Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

В березні 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг ''Monobank'' від 29.11.2019 року у розмірі 36380,82 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що у жовтні 2017 року позивач Акціонерне товариство ''Універсал банк'' запустив новий проект ''Monobank'', в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальними платіжними засобами яких є платіжні картки ''Monobank''. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках ''Monobank'' за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ''Універсал Банк'' опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 14 червня 2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.06.2021 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач [PERSON] підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000,00 грн. АТ ''Універсал банк'' свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 13.12.2022 року складає 36380,82 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 36380,82 грн., заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ ''Універсал Банк'' заборгованість у розмірі 36380,82 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 37). Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 14.06.2021 року шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг Monobank, відповідач [PERSON] отримала кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 15000,00 грн. (а.с. 10). Відповідач [PERSON] погодилася з тим, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ ''УНІВЕРСАЛ БАНК'' розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно з Тарифами встановлено, пільговий період за карткою до 62 днів. Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості). Базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць. Збільшена відсоткова ставка на місяці за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2% на місяць. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим порушив права позивача. На залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами, а саме: за порушення зобов`язань за кредитом від 1 до 30 днів - штраф 50 грн.; від 31 до 90 днів - штраф 100 грн.; від 91 дня і до 120 (210) днів - штраф 100 грн. + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця та діє ставка 0,00001% річних; від 121 (210) днів і до повного погашення заборгованості відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних. Згідно з наданим розрахунком банку станом на 13.12.2022 року (а.с. 6-9), відповідачка [PERSON] має заборгованість по договору в сумі 36380,82 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 36380,82 грн., що не спростовано відповідачем. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Отже, суд приходить до висновку, що 14.06.2021 року підписавши анкету-заяву, яка разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, відповідач [PERSON] підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано, разом з тим відповідачка визнала позовні вимоги в повному обсязі. Отже, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Універсал банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю: в сумі 36380,82 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 36380,82 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривні, відповідно до Закону України ''Про судовий збір''. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, в загальній сумі 36380,82 грн., тобто 100,00 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 2684,00 гривень.

Outcome: approved