Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, посилаючись на те, що 30.04.2021, 12.05.2021 та 21.05.2021 відповідач [PERSON] отримала від нього в борг 1 463\~000 грн., (із зобов`язанням повернути до 10.05.2021 - 338 000,00 грн. та 25.05.2021 - 1 794 000,00 грн.), 308 000,00 грн. (із зобов`язанням повернути до 22.05.2021 378 000,00 грн.) та 609 000,00 грн. (із зобов`язанням повернути до 31.05.2021 783 000,00 грн.) відповідно, про що складено відповідні боргові розписки. Оскільки у визначені строки Відповідач [PERSON] позику не повернула та має непогашену заборгованість, він звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення заборгованості за борговими розписками, де співвідповідачами виступають відповідачі [PERSON] та [PERSON] . 28.04.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 712/12511/21 постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження належних відповідачу [PERSON] транспортних засобів BMW 435X1, легковий купе 2014 року випуску та причіпу БДЖІЛКА 1993 року. 29.04.2022 по вказаній справі постановлено ухвалу про забезпечення доказів, якою витребувано в Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Черкаській області (філія ГСЦ МВС) інформацію щодо зареєстрованих за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , та за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , транспортних засобів станом на 12.10.2021, з вказівкою дати їх відчуження, підстав їх відчуження та кому було здійснено відчуження. На виконання вимог вказаної ухвали суду, за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України отримано дані про те, що: 16.11.2021 відповідачем [PERSON] згідно договору купівлі-продажу укладеного у ТОВ «ПРАЙМ.БРО» №7954/21/001476 було продано відповідачу [PERSON] JEEP RENEGADE, легковий універсал 2015 року випуску, vin [NUMBER] , попередній номерний знак [NUMBER] , теперішній номерний знак [NUMBER] ; 17.11.2021 відповідачем [PERSON] згідно договору купівлі-продажу укладеного у ТОВ «ПРАЙМ.БРО» № 7954/21/001507 було продано відповідачу [PERSON] SUBARU OUTBACK, легковий універсал 2019 року випуску, vin [NUMBER] , попередній номерний знак [NUMBER] , теперішній номерний знак [NUMBER] . 16.12.2021 відповідачем [PERSON] згідно договору купівлі-продажу укладеного у ТОВ «ЦЕНТР КОМІСІЙНОЇ ТОРГІВЛІ» № 04309 було продано відповідачу [PERSON] SUBARU XV CROSSTREK, легковий універсал 2013 року випуску, vin [NUMBER] , попередній номерний знак [NUMBER] , теперішній номерний знак [NUMBER] . Тобто, після його звернення до Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] та [PERSON] було здійснено продаж трьох транспортних засобів. Вважає, що вказані договори купівлі-продажу є фіктивними, укладені з метою уникнення відповідачами від виконання зобов`язання щодо сплати йому боргу в розмірі 3 293 000 грн. Крім того, Відповідач 3 та Відповідач 4 є родичами Відповідача 1 та Відповідача 2, а Відповідач 2 неодноразово після дати продажу 16.11.2021 їздив за кермом вказаного JEEP RENEGADE, в т.ч. з`являвся біля приміщення суду, зокрема 27.04.2022 (дата чергового засідання по справі № 712/12511/21). Вважає, що при укладенні вказаних договору купівлі-продажу транспортних засобів були порушені норми матеріального права, що полягають у: зловживанні правом, ч. 3 ст. 13 ЦК України, «не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; недобросовісності, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України; фіктивності правочину, ч. 1 ст. 234 ЦК України, який здійснювався з наміром приховати майно з метою у майбутньому унеможливити виконання судового рішення по справі №712/12511/21. У зв`язку з цим, просить визнати недійсними договорів купівлі-продажу: JEEP RENEGADE, легковий універсал 2015 року випуску, vin [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладеного у ТОВ «ПРАЙМ.БРО» 16.11.2021 №7954/21/001476 між [PERSON] та [PERSON] ; SUBARU OUTBACK, легковий універсал 2019 року випуску, vin [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладеного у ТОВ «ПРАЙМ.БРО» 17.11.2021 № 7954/21/001507 між [PERSON] та [PERSON] ; SUBARU XV CROSSTREK, легковий універсал 2013 року випуску, vin [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , укладеного у ТОВ «ЦЕНТР КОМІСІЙНОЇ ТОРГІВЛІ» 16.12.2021 № 04309 між [PERSON] та [PERSON] . Скасувати реєстрацію транспортних засобів: JEEP RENEGADE, легковий універсал 2015 року випуску, vin [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] за [PERSON] , здійснену 16.11.2021 та поновити його реєстрацію за [PERSON] ; SUBARU OUTBACK, легковий універсал 2019 року випуску, vin 4S4BSENC1K3343657, номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] за [PERSON] , здійснену 17.11.2021 та поновити його реєстрацію за [PERSON] ; SUBARU XV CROSSTREK, легковий універсал 2013 року випуску, vin [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] за [PERSON] , здійснену 16.12.2021 та поновити його реєстрацію за [PERSON] . Поновити реєстрацію транспортних засобів: JEEP RENEGADE, легковий універсал 2015 року випуску, vin [NUMBER] , за [PERSON] ; SUBARU OUTBACK, легковий універсал 2019 року випуску, vin [NUMBER] , за [PERSON] ; SUBARU XV CROSSTREK, легковий універсал 2013 року випуску, vin [NUMBER] , за [PERSON] . Ухвалою від 01 липня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого судового засідання. 18.08.2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 14.10.2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 01.11.2022 відповідачами [PERSON] та [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Ухвалою від 07.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та адвокат Солонько М.Ф. в судовому засіданні позовні вимог підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у задоволенні позову просили відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила проводити розгляд справи у її відсутність. Представники третіх осіб до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2021, 12.05.2021 та 21.05.2021 відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] в борг 1 463\~000 грн., (із зобов`язанням повернути до 10.05.2021 - 338 000,00 грн. та 25.05.2021 - 1 794 000,00 грн.), 308 000,00 грн. (із зобов`язанням повернути до 22.05.2021 378 000,00 грн.) та 609 000,00 грн. (із зобов`язанням повернути до 31.05.2021 783 000,00 грн.) відповідно, про що складено відповідні боргові розписки. Оскільки у визначені строки Відповідач [PERSON] позику не повернула, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за борговими розписками. 28.04.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 712/12511/21 постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження належних відповідачу [PERSON] транспортних засобів BMW 435X1, легковий купе 2014 року випуску та причіпу БДЖІЛКА 1993 року. 29.04.2022 по вказаній справі постановлено ухвалу про забезпечення доказів, якою витребувано в Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Черкаській області (філія ГСЦ МВС) інформацію щодо зареєстрованих за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , та за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , транспортних засобів станом на 12.10.2021, з вказівкою дати їх відчуження, підстав їх відчуження та кому було здійснено відчуження. На виконання вимог вказаної ухвали суду, за результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України отримано дані про те, що: 16.11.2021 відповідачем [PERSON] згідно договору купівлі-продажу укладеного у ТОВ «ПРАЙМ.БРО» №7954/21/001476 було продано відповідачу [PERSON] JEEP RENEGADE, легковий універсал 2015 року випуску, vin [NUMBER] , попередній номерний знак [NUMBER] , теперішній номерний знак [NUMBER] ; 17.11.2021 відповідачем [PERSON] згідно договору купівлі-продажу укладеного у ТОВ «ПРАЙМ.БРО» № 7954/21/001507 було продано відповідачу [PERSON] SUBARU OUTBACK, легковий універсал 2019 року випуску, vin [NUMBER] , попередній номерний знак [NUMBER] , теперішній номерний знак [NUMBER] . 16.12.2021 відповідачем [PERSON] згідно договору купівлі-продажу укладеного у ТОВ «ЦЕНТР КОМІСІЙНОЇ ТОРГІВЛІ» № 04309 було продано відповідачу [PERSON] SUBARU XV CROSSTREK, легковий універсал 2013 року випуску, vin [NUMBER] , попередній номерний знак [NUMBER] , теперішній номерний знак [NUMBER] . Позивач вважає, що вказані договори купівлі-продажу є фіктивними, укладені з метою уникнення відповідачами від виконання зобов`язання щодо сплати йому боргу в розмірі 3 293 000 грн., а тому вони мають бути визнані недійсними згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначив, що у провадженні Соснівського районного суду міста Черкаси перебуває справа № 712/12511/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за борговою розпискою в сумі 783 000 грн. 14 червня 2022 року позивач в підготовчому судовому засіданні подав позовну заяву в новій редакції, в якій збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за борговими розписками в сумі 3 293 000 грн. [PERSON] зазначає, що він не знав чи отримувала взагалі кошти відповідач [PERSON] та ніколи не просив отримувати відповідну позику, не давав своєї ні письмової, ні усної згоди на укладення відповідного договору чи отримання позики у розмірі, що виходить за межі дрібного побутового, про договірні відносини між Позивачем [PERSON] та Відповідачем [PERSON] дізнався, отримавши позовну заяву [PERSON] . Вказує, що в період укладання вищезазначеного договору позики, фактично [PERSON] та [PERSON] не вели подружнє життя, не мали спільного господарства та проживали окремо. Відповідач 1 та Відповідач 2 не проживали разом з січня 2021 року, з кінця грудня 2021 року Відповідачу 2 взагалі не відомо де перебувала Відповідач 1 (син залишився на утриманні батька). [PERSON] також посилається на те, що даний спір має штучний характер, про що свідчить відсоток за користування коштами, який є над прибутковим. Відповідач 1 за умовами договору взяла в борг у Позивача 609 000,00 грн. на 10 днів, а зобов`язувалась повернути 783 000,00 грн., тобто 174 000,00 грн. відсотків, що складає 35% від суми за 10 днів. Із зазначеного в трьох боргових розписках Відповідач 1 за місяць користування коштами зобов`язана сплатити 913 000,00 грн. Виникає досить сумнівне бачення, щодо добровільного та совісного написання даних розписок Відповідачем 1, оскільки вона ніде не працевлаштована на робочому місці. [PERSON] також вважає необґрунтованою і не логічною позицію Позивача про подачу позову лише на останню боргову розписку. Позивач зазначає про те, що Відповідачу 1 було надіслано претензію про погашення заборгованості і неодноразово звертався до неї з вимогою повернення грошей, однак вона вимоги ігнорувала і не виконувала. В супереч позиції Позивача вказав також на те, що Позивачем з його особистої картки Монобанк за період вересень - жовтень 2021 року на картку Монобанк Відповідача 1 було здійснено шість переказів грошових коштів на різні суми. Позивач перераховував кошти на картку Відповідача 1 наступними платежами: 30.09.2021 року - 1150,00 грн.; 04.10.2021 року - 412,00 грн.; 08.10.2021 року - 1550,00 грн.; 08.10.2021 року - 4350,00 грн.; 14.10.2021 року - 800,00 грн.; 15.10.2021 року - 1250,00 грн. 16.12.2021 року [PERSON] було продано: автомобіль Subaru XV Crosstrek 2013 року випуску, [PERSON] за 291 000,00 грн. Вказаний автомобіль продавався через сайт АВТОРІА. Переоформлення та реєстрація ТЗ відбувалася в МРЕО, де були перевірено відсутність заборон по відчуженню даного рухомого майна. [PERSON] в січні 2022 року був куплений та поставлений на облік мотоцикл Honda. Отже, купівля нового ТЗ є підтвердженням того, що Відповідач 2 продав авто не з метою ухилення від яких-небудь зобов`язань, а з власних фінансових потреб. У відзиві\~на позовну\~відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~зазначили,\~що Позивач\~в позовній\~заяві зазначає,\~що він\~16.11.2021\~року звернувся\~до Соснівського\~районного суду\~міста Черкаси\~з позовом\~про стягнення\~заборгованості з\~відповідача [PERSON] ,\~в результаті\~чого остання,\~з метою\~ухилення від\~сплати заборгованості,\~в листопаді\~2021\~року продала\~транспортні засоби.\~Однак дана\~інформація є\~перебільшеною і\~неправдивою,\~оскільки провадження\~по справі\~було відкрито\~лише 23\~грудня 2021\~року,\~що є\~підтвердженням того,\~що на\~момент продажу\~транспортних засобів, ані заборон, ані судових проваджень відкрито не було і [PERSON] про існування позову знати не могла. Відповідачі також вказали, що [PERSON] займалася пригоном пошкоджених автомобілів з США та відновленням їх. Вони, [PERSON] та [PERSON] купили через її акаунт на аукціоні два автомобіля. Jeep Renegade 2015 року випуску був виграний на аукціоні 14.12.2020 року за 1700 дол. США, та проплачений інвойс [PERSON] в сумі 2200 дол. США (з врахуванням збору аукціону). Subaru Outback 2019 року випуску був виграний на аукціоні 05.06.2021 року за 7950 дол. США, та проплачений інвойс [PERSON] в сумі 8752,50 дол. США (з врахуванням з аукціону). Доставкою автомобілів в Україну, розмитненням, відновлюваним ремонтом, підбором запчастин, сертифікацією та постановкою на облік займалась [PERSON] , а всі фінансові затрати сплачували вони, шляхом передачі їй готівкових коштів. За її вищезазначену роботу ними було обумовлено вартість 200 дол. США за кожний автомобіль. Після виконання усіх робіт по автомобілям, вони в листопаді 2021 шляхом договорів купівлі-продажу переоформили їх на [PERSON] та [PERSON] .. На момент переоформлення автомобілів заборон відчуження та арештів майна не було. У відзиві на позовну заяву [PERSON] вказала, що 16.12.2021 року купила у [PERSON] автомобіль SUBARU XV CROSSTREK, 2013 року випуску, за 291\~000 грн. Договір купівлі-продажу та переоформлення транспортного засобу відбувалося в МРЕО, де було перевірено відсутність заборон по відчуженню даного рухомого майна. Даний автомобіль було знайдено через оголошення на сайті АВТОРІА. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що рішенням суду від 15 листопада 2022 року у вищевказаній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 30 квітня 2021 року в сумі 2\~132\~000 грн., за договором позики від 12 травня 2021 року 378\~000 грн., за договором позики від 21 травня 2021 року в сумі 783\~000 грн., всього 3\~292\~000 грн. \~ \~ \~ \~У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 202-204 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ч. 1 ст. 626 ЦК України\~\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За ч. 1 ст. 627 ЦК України\~\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч. 1 ЦК України). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому,\~статтею 204 ЦК України\~закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні положення статей\~3,\~15-16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (постанова Верховного Суду України від 06 липня 2016 року № 910/1891/14). Згідно із ст.234\~ЦПК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним. Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі № 6-197цс14, з якою погодився і Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 у справі № 379/1256/15-ц. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19). З матеріалів справи вбачається, що відповідачі, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, вирішили укласти договори купівлі-продажу вищевказаних автомобілів. У спірних договорах купівлі-продажу чітко визначені предмети договорів, вказана їх вартість. На момент вчинення правочинів заборон та арештів в реєстрах не було, реєстрацію права власності на автомобілі проведено згідно вимого чинного законодавства, договори укладені в належній формі та досягнуто згоди з усіх істотних умов та на його виконання передано майно. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом із тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спірні договори укладено з метою приховати майно, які обумовлювалися цими правочинами, є фіктивними, та укладений між відповідачами з метою уникнення виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Вказані в позові докази не свідчать про недійсність оскаржуваних договорів. Протягом всього розгляду справи, позивачем не було надано на розгляд суду жодного належного та достовірного доказу, який міг би служити підставою для визнання оспорюваних договорів недійсними. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи відсутність правових підстав для визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу недійсними з підстав його фіктивності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Щодо позовних вимог про скасування реєстрації перелічених транспортних та поновлення їх реєстрації, то зазначені вимоги є похідними, і оскільки договори купівлі-продажу не визнано недійсними, то підстав для їх задоволення також немає. Оскільки в задоволені позовних вимог відмовлено повністю, а позивач при зверненні з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, то відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~ судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed