Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

У серпні 2021 р. [PERSON] , яка представляє інтереси [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні та встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з ними шляхом особистого спілкування з [PERSON] та [PERSON] без присутності [PERSON] та [PERSON] (бабусі дітей): побачення щотижня з 19:00 год. пятниці до 19:00 год. неділі (з ночівлею) за місцем проживання [PERSON] ; побачення щотижня з 18:00 год середи до 08:30 год. четверга (з ночівлею) за місцем проживання [PERSON] ; спільний відпочинок влітку по два тижні двічі; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку; у день побачення з дітьми [PERSON] має право особисто забирати з дому/закладу дошкільної освіти дітей. А також зобов`язати [PERSON] у разі зміни фактичного проживання, перебування, навчання дітей повідомляти позивача не пізніше дня настання таких змін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.08.2021 провадження за вищевказаним позовом відкрито суддею Ул`яновською О.В. 27.09.2021 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] заперечує проти задоволення позову та зустрічна позовна заява, у якій просить встановити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні дітей: щосереди з 18:00 год. до 20:00 год. у присутності матері або (та) за місцем проживання дітей, враховуючи стан здоров`я дітей та виключно за їх бажання; щосуботи з 12:00 год. до 20:00 год. у присутності матері або (та) за місцем проживання дітей, враховуючи стан здоров`я дітей та виключно за їх бажання; по одному тижню влітку та взимку у присутності матері, за завчасним погодженням періоду та враховуючи стан здоров`я дітей та виключно за їх бажанням; необмежене спілкування з дітьми засобами дистанційного зв`язку, враховуючи стан здоров`я дітей та виключно за їх бажанням. Позов обґрунтовано нестабільністю психологічного здоров`я батька дітей, зловживанням наркотичними засобами, притягненням його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, також враховуючи вік та стан здоров`я дітей вважає, що побачення з ними батька дітей наодинці неможливі. Крім того вказує, що за [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі близько 300000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва справу прийнято до свого провадження суддею Миколаєць І.Ю. 19.01.2022 р. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву у якій представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В обґрунтування вказує, що відповідач є фізично та психічно здоровим, може повноцінно надавати необхідну допомогу дитині. Не зважаючи на розпорядження Святошинської районної ради в м. Києві державної адміністрації від 23.03.2020 р. №25 був визначений спосіб участі батька у вихованні дітей, але позивач неодноразово забороняла побачення з дітьми без будь-якої причини, під час зустрічей перешкоджала їхньому спілкуванню, здійснювала психологічний тиск, ініціювала сварки, кричала та могла побити відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.02.2022 р. закрито підготовче провадження у справі, здійснено перехід до судового розгляду справи. 14.02.2023 року до суду надійшла заява від адвоката Юрескул Н.С., яка представляє інтереси [PERSON] про закриття провадження у справі за його позовом у зв`язку зі відсутністю спору щодо способу участі батька у вихованні дітей, за результатами якої судом 14.02.2023 р. постановлено ухвалу про закриття провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні та встановлення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з ними. Розгляд цивільної справи за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення способу участі у вихованні дітей продовжено. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу за її відсутності. Суд, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 22.01.2014 року (актовий запис №218) [INFO] народився [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2015 р. (ун. №757/22240/15-п) визнано винним у вчиненні домашнього насильства та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю адміністративного правопорушення. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року (ун. №759/3437/16-ц) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн., щомісячно починаючи з 01.03.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження, виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.09.2018 року (актовий запис №2411) [INFO] народилась [PERSON] . Заявою [PERSON] від 18.02.2014 року надано згоду на реєстрацію місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації його матері [PERSON] : [ADDRESS] . Заявою [PERSON] від 03.10.2018 року надано згоду на реєстрацію місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації її матері [PERSON] : [ADDRESS] . Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №253 від 23.03.2020 року визначено способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, а саме: щовівторка та щочетверга з 17:00 год. до 19:00 год; щонеділі з 16:00 год. до 19:00 год. Згідно довідки-розрахунку заборгованості за виконавчим листом №759/3437/16-ц, виданої державним виконавцем Шевченківського РВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) Руденко Ю.О., загальна сума заборгованості по стягненню аліментів з [PERSON] з 01.03.2016 р. по 31.05.2020 р. становить 255000,00 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2021 р. (ун. №759/12440/20) визначено місце проживання дітей [PERSON] , [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з характеристикою на [PERSON] , виданої Київською дитячою музичною школою №22, за час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний і уважний учень. Даниель контактний, добре вихований і в роботі проявляє інтерес і бажання вчитися. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 року N 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дитини, мають право на спілкування з дитиною, її виховання. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Так, позивач за первісним позовом [PERSON] відмовився від нього і провадження у справі закрито, проте невирішеним залишається питання способу участі батьків у вихованні дітей. Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тобто права та обов`язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, особливостей правовідносин, що склалися між сторонами, бажання відповідача приймати участь у вихованні своїх малолітніх дітей, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дітей, суд вважає, що визначений порядок участі батька за зустрічним позовом у вихованні дітей має бути задоволений. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивачки за зустрічним позовом [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved