Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

У листопаді2022 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною вище заявою. В обґрунтування заяви вказує на те, що з 25.12.2016 року заявник постійно проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] .Вони разом винаймали житло, вели спільне господарство. [INFO] у них народився спільний син, [PERSON] . Єдиним джерелом доходу їх родини був заробіток [PERSON] , який працював неофіційно, виконував роботи з облаштування приміщень електрикою. Часто працював в інших містах. [PERSON] , як багатодітна мати, займалася вихованням дітей та вела домашнє господарство. Після повномасштабного вторгнення рф на територію України, [PERSON] пішов захищати Батьківщину. Під час виконання військового обов`язку, [INFO] [PERSON] загинув. Встановлення зазначеного факту необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав та пенсії по втраті годувальника. Ухвалою суду від 02.12.2022 року, провадження по зазначеній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду(а.с.27). Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що вона має трьох власних дітей. З 25.12.2016 року почали жити з [PERSON] однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] .Її діти мешкали з ними, називали [PERSON] татом, він виховував їх, як власних. Вона займалася вихованням дітей та домашнім господарством, [PERSON] працював на будівництві,займався євроремонтами, повністю матеріально забезпечував родину. У липні 2021 року у них народився спільний син - [PERSON] . Вони планували зареєструвати шлюб на перший день народження [PERSON] і відмітити дві події одразу. З 05.03.2022 року [PERSON] пішов захищати Батьківщину та 17.06.2022 року, під час виконання бойового завдання, загинув.Просить її заяву задовольнити в повному обсязі Заінтересована особа [PERSON] , в судовому засіданні вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Суду пояснила, що її син [PERSON] жив з заявницею однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Жили добре, вели господарство, мали город, потроху робили ремонт у сільському будинку. Збиралися зареєструвати шлюб. [PERSON] займалася вихованням дітей, а [PERSON] заробляв та утримував родину. У них народився спільний син, проте [PERSON] дітей не розділяв. Також мав повнолітню доньку від іншого шлюбу, [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена, належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.57-59). Свідок [PERSON] суду показала, що є свекрухою рідної сестри заявниці. Наприкінці 2016 року готувалися зустрічати новий рік. Заявниця представила їм свого чоловіка - [PERSON] . Приблизно з того часу вони почали жити разом, займалися господарством. Забезпечував родину матеріально [PERSON] , їздив на заробітки. [PERSON] виховувала дітей. Діти називали його татом. Жили вони добре. Свідок [PERSON] суду показала, що є рідною сестрою заявниці. З [PERSON] вона познайомилася наприкінці 2016 року, як з чоловіком [PERSON] . Остання та [PERSON] почали жити однією сім`єю, реєстрацію шлюбу все відкладали. Діти [PERSON] називали його батьком. Жили вони добре. [PERSON] був чуйним, доброзичливим, працьовитим, повністю забезпечував родину. [PERSON] займалася хатніми роботами та вихованням дітей. Планували зареєструвати шлюб але [PERSON] загинув. Свідок [PERSON] , рідний дядько [PERSON] та брат [PERSON] , суду показав, що заявниця є жінкою його покійного племінника [PERSON] . Вони мешкали в Новій Празі, вели спільне господарство. Головою в родині був [PERSON] , він забезпечував родину матеріально. [PERSON] працював неофіційно, електромонтажником, гіпсокартонщиком. Їздив на заробітки до Києва, заробляв непогано. [PERSON] вела домашнє господарство та виховувала дітей. Жили вони добре. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною рідного дядька померлого [PERSON] . З заявницею знайома близько 5 років. Познайомилися на родинній зустрічі. [PERSON] і [PERSON] жили однією сім`єю, хотіли дітей. В 2021 році у них народився [PERSON] . Вона дивувалася тому, що [PERSON] взяв [PERSON] за дружину з трьома дітьми, це дуже велика відповідальність, але [PERSON] казав, що дуже кохає [PERSON] . [PERSON] займалася домашнім господарством та доглядала дітей. [PERSON] дуже хороша господня. [PERSON] їздив на заробітки до м. Києва, м. Харкова, м. Дніпра. Працював на будівництві електриком, мав «золоті руки». Він добре заробляв та матеріально забезпечував родину. Вони утримували будинок, купили меблі та побутову техніку. [PERSON] без роботи не сидів, старався для родини. Світланині діти зверталися до нього «тато». Вислухавши пояснення присутніх осіб, показання свідків, дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.ст.293, 315 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,перебування фізичної особи на утриманні, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з грудня 2016 року по [INFO], до дня його смерті, та вели сумісне господарство. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 27.07.2021 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] ,про що 22.06.2022 року складено відповідний актовий запис №1733, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 01.07.2022 року. Також суду надано фототаблиці сімейних фото з зображенням заявниці з [PERSON] та дітьми, після огляду яких свідки вказали на зображених на них осіб. Відповідно ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази та покази свідків, суд вважає, що заявником доведено факт її спільного проживання із [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 25.12.2016 року і до часу його смерті - [INFO] . Щодо факту перебування [PERSON] на постійному утриманні померлого [PERSON] , суд зазначає наступне. В судовому засіданні, окрім показів свідків, які підтвердили те, що матеріально утримував [PERSON] та дітей саме [PERSON] , дослідженні також письмові докази, а саме Форма ОК-5, виписки по картковому рахунку [PERSON] за 2016-2022 роки. З вказаних документів вбачається, що [PERSON] у цей період не була працевлаштована. На її картковий рахунок надходили грошові кошти від різних фізичних осіб та грошове забезпечення [NUMBER] , як пояснила сама заявник, та підтвердили свідки, вказані перерахування здійснювались за виконання [PERSON] робіт на будівництві та проходження ним військової служби. Отже в судовому засіданні встановлено, що дохід покійного [PERSON] був основним джерелом засобів для існування та проживання сім`ї. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. На підставі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку. Відповідно до ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Стаття 41 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачає право пасинка і падчіркина пенсію в разі втрати годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків. Встановлення факту перебування на утриманні має значення також для осіб, зазначених у ст.10Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким у зв`язку із загибеллю військовослужбовця виплачується пенсія. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення фактуперебування [PERSON] на постійному утриманні померлого [PERSON] ,породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення,з огляду на досліджені в судовому засіданні докази та покази свідків, суд вважає, що заявником доведено факт,про який вона просить.

Outcome: approved