Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

03.06.2021 року представник позивача АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що 27.06.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 670АІ20130627002 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 185010 грн. зі сплатою процентів. Кошти надавались позичальнику для оплати придбаного автомобіля HYNDAI SONATA 2012 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , згідно з договором №7 купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту від15.06.2013 року, укладеним з ТОВ "БАЗІС АВТО". 27.06.2013 року в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу №670АІ20130627002-ЗАСТ/1, який посвідчений Чапським І.Р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №311. За умовами договору застави [PERSON] передав у заставу транспортний засіб, а саме транспортний засіб автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , що належить заставодавцю. 27.06.2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль. Однак, [PERSON] тривалий час порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином, в результаті чого, станом на 03.07.2015 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 286131,71 грн. 20.05.2016 року рішенням №520/16459/15-ц Київського районного суду м. Одеси позов ПАТ "Укрсоцбанк задоволено та стягнено з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 286131,71 грн., а також судовий збір у розмірі 4291,99 грн. Разом з тим, Позивач дізнався, що автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , що належить [PERSON] відчужений [PERSON] . Таким чином, в результаті протиправних дій [PERSON] в комплексі порушення умов Кредитного договору та Договору застави, а також відчуження предмету застави без згоди Завставодержателя АТ "Альфа-Банк" позбавлено права задовольнити свої вимоги у способи визначені законодавством України, що призводить до порушення права та охоронюваних законом інтересів АТ "Альфа-Банк". Ухвалою суду від 01.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.10.2022 року закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду. 13.02.2023 року на електронну адресу Заводського районного суду міста Миколаєва від представника позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - адвоката Гадлецького Я. надійшло клопотання про зміну назви сторони позивача з Акціонерного товариства «Альфа - Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», у зв`язку з зміною назви акціонерного товариства. Ухвалою суду від 24.04.2023 року клопотання про зміну назви позивача задоволено. У судове засідання представник позивача не прибув, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як\~відповідачі належним чином повідомлені\~про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання\~не з`явилися без поважних причин, не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27.06.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту №670АІ20130627002 на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до п.1.1. ст.1 кредитного договору, кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 185010 грн. з процентною ставкою 15,1% річних, строком до 26 червня 2020 року, із помісячним погашенням кредиту, відповідно до обумовленого графіку. Відповідно до п.1.2. ст.1 кредитного договору, кредит надається позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , згідно з договором №7 купівлі-продажу автомобіля з використанням банківського кредиту 15.06.2013 року, укладеним ТОВ "БАЗІС АВТО". 27.06.2013 року в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу №670АІ20130627002-ЗАСТ/1, який посвідчений Чапським І.Р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №311. За умовами договору застави [PERSON] передав у заставу транспортний засіб, а саме транспортний засіб автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , що належить заставодавцю. 27.06.2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль. З копії статуту АТ «СЕНС БАНК» затвердженого Національним Банком України 12.09.2022 року вбачається, що АТ "СЕНС БАНК" є повним правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "Альфа-Банк". З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що [PERSON] тривалий час порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на неї зобов`язання належним чином, у результаті чого станом на 03.07.2015 року має заборгованість 286131,71. Відповідно до Витягу з єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 25.03.2021 року, автомобіль марки HYNDAI SONATA 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , сірого кольору перереєстровано 27.07.2013 року, актуальний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до п.п. 2.1.5 Договору застави, заставодавець зобов`язаний, без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, пов`язаних із зміною права власності на предмет застави, його обтяження будь-якими зобов`язаннями, в тому числі: передача в оренду, спільну діяльність і т.п. Як стверджує позивач [PERSON] здійснив дії, пов`язані зі зміною права власності на предмет застави без відома та згоди заставодержателя. Дану обставину суд вважає доведеною, оскільки протилежного стороною відповідача не доведено суду. Таким чином, [PERSON] всупереч умовам укладеного з банком договору застави здійснив відчуження автомобіля, що є предметом застави, без дозволу та відома банку. Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України, в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч.1, 2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачене законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ч.1,3 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. На виконання вищевказаних норм, АТ «Альфа-Банк» зареєструвало відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, що стверджено копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №72766658 від 25.05.2021 року. Згідно вимог ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави переходять у власність іншої особи. Частиною 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За результатом аналізу частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» можна зробити висновок, що в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Особа може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Таку правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2018 (справа № 555/661/16-ц). Відповідно до п.2 ч.2 ст.592 ЦК України, передбачається, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем правил розпорядження предметом застави. За положеннями ч.1 ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно: із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, у зв`язку з чим на предмет застави може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст.25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (правова позиція Верховного Суду України згідно з постановою №6-Г68цс14 від 19.11.2014 року, постановою №61-16542св19 Верховного суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного суду від 18.12.2019 року ). Як встановлено судом [PERSON] не звертався ані до АТ «Укрсоцбанк», ані до АТ «Альфа-Банк» для отримання дозволу на відчуження заставного транспортного засобу, свідомо порушивши норми законодавства України, відчуживши предмет застави [PERSON] без згоди обтяжувача. Таким чином, у результаті порушення умов кредитного договору та договору застави, а також відчуження предмету застави без згоди заставодержателя, АТ «Альфа-Банк» позбавлене права задовольнити свої вимоги в способи, визначені законодавством України, що призводить до порушення його права та охоронюваних законом інтересів. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умові відсутності в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Таким чином, враховуючи той факт, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на момент відчуження та станом на момент подачі позову наявні відомості про обтяження предмета застави, тому відповідач не є і не може бути визнаним добросовісним набувачем вказаного автомобіля. Відповідно до ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ч.1 ст.396 ЦК України, особа, яка має речове праве на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацій обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 3964,50 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved