Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

08 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2015 року між ним та відповідачкою виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 11. Сторони мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вважає, що одруження виявилося невдалим, спільне подружнє життя не склалося. Шлюбні стосунки між ними припинено, разом вони не проживають, спільного побуту не ведуть, почуття любові та поваги між ними втрачено. Вважає, що сім`я перестала існувати, збереження їхньої родини неможливе, просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги уточнив, просив розірвати шлюб із відповідачкою, і у зв`язку із визнанням позову відповідачкою просив повернути йому 50 відсотків сплаченого ним судового збору. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати просила розділити порівну, оскільки позов вона визнала. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності\~осіб, які беруть участь у\~справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено,\~що з\~28\~серпня 2015року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 серпня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 квітня 2016 року виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2019 року виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи те, що у сторін по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сім`єю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Разом з\~тим,\~згідно ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Тому з відповідачки слід стягнути 50 відсотків судового збору, який було сплачено при подачі позову, на користь держави.

Outcome: approved