Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1980 року. У період шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] у 2019 році померла, а повнолітній син проживає окремо. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Через відмінність у поглядах на життя сторони не підтримують шлюбні відносини. Спільний бюджет та господарство не ведуть близька двох років, шлюб існує формально. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року позовні вимоги задоволені, шлюб розірвано. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2022 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.01.2023 року від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Васюка М.М. подано відзив. Відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на те, що позивач не повідомив відповідачці про намір розірвати шлюб. Відповідачка в свою чергу має намір примиритися із позивачем задля збереження шлюбу. 21.02.2023 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідно до якої просить позов задовольнити, не надавати строк на примирення сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Письмові матеріали справи містять заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка (а.с.87). Відповідачка не повідомила суд про причини своєї неявки в судове засідання, призначене на 11.04.2023 року. Від представника відповідачки надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він буде на прийомі у лікаря. Проте, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки доказів неможливості прибуття відповідачки в судове засідання суду надано не було. Докази поважності причин неявки представника відповідачки письмові матеріали справи не містять. За період перебування цивільної справи у провадженні суду, примирення між сторонами не відбулось, натомість позивач категорично заперечує примирення сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 1980 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1096. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved