Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19.07.2021 у м. Бровари Київської області на перехресті по вул. Є.Зеленського та вул. Благодатної, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду від 30.08.2021 відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», позивач звернувся до вказаної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, матеріальний збиток завданий позивачу становить 243 916 грн., вартість послуг експерта склала 2000 грн. Проте страховою компанією було виплачено страхове відшкодування позивачу в розмірі 161 572 грн. В подальшому, позивач не відновлюючи свій автомобіль продала його за 39 000 грн. Враховуючи викладене, позивач вказує, що відповідачем завдано йому майнової шкоди усього на суму 45 344 грн. Крім того, позивач вказує, що діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 50 000 грн. та яку просить стягнути з відповідача, а також витрати на правову допомогу та судовий збір. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.07.2022 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 14.10.2022, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, в матеріалах справи міститься відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що укладеними договорами страхування забезпечувалась цивільно-правова відповідальність відповідача, ліміт відповідальності повністю покриває завдані збитки. Також зазначав, що позивачем надано недостовірний звіт, який не був основою для визначення суми страхового відшкодування, яка в подальшому була виплачена позивачу, вказаний доказ є суперечливим та неоднозначним. Вказував, що позивач продала належний їй автомобіль за ціною нижчою за ринкову та ціну за даними інтернет-аукціону. Зауважив, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами. Представник третьої особи АТ «СК «УНІКА» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснень щодо позову не надав. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] належить позивачу (а.с. 11). 19.07.2021 у м. Бровари Київської області на перехресті по вул. Є.Зеленського та вул. Благодатної, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду від 30.08.2021, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2021, відповідача [PERSON] визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 12-18). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок експлуатації автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», згідно полісу №200722964 від 25.07.2020, страхувальник [PERSON] , термін дії договору 11.08.2020-10.08.2021, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 130000 грн., франшиза 1000 грн., та договору страхування №800008/4450/0001246/1 від 25.07.2020, страхувальник [PERSON] , термін дії договору 11.08.2020-10.08.2021, з лімітом відповідальності 550000 грн., франшиза 130000 грн. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , складеного 01.09.2021 (дата оцінки 23.08.2021) ФО-П [PERSON] (а.с.19-36), сума завданого матеріального збитку на дату оцінки становить 243 916,90 грн., при цьому вартість послуг експерта склала 2000 грн., які були сплачені позивачем згідно квитанції до прибуткового касового ордера №09/84.09.21. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як убачається зі страхового акту/наказу №00444812 від 17.12.2021, сума страхового відшкодування за договором страхування №200722964 від 25.07.2020 склала 129 000 грн., а згідно страхового акту/наказу №00480927 від 17.12.2021, сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності на транспорті №800008/4450/0001246/1 від 25.07.2020 склала 32 572,30 грн. (а.с.90). Згідно виписки з карткового рахунку позивача, страховою компанією ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 32572,30 грн. та 129000 грн. (а.с.37). Як встановлено судом, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , складеного 03.08.2021 (дата оцінки 22.07.2021) СОД [PERSON] (а.с.72-88), сума завданого матеріального збитку на дату оцінки становить 240572,30 грн. З відповіді ПрАТ «СК «УНІКА» від 16.08.2022 убачається, що 21.07.2021 [PERSON] звернулась до страхової компанії із заявою про виплату матеріального збитку у зв`язку із пошкодженням належного їй автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , розмір збитку був розрахований на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного 03.08.2021 СОД [PERSON] та склав 240572,30 грн. Вартість транспортного засобу автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , у пошкодженому стані визначена на підставі інтернет-аукціону склала 78000 грн. Сума страхового відшкодування розрахована наступним чином: 240572,30 грн. - 78000 грн. - 1000 грн. (франшиза) = 161572,30 грн. При цьому, судом встановлено, що 17.12.2021 позивачем підписано акт узгодження страхового відшкодування №00444812, яким погоджено розмір відшкодування за полісом №200722964 від 25.07.2020 в розмірі 129000 грн., та акт узгодження страхового відшкодування №004820927, яким погоджено розмір відшкодування за договором №800008/4450/0001246/1 від 25.07.2020 в розмірі 32 572,30 грн. Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачем [PERSON] як потерпілою особою погоджено зі страховою компанією розмір страхового відшкодування, який в подальшому було їй виплачено на вказаний нею рахунок. Жодних претензій щодо розміру страхового відшкодування позивачем не заявлялося. Крім того, як убачається з договору купівлі-продажу транспортного засобу 3243/2021/2907822 від 10.11.2021, позивач продала належний їй автомобіль за 39000 грн. (а.с.38). Суд не бере до уваги вартість, за яку було продано пошкоджений транспортний засіб, оскільки саме позивач визначив ціну договору купівлі - продажу, на яку погодився покупець. В той же час, позивач була обізнана із вартістю пошкодженого транспортного засобу, який був визначений страховою компанією та становив 78 000 грн. Згідно п.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З огляду на положення пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди страховиком здійснюється виключно у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, ав розумінні положень ст.ст.1166, 1194 ЦК України відшкодовувати завдану майну потерпілого шкоду зобов`язана особа, яка її завдала, як і сплачувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. На підставі викладеного, враховуючи, що внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано збитків на суму 240572,30 грн., при цьому цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована і розмір франшизи становить 1000 грн., у зв`язку з чим страховою компанією виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 161572,30 грн. за вирахуванням франшизи, її слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди суд зазначає наступне. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що ним понесено хвилювання, пережиті внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та емоційний стрес, оскільки в автомобілі їхати рідні позивача разом з малолітньою дитиною, після чого позивач відчуває страх перед поїздками на автомобілі, у неї досі проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, у зв`язку з чим страдає не лише вона, а й її рідні та близькі, у позивача проявляється тривога, страх та нездатність в повній мірі зосередитись на основних питаннях життя та роботи, а у зв`язку з тривалою відсутністю автомобіля позивач була змушена вирішувати питання пересування, що потягло тяжкі зміни у повсякденному житті та роботі, а також додатковими витратами на проїзд, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення йому у зв`язку з цим моральних страждань. Позивачем також не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 50000 грн., розрахунку розміру моральної шкоди позивачем не надано. Разом з тим, враховуючи характер та ступінь вини відповідача, глибину душевних та фізичних страждань позивача, зміну його звичного способу життя, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі суд не знаходить. Окрім цього, між адвокатським об`єднанням «Незалежне бюро розслідувань» та [PERSON] укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 27.07.2021, додаток №1 від 27.07.2021, виписано ордер від 16.02.2022 та підписано акт приймання-передачі виконаних (наданих) послуг від 16.02.2022, згідно якого за ознайомлення з матеріалами страхової справи, отримання рішень суду, підготовку процесуальних документів (позовна заява) та формування додатків (доказів) до позовної заяви позивачем сплачено на рахунок адвокатського об`єднання 10000 грн. (а.с.39-45). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 629 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial