особи органу прокуратури підтримав заявлені вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях на письмові пояснення представниці відповідача, аргументуючи свою позицію вимогами законодавства щодо належного користування чужим майном у вигляді земельної ділянки відповідачем без встановлення іншого правовідношення між відповідачем та Первомайською міською радою Харківської області. Представниця Первомайської міської ради Харківської області заявлені вимоги підтримала, виходячи з доводів, викладених посадовою особою Харківської обласної прокуратури, як у процесуальних заявах по суті спору, так і у судовому засіданні 10.04.2023 року. Представниця відповідача проти задоволення позову заперечувала, вказавши, що земельна ділянка її довірителем у повному обсязі не використовується, ним реально використовується лише її частина, тобто немає самого факту користування у тому обсязі, як про це вказує позивач, на підставі отриманих даних встановлено сплата відповідачем земельного податку у період 2019-2021 року, який підкреслює позицію відповідача щодо належного оплатного користування земельною ділянкою, сам відповідач здійснити виділ земельної ділянки під будівлями, яким ним фактично використовуються не має можливості, оскільки він не є власником землі, а тому саме Первомайська міська рада повинна була здійснити після встановлення відповідного порушення дії щодо поділу земельної ділянки з виділом відповідачу тієї частини, яка знаходиться у його фактичному користуванні, і, нарешті, раніше до попередніх власників будівель на вказаній земельній ділянці з боку як позивача, так і Первомайської міської ради Харківської області відповідних вимог не пред`являлося, як і не подавалося відповідного позову до суду, що вказує не рівність та об`єктивність вимог відносно саме відповідача. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, разом із заявами щодо суті позову, доказами, наданими сторонами та аргументуваннями позицій сторін, суд приходить до думки, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач є власником комплексу нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М., реєстровий номер 1-960 (т.1, а.с.48-49), що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно тощо №276177764 від 22.09.2021 року (т.1, а.с.16-18). Для розгляду даного спору питання, хто був попереднім власником майна, яке належить відповідачу, жодного правового значення не має, оскільки заявлені вимоги стосується періоду, коли власником відповідних житлових будівель за вказаною адресою на відповідній земельній ділянці був саме відповідача. Сама земельна ділянка площею 0,6441 га була сформована ще 21.04.2006 року з кадастровим номером 6311500000:06:001:0008 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Відповідач при укладанні вказаного договору чітко знав, як про площу земельної ділянки, та і про її призначення та кадастровий номер, що вбачається з пунктів 1.2 та 1.3 вищевказаного договору купівлі-продажу. Рішенням 67 сесії 6 скликання №1168-67/6 від 29 січня 2015 року Первомайської міської ради затверджено рішення «Про податок на майно в частині плати за землю», в якому визначено порядок укладання відповідних договорів оренди земельних ділянок, які належать Первомайській міській раді Лозівського району Харківської області, та визначення вартості розрахунку вартості плати за земельні ділянки, які знаходяться в оренді у відповідних користувачів т.1, (а.с.33-35). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.06.2021 року №117-0.23,051, наданого міськрайонним управлінням у Первомайському районі та м. Первомайський Головного упраління Держгеокадастру у Харківській області визначено нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у розмірі 1523968,46 грн. (т.1, а.с.55, 94). Відповідно до розрахунку №01-21 розмір безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю у період з 01.01.2019 року до 01.07.2021 року, які підлягають стягненню з власника об`єктів нерухомого майна, на підставі статей 1212, 1214 ЦК України, за користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, становить 228595,46 грн. як вартість 6% нормативної грошової оцінки землі по 91438,11 грн. за 2019 та 2020 рік, та 45719,04 грн. за 01.07.2021 року (т.1, а.с.37) При цьому позивач врахував сплачені відповідачем за вказаний період у вигляді земельного податку платежі у розмірі 48232,02 грн., а тому саме сума 180363,24 грн. була заявлена до стягнена та підтверджена під час розгляду справи у суді. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до положень статті 80 Земельного кодекс України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотримання орендної плати в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Звертаючись до суду із вказаним позовом посадова особа органу прокуратури чітко вказана, що відповідач у визначений період використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для розміщення належного йому нерухомого майна з урахуванням сплати земельного податку.\\ Таким чином, предметом позову у цій справі є стягнення із власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Доводи відповідача про те, що земельна ділянка не використовувалась в повному обсязі не можуть бути прийняті судом, оскільки сам факт такого не використання не змінює статусу земельної ділянки та не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати кошти за користування нею. Твердженням відповідача в особі його представниці про те, що позивачем було невірно обраховано суму, яка підлягає стягненню на його користь за користування земельною ділянкою, спростовується наданим розрахунком з боку позивача, який є належним доказом, детально досліджений судом та прийнятий для вирішення справи по суті. Відповідач жодних дій зі свого боку щодо користування земельною ділянкою не зробив, зокрема не брав участь у засіданнях комісії Первомайської міської ради Харківської області з питань сплати за землю, не авансував відповідних витрат щодо орендної плати, не піднімав питання зміни розміру земельної ділянки перед Первомайською міською радою, взагалі не здійснював дій, які суд міг розцінити як бажання відповідача здійснити хоч якісь дії щодо сплати орендної плати у вказаний період, що могло вказати на добропорядність відповідача щодо заперечення відносно заявлених до нього позовних вимог. Таким чином, заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, оскільки вони відповідають нормам матеріального права та підтвердженні належними та допустимими доказами. При вирішенні справи по суті судом у порядку ч.4 ст.263 ЦПК України використовувався висновок щодо застосування норм права у відповідних правовідносинах, викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.04.2022 року у справі № 726/490/21, провадження № 61-20707св21. Вирішуючи питання судових витрат по справі на підставі ст.141 ЦПК України, суд встановлює, що такими витратами по справі, є лише сплачений двома траншами Харківською обласною прокуратурою судовий збір у розмірі 2705,45 грн., який слід стягнути з відповідача, оскільки заявлені позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved