Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Короткий зміст\~та обґрунтування\~позовних вимог. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з 01.04.1994 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Красносілській сільській раді Комінтернівського району Одеської області. Шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені з 2000 року, та весь цей час вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, від якого у неї народилися діти, які відповідно до положень ч. 1 ст. 122 СК України, були зареєстровані як такі, що походять від подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме: - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим, на примирення не згодна. Спору щодо поділу спільно набутого майна та щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 23.03.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 31.03.2023 року сторони у судове засідання не з`явились.\~ Позивачка в судове засідання не з`явилася, 31.03.2023 року до канцелярії суду надійшла заява адвоката Каланжова В.І., який діє в інтересах позивачки, з проханням розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивачки вказав, що відповідачка позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився. 31.03.2023 року адвокат Бережна, яка діє в інтересах відповідача [PERSON] , подала до канцелярії суду заяву відповідно до якої просить судове засідання провести у її відсутність та відсутність відповідача, вказала, що відповідач позов визнає, просить розірвати шлюб. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 1994 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Красносілською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №8, свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені з 2000 року, з цього часу позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, від якого у неї народилися діти, які відповідно до положень ч. 1 ст. 122 СК України, були зареєстровані як такі, що походять від подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме: - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим, на примирення не згодна. Спору щодо поділу спільно набутого майна та щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статей\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За твердженням позивача, спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство не ведеться. Подружжя не здатне спільно підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги та дружби. Поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3\~ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно із частиною 2\~статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11\~(із змінами та доповненнями), проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дітей позивачки, а також те, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved