Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

14 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, вобґрунтування якої посилалася на те, що [INFO] у віці 87 років померла рідна сестра її баби - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку, земельну частку (пай) розміром 5,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті [PERSON] спадкоємці першої черги спадкування відсутні. Заявник вказує, що рідна сестра її баби - [PERSON] стала спадкоємцем після смерті сестри [PERSON] , проте спадщину не оформила. Батько заявника [PERSON] - [PERSON] , тобто син [PERSON] та племінник [PERSON] , прийняв спадщину, але не оформив її. З метою оформлення спадкових прав, заявник [PERSON] звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте листом державного нотаріуса Крутько Л.П. від 18 травня 2021 року за вих. № 732/02-14 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що нею не було подано документів, які підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. В зв`язку з наведеним, в заяві [PERSON] просила суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є бабою [PERSON] . Ухвалою суду від 16 грудня 2021 рокувідкрите провадження у справ, розгляд якої призначено в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Друга Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] у віці 87 років померла [PERSON] , про що 18 травня 1999 року виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено актовий запис за № 17, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 1999 року. Встановлено, що з метою оформлення спадкових прав, заявник [PERSON] звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте листом державного нотаріуса Крутько Л.П. від 18 травня 2021 року за вих. № 732/02-14 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що нею не було подано документів, які підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. На підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] , яка померла [INFO] , заявником надані наступні докази. Так, зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 грудня 1958 року вбачається, що [INFO] в с. Левенцівка Перещепинського району Дніпропетровської області народилась заявник [PERSON] . Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05 березня 1976 року, між заявником [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб 05 березня 1976 року, актовий запис № 04. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та прожив за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] , що підтверджується довідкою Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року за вих. № 526. Згідно відповіді Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2021 року за вих. № І-1633/0/217-21 вбачається, що у книгах реєстрації актів цивільного стану по Левенцівській, Керносівській сільських радах, які надійшли на зберігання до архіву не в повному обсязі за 1934-1935 роки, актовий запис про народження [PERSON] відсутній. У відповідності до листа Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 16 квітня 2021 року за вих. № І-1198/0/217-21 вбачається, що у книзі реєстрації актів цивільного стану Левенцівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області наявний актовий запис № 1 від 06 лютого 1934 року про укладення шлюбу, згідно якого наречений - [PERSON] , українець, 21 рік, перший шлюб; наречена - [PERSON] , українка, 18 років, перший шлюб, прізвище після шлюбу [PERSON] . Крім того, згідно листа Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 29 березня 2021 року за вих. № І-1034/0/217-21 підтвердити факт народження [PERSON] у 1911 році в с. Левенцівка Панасівської волості Новомосковського повіту Катеринославської губернії неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг церков, найближчих до с. Левенцівка. Відомостей про наявність церкви в с. Левенцівка в архіві немає. Також листом Державного архіву Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 29 березня 2021 року за вих. № І-1032/0/217-21 надано відповідь про те, що підтвердити факт народження [PERSON] у 1915 році в с. Левенцівка Панасівської волості Новомосковського повіту Катеринославської губернії неможливо через відсутність на зберіганні метричних книг церков, найближчих до с. Левенцівка. Відомостей про наявність церкви в с. Левенцівка в архіві немає. Таким чином, з огляду на докази, наведені вище, неможливо встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є бабою заявника [PERSON] . У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. На підставі п.1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, а саме справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч.ч. 1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. Таким чином, виходячи з аналізу вказаних норм, у справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин, зокрема у випадку неможливості прийняття спадщини після померлого родича в зв`язку з розбіжностями у документах, що підтверджують родинні стосунки, заявник повинен подати суду докази на підтвердження відмови про внесення відповідних виправлень у документ, що підтверджує вказаний факт, видану органом, що видав цей документ та докази того, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, і це не пов`язано із спором про право. Приймаючи до уваги, що заявником не надано доказів, які б підтвердили факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти, на які посилається заявник, в зв`язку з чим, вимоги останньої не підлягають задоволенню. За приписами ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed