Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

6 січня 2023 року, представник [PERSON] адвокат Ломакін Е.В. звернулася до Роздільнянського райсуду Одеської області з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 18.10.2018 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 2423), від якого сторони не мають дітей, посилаючись на те, що на протязі останнього часу сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, різні характери та погляди на сімейне життя, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, що призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони проживають окремо, а тому вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати інтересам позивача. Ухвалою Роздільнянського райсуду Одеської області від 12.01.2023 р. вказані матеріали цивільної справи в порядку ст.ст. 27,31,187 ЦПК України були направлені за підсудністю до Овідіопольського райсуду Одеської області у зв?язку з реєстрацію місця проживання відповідача на території Одеського (Овідіопольського) району Одеської області, ухвалою якого від 21.02.2023 р. були прийняті до свого провадження з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 18,19,23,24). В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надавши до позову письмове клопотання про слухання справи за їх відсутності, підтримавши позов і не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за останньою, відомою судові та позивачці адресою його реєстрації, що підтверджується довідкою ВАДР ГУДМС України в Одеській області від 11.01.2023 р., згідно якої [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим з 22.12.2020 р. за адресою : [ADDRESS] та зворотним поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву або письмових пояснень суду не надав (а.с. 18,27,28). Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в підготовчому судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційний шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 18.10.2018 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 2423), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.10.2018 р., від якого сторони не мають дітей (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що на протязі останнього часу сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, різні характери та погляди на сімейне життя, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, що призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони проживають окремо, а тому шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати інтересам позивачки. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки і моральним засадам суспільства.

Outcome: approved