Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Представник позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17 квітня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 188479,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 17 квітня 2019 року, із нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19,00 % річних. В якості забезпечення кредитних зобов`язань з відповідачем укладено договір застави, за яким надано в обтяження автомобіль Skoda Octavia A5, 2012 року випуску, сірого кольору, номерний знак [NUMBER] . 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Також, між фінансовими установами укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави, згідно з яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором застави. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу, за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Крім того, 14 березня 2019 року між цими фінансовими установами укладено Договір про відступлення прав вимоги за застави до зазначеного вище Договору факторингу. За умовами даного Договору до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором застави, раніше укладеним із ПАТ «ВТБ Банк». У зв`язку з невиконання відповідачем умов кредитного договору, в останньої перед кредитором утворила заборгованість у розмірі 169924,64 гривень, право вимоги на яку набуло ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Крім того, зважаючи на невиконання відповідачем умов кредитного договору, [PERSON] нараховані 3 % річних у розмірі 15656,00 гривень та індекс інфляції у розмірі 38191,88 гривень. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 169924,64 гривень, 3 % річних у розмірі 15656,00 гривень та індекс інфляції у розмірі 38191,88 гривень, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 1.1-3.3 Кредитного договору № R52150237086B, укладеного 17 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] , банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки Кредит, сплатити проценти на користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається в загальному розмірі 188479,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 17 квітня 2019 року, із нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19,00 % річних. В забезпечення наведеного кредитного договору з [PERSON] укладено Договір застави R52150237086B, за умовами якого останньою передано в заставу автотранспортний засіб: автомобіль марки Skoda, модель Octavia A5, 2012 року випуску, сірого кольору, номерний знак [NUMBER] , номер шасі - [NUMBER] , належний відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого РЕВ 6-го МРВ м. Горлівка УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 13 квітня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Крім того, між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» 22 червня 2015 року укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Також, 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія`укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави № 220615зв, згідно з яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором застави. Згодом, між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, за яким до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № R52150237086B, укладеним 17 квітня 2012 року з відповідачем. Крім того, 14 березня 2019 року між цими ж установами укладено Договір про відступлення прав вимоги за застави до зазначеного вище Договору факторингу. За умовами даного Договору до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором застави № R52150237086B. Так, через невиконання відповідачем умов Кредитного договору, у неї перед кредитором виникла заборгованість у розмірі 169924,64 гривні, право вимог на яку виникло у позивача, виходячи з положень перелічених вище Договорів, якими передбачено відступлення прав вимоги на користь нового кредитору за кредитним договором № R52150237086B від 17 квітня 2012 року, укладеним із [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при касаційному перегляді судового рішення у цивільній справі (№ 6-1355/10) дійшла висновку, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до Додатку до Договору факторингу, що є частиною вищевказаного Договору факторингу, укладеним між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс», одним з прав вимоги, що передані ТОВ «ФК «Прайм Альянс», є право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором № R52150237086B від 17 квітня 2012 року. Заважаючи на викладене, суд приходить до висновку щодо дійсного невиконання боржниками своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів, що передбачено умовами укладеного між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» Кредитного договору, право вимоги за яким в свою чергу до ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Також, суд погоджується з доводами позовної заяви щодо переходу до ТОВ прав вимоги за наведеним вище Кредитного договору, як до Нового кредитора, що обумовлює набуття ним права вимоги до боржника [PERSON] . У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем, згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором від 17 квітня 2012 року, остання має заборгованість у сумі. 223772,52 гривні та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 169924,64 гривень, 3 % річних у розмірі 15656,00 гривень та індекс інфляції у розмірі 38191,88 гривень. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором станом у розмірі 223772,52 гривні та складається з: - 169924,64 гривень заборгованості за кредитом; - 15656,00 гривень 3 % річних; - 38191,88 гривень індексу інфляції. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 223772,52 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 4649,60 гривень, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» витрати по сплаті ним судового збору, у зазначеному розмірі.

Outcome: approved