Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 13.09.2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанкі. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та було змінено повне найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 43000,00 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. 19.08.2011 року відповідач також підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». В добровільному порядку відповідач не погашає борг. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом станом на 30.01.2023 року у розмірі 56573,19 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 45755,84 грн., заборгованість за простроченими відсотками 10817,35 грн., та понесені судові витрати у розмірі 2684 грн. Ухвалою від 13.03.2022 року постановлено відкрити провадження у вказаній справі та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду учасників справи. Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача надіслала заяву про розгляд справи без їх участі. 31 березня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Свої доводи представник відповідача мотивує тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що ці документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами саме у зазначених банком розмірах і порядку нарахування. Також зазначила, що а ні в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а ні в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не зазначені умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Доказів того, що відповідач був проінформований про зміни умов кредитування з використанням кредитної картки та сплати відсотків, позивач не надав. Тобто, між сторонами відсутня згода щодо істотних умов договору, зокрема розміру відсотків у якості плати за користування грошовими коштами. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Представник відповідача вважає, що банк не довів, що саме надані Умови є складовою кредитного договору і що саме ці Умови відповідач мав на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в обумовленому позивачем розмірі. Крім того, анкета-заява не містить інформації щодо наміру отримання відповідачем кредитної картки із встановленням кредитного ліміту. Також, позивачем не надано інших доказів на підтвердження волевиявлення відповідача на отримання кредитної або іншої картки. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач дійсно отримав кредитну картку та користувався нею. Не надано відомостей про номер карткового рахунку, тип картки, дату її вручення відповідачеві, повідомлення йому пін-коду, доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку. Надана позивачем довідка про надані кредитні картки не може бути належним доказом отримання відповідачем кредитних карток. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг взагалі не містять підпису відповідача, а інформація про паспорт споживчого кредиту у анкеті-заяві відсутня. Зміна кредитного ліміту, є незаконною, оскільки відповідач не надавав згоду на зміну кредитного ліміту та не ознайомлювався з умовами його зміни, доказів про повідомлення його про такі зміни також не надано. Тобто, зміна кредитного ліміту була застосована без відома відповідача, згоди та волевиявлення, тому це є неправомірними діями з боку АТ КБ «ПриватБанк». З огляду на викладене, вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав викладених в позовній заяві. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У анкеті-заяві від 13.09.2010 року зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До анкети-заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contrakt», «Універсальна Gold», Витяг з «Тарифів» та Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» в редакції, що діяла на момент підписання заяви. У наданій банком довідці про умови кредитування від 19.08.2011 року, яка підписана [PERSON] , зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Згідно з наданими банком розрахунками, та виписки за договором № б/н за період 19.08.2011-01.02.2023 заборгованість відповідача станом на 30.01.2023 року становить 56573,19 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 45755,84 грн., заборгованість за простроченими відсотками 10817,35 грн. та підтверджує рух коштів по рахунку відповідача. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] за договором № б/н отримав кредитні картки, останню 27.12.2019 року за № [NUMBER] з терміном дії до серпня 2023 року. Довідка АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] підтверджує, що з моменту підписання анкети-заяви умови кредитування змінювались банком неодноразово, останній раз 15.12.2020 року. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 13.09.2010 року процентна ставка не зазначена. Проте у довідці про умови кредитування від 19.08.2011 року зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5%), розмір щомісячних платежів (7%) від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Зазначена довідка підписана від імені [PERSON] . Крім того, згідно копії паспорту кредиту зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. Зазначений паспорт підписаний [PERSON] 17.12.2020 року. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками - 10817,35 грн. АТ КБ «Приватбанк», обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самих розрахунків кредитної заборгованості за договором б/н від 13.09.2010 року, посилався на анкету-заяву, Витяг з «Тарифів банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг» в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з «Тарифів банку» та Витягом з «Умов та правил надання банківських послуг» в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові ВСУ від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15). Отже, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, то суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати ВС від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Разом з тим, пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, також посилався на довідку про умови кредитування від 19.08.2011 року, паспорту споживчого кредиту від 17.12.2020 року, які підписані [PERSON] , та надав розрахунки заборгованості відповідача і виписку по рахунку відповідача і відповідачем не спростовані надані банком докази видачі та користування кредитними коштами. Отже, що стосується заборгованості за відсотками за користування кредитом - 10817,35 грн. суд вважає, що є всі правові підстави для стягнення з відповідачана користь АТ КБ «ПриватБанк» зазначеної суми. Дана обставина вказує на те, що згідно довідки про умови кредитування та паспорту споживача вбачається, що сторонами встановлений розмір процентів, який боржник повинен сплатити на вимогу кредитора у разі прострочення грошового зобов`язання, що підтверджується підписами відповідача 19.08.2011 року та 17.12.2020 року. Таким чином, належить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту - 45755,84грн. та заборгованість за простроченими відсотками 10817,35 грн. Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., який він просить стягнути з відповідача на свою користь. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved