Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

У листопаді 2022 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія" "Оранта" до\~ [PERSON] про відшкодування страхових виплат, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу суму страхових виплат у розмірі 9809,15 грн. Позов обґрунтовано тим, що 06 вересня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільно-правової відповідальності від нещасного випадку на транспорті "КАСКО", відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] . У свою чергу 25 січня 2020 року о 23:55 год відповідач, керуючи автомобілем марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , по вул. Соборній в м. Павлограді та наближаючись до перехрестя вул. Соборна та вул. Центральна, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 "Надати дорогу", не пропустив автобус марки "Iveco Pegas 5237", реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автобус зіткнувся з вказаним автомобілем, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У свою чергу водій потерпілого автомобіля [PERSON] зверталася до позивача з заявою про страхове відшкодування, за якою позивач виплатив потерпілій страхове відшкодування у розмірі 19618,30 грн. У зв`язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу кошти у розмірі 9809,15 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач в уточненій позовній заяві просив суд розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгля справи без його участі та участі відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд взяти до уваги той факт, що відповідач є пенсіонером та інвалідом. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 06 вересня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільно-правової відповідальності від нещасного випадку на транспорті "КАСКО", відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , строком дії до 13 вереся 2020 року включно на срахову суму за шкоду, заподіяну майну потерпілого, 100000,00 грн, життю та здоров`ю - 200000,00 грн, з франшизою 2000,00 грн. Вказане підтверджується копією відповідного страхового полісу №АО/6588247. У свою чергу відповідно копії постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року у справі № 185/963/20, 25.01.2020 року о 23.55 годині, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Рено Меган», державний номерний знак [NUMBER] , по вул.Соборній, в м.Павлограді, та наближаючись до перехрестя вул.Соборна та вул.Центральна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», не пропустив автобус марки «Івека», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автобус «Івеко» зіткнувся з автомобілем марки «Рено меган», державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження, чим порушив додаток 1 дорожні знаки 2.1 ПДР України. При ц цьому [PERSON] було визано винним у вчиненні правопорушення,\~передбаченого\~ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.01.2020 року за участю автомобілів марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , та "Iveco Pegas 5237", реєстраційний номер [NUMBER] , є відповідач. Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що підтверджується вищевказаною постановою суду. Відповідно копіям страхового акта №ОЦВ-20-04-21169/1 від 28.02.2020 року та розрахунку страхового відшкодування від 28 лютого 2020 року, сума страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , становить 19618,30 грн. Згідно копії платіжного доручення від 18 березня 2020 року, позивачем було перераховано на рахунок потерпілої [PERSON] страхові кошти у розмірі 19618,30 грн. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах ліміту відповідальності виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до п.38-1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ураховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому автомобілю марки "Renault Megane", реєстраційний номер [NUMBER] , спричинено механічних пошкоджень, страховиком за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» було сплачено страхові виплати на підставі звернення власника вказаного постраждалого автомобіля. Проте при прийнятті остаточного рішення по суті справи суд звертає увагу на наступне. Відповідно до п.13.2 ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Так, представник відповідача посилався на те, що відповідач є пенсіонером за загальним захворюванням довічно, починаючи з 01.10.2019 року. Окрім цього, згідно змісту позовної заяви, позивач вказує, що "ціна позову дорівнює 50% розміру виплаченого страхового відшкодування", а отже, суд приходить до висновку, що вказані вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю у зв`язку із наведеними вище нормами чинного законодавства (відповідач є пенсіонером, що виключає задоволення позову з огляду на пиписи ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed