Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . У 2019 році судом стягнуто з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2018 і до досягнення ним повноліття. З часу присудження аліментів з відповідача, відбулася значна інфляція грошової одиниці України, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Продукти харчування, одяг, взуття, ліки, засоби гігієни, та й рівень життя в цілому значно подорожчали. Також відбулося і значне підвищення цін на оплату житлово-комунальних послуг. Крім цього, син почав навчатися в школі, відвідує спортивну секцію, що зумовлює більші витрати, ніж на час присудження аліментів. Відповідач участі у додаткових витратах на дитину участі не бере. Також змінився матеріальний стан позивачки, оскільки вона народила другу дитину, у зв`язку із чим припинила підприємницьку діяльність та втратила відповідний прибуток. Матеріальний стан відповідача за цей час значно покращився, про що свідчить придбання у 2022 році відповідачем двох транспортних засобів на загальну суму 816289,25 грн. Відповідач має добрий стан здоров`я, який дозволяє йому працювати без будь-яких обмежень, інших дітей чи інших осіб на утриманні він немає. З врахуванням зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 15000,00 гривень щомісяця, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 25.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідача адвоката Булави О.П. 14.02.2023 надійшов відзив на позов, в якому він вказав, що вказані позивачкою підстави для збільшення розміру аліментів, зокрема інфляція грошової одиниці України, збільшення прожиткового мінімуму, зростання вартості продуктів харчування, одягу, взуття, ліків та засобів гігієни, не є підставою для збільшення розміру аліментів згідно до вимог Сімейного кодексу України. Посилання позивачки на виникнення додаткових витрат на дитину через відвідування школи, спортивної секції та підвищених цін на одяг як підстави для збільшення аліментів також є необґрунтованим, оскільки такі витрати є додатковими та можуть бути стягнуті в порядку статті 185 Сімейного кодексу України. Посилання в позові на народження другої дитини як підстави для збільшення аліментів також є безпідставним, оскільки позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] , який є батьком її другої дитини і відповідно утримує свою дитину. Відповідач вчасно сплачує аліменти на утримання свого сина, хоча й немає постійного доходу. Щодо покращення матеріального стану відповідача не надано жодних доказів. З 2011 року відповідач не працює, в 2012 році перебував на обліку в центрі зайнятості, проживає разом із батьком, на даний час не працевлаштований і постійного доходу немає. Придбання автомобіля, на яке посилається позивачка, відбулося за позичені кошти, які не є його доходом і не свідчать про суттєве покращення матеріального становища. Просить відмовити в позові. 10.03.2023 позивачкою подано відповідь на відзив, в якому вказано, що основною підставою для збільшення розміру аліментів є те, що її дохід у зв`язку із народженням дитини і припиненням підприємницької діяльності зменшився, а скритий дохід відповідача в десятки разів збільшився, що підтверджено фактами придбання ним двох автомобілів в 2022 році. Ухвалою суду від 20.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Зембра Є.Й. підтримали позов з підстав, наведених у ньому, просили задоволити. Представник відповідача адвокат Булава О.П. позов не визнав з підстав, наведених ним у відзиві. Просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 11.04.2019 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане 11.04.2019. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.09.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.11.2018 і до досягнення дитиною повноліття. 10.03.2021 позивачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.03.2021. Згідно до довідки №254, виданої 12.12.2022 директором НВК «Кременецька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №5-ДНЗ» Кременецької міської ради, [PERSON] навчається у закладі в 3-А класі з 01.09.2020 по даний час, харчується у шкільній їдальні. Вартість гарячого харчування на даний час становить 21 грн., а з 01.01.2023 становитиме 31 грн. Як видно із листа Територіального сервісного центру МВС №6143 від 20.12.2022, згідно з даними ЄДР МВС України за громадянином [PERSON] , [INFO] , на підставі посвідчення митниці RV0084403, яке видане 06.05.2022 Рівненською митницею 14.05.2022 зареєстровано ТЗ OPEL INSIGNIA, 2012 року випуску, об`єм 1956 см. куб. За період з 01.09.2019 і по даний час було здійснено реалізацію згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN, 2011 року випуску, об`єм 1968 см. куб. Перереєстровано на нового власника 06.07.2022 згідно доручення НСА434367, яке видане 05.07.2022 ПН [PERSON] . Згідно інформації, яка наявна в Єдиному державному реєстрі МВС України, вартість придбання автомобіля OPEL INSIGNIA, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрованого за [PERSON] 14.05.2022, становить 132695,85 грн. згідно вантажно-митної декларації №UA204020/2022/215899 від 06.05.2022, що підтверджується листом Територіального сервісного центру МВС №6143 від 08.02.2023. Як видно із листа Територіального сервісного центру МВС №6143 від 25.02.2023, згідно митних документів на територію України автомобіль OPEL INSIGNIA, 2012 року випуску, об`єм 1956 см. куб. був завезений [PERSON] . Країна, звідки прибув ТЗ на реєстрації згідно даних ЄДР - Німеччина. Згідно з пунктом 7 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» при першій державній реєстрації в Україні легкового автомобіля фізичні особи сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, розмір якого встановлюється залежно від вартості автомобіля, визначеної у вантажно-митній декларації. Відповідачем надано суду розписку про отримання ним в борг у [PERSON] грошових коштів в сумі 3500 доларів, які він зобов`язався повернути до 31.12.2023. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] припинена з 29.09.2022. Згідно до листа Головного управління ДПС у Тернопільській області від 19.12.2022, станом на 16.12.2022 [PERSON] як фізична особа-підприємець на обліку не перебуває, відповідно не декларував доходи протягом 2019-2022 років. [INFO] у позивачки [PERSON] народився син [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] . Як видно із трудової книжки відповідача, він офіційно не працевлаштований тривалий час, в 2011 та 2012 роках отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов відповідача від 08.02.2023, останній проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] , 1969 р.н. В даний час не працевлаштований, постійних доходів немає. Згідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, дохід [PERSON] за 2011 рік склав 2823,00 грн., за 2017 рік - 11814,00 грн., за 2018 рік - 13210,67 грн., за 2019 рік - 9214,99 грн., за 2020 рік -3428,57 грн. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою та третьою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьоїстатті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другоїстатті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що на даний час дитині виповнилось 9 років, у зв`язку з чим вона потребує значно більше коштів на своє належне утримання і виховання ніж у 2019 році, коли їй було 5 років. Згідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривень. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що раніше визначений судом розмір аліментів становить трохи більше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, і позивач не має можливості працювати і отримувати доходи, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що свідчить про погіршення її майнового стану, тому суд приходить до висновку про визначення аліментів у розмірі 3 000,00 грн. на місяць. Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року, встановивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial