Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцем першої черги після його смерті є позивач, як син померлого. З народження до 2008 року він мешкав разом з матір`ю та батьком у квартирі [ADDRESS] . У 2008 році він з матір`ю переїхали мешкати до бабусі у квартиру [ADDRESS] , де він фактично мешкав до початку військової агресії - 24 лютого 2022 року. Через постійні обстріли міста Харкова, з метою збереження життя позивач евакуювався з міста Харкова до міста Мукачево Закарпатської області. У середині січня 2023 він приїхав до міста Харкова в зв`язку з хворобою бабусі [PERSON] , яка потребувала допомоги та догляду. Після прибуття до міста Харкова він займався оформленням бабусі до лікарні, її доглядом, тощо. [INFO] його бабуся [PERSON] померла. Враховуючи, що позивач тривалий час не був у місті Харкові, він вирішив навідатися у квартиру [ADDRESS] , де до смерті мешкав його батько з метою перевірки цілісності замків вхідних дверей, вікон, комунікаційних мереж, тощо. Наводячи порядок у квартирі, запросив на допомогу дядька (брата батька) [PERSON] . 10-12 лютого 2023 року під час наведення порядку у квартирі, документах та речах, що належали батькові, ним випадково серед документів знайдено копію Свідоцтва про право власності на житло від 18.04.1995, зі змісту якого стало зрозуміло, що вказана квартира належить не тільки бабусі по лінії батька - [PERSON] , яка померла в 2004 році, але і членам її родини: [PERSON] (дядьку) та [PERSON] (померлому батьку). Після ознайомлення з вказаним документом позивач запитав у [PERSON] , чому він після смерті батька не повідомив, що батькові за життя належала частина квартири, на що [PERSON] відповів, що не встиг цього зробити, оскільки майже одразу після смерті [PERSON] на території Харкова розпочалися активні військові дії і всім було не до того, кожен рятував себе та своїх близьких як міг. Позивач зазначає, що як спадкоємець першої черги після смерті батька має право на спадкування після смерті [PERSON] належної йому на праві власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] . 24.02.2023 він звернувся до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцької В.П. від 24.02.2023 йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після батька [PERSON] через пропуск встановленого строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Вважає, що наведені у позові обставини є поважними для поновлення пропущеного строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька, в зв`язку з чим просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Харкові, терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, розгляд справи просив провести за його відсутності. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини: позивач є спадкоємцем першої черги після [PERSON] , померлого [INFO] ; відповідач - брат померлого [PERSON] та співвласник квартири [ADDRESS] (а.с. 10-14, 19, 20-22). Через постійні обстріли міста Харкова позивач виїхав міста Мукачево Закарпатської області, де зареєструвався як ВПО 14.06.2022 (а.с. 16-17). З Постанови державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцької В.П. від 24.02.2023 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] через наступне: місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , померлий [PERSON] на день смерті зареєстрованим не був. Згідно ст. 1272 ЦК України, [PERSON] вважається спадкоємцем, що не прийняв спадщину ні юридично (не подано заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк), ні фактично (не мешкав разом зі спадкодавцем на момент смерті) (а.с. 34-35). Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємці мають протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, визнані відповідачем (ч. 1 ст. 82 ЦПК України), є встановленими та не підлягають доказуванню. Оцінюючи фактичні обставини справи та надані докази у їх сукупності, враховуючи наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення позивачем дій з прийняття спадщини (повномаштабна агресія з 24.02.2022, постійні обстріли м. Харкова), суд вважає, що позивачем доведено існування поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі наданих доказів судом встановлено, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини, вказана обставина визнана відповідачем, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже підстав не прийняти визнання позову відповідачем у суду немає, тому суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved