Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 87566,80 грн., та судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 26 квітня 2022 року за адресою: вул. Скісна, кут вул. Картамишевська, м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan Almera, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, транспортний засіб Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2022 року по справі № 521/8305/22 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Відповідно до звіту експерта Бурмістр В.В про визначення вартості відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] : 1. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 26.04.2022 року складає 457893,00 гривень; 2. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 26.04.2022 року складає 217566 гривень. Позивач вказує,\~що на\~момент ДТП\~цивільно правова\~відповідальність [PERSON] \~застрахованою не\~була.На підставі заяви позивача, МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі 130000,00 гривень. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю матеріального збитку та регламентною виплатою у розмірі 87566,80 грн. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, з огляду а наступне. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 26 квітня 2022 року за адресою: вул. Скісна, кут вул. Картамишевська, м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Nissan Almera, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 08 липня 2022 року по справі № 521/8305/22 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Згідно з ч. 6\~ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 квітня 2022 року, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено,\~що на\~момент ДТП\~цивільно правова\~відповідальність [PERSON] застрахованою не була. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, транспортний засіб Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Відповідно до звіту експерта Бурмістр В.В про визначення вартості відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] : 1. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 26.04.2022 року складає 457893,00 гривень; 2. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Fiat Ducato, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП від 26.04.2022 року складає 217566 гривень. На підставі заяви позивача, МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі 130000,00 гривень. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю матеріального збитку та регламентною виплатою у розмірі 87566,80 грн. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України. Положеннями\~статті 22 Цивільного кодексу України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, вимоги [PERSON] про відшкодування майнової шкоди є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду. Тому, враховуючи процент задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved