Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У листопаді 2018 року Акціонерне товариство «Юнекс Банк» звернулося до Київського апеляційного суду з клопотанням про визначення територіальної підсудності згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» позовної заяви Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Юнекс Банк» були обґрунтовані тим, що 03.05.2012 між позивачем та [PERSON] було укладено Кредитний договір №27.1.0512.ФО_К, відповідно до умов якого позичальник отримала від банку кредит у розмірі 211000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% річних та з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.05.2022 . Посилаючись на те, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» суму боргу за договором про іпотечний кредит у розмірі 146653,48 грн., з яких 110741,43 грн заборгованості за кредитом та 35912,05 грн. заборгованості за процентами, а також 2199,80 грн. судового збору. Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2018 підсудність матеріалів позовної заяви було визначено Подільському районному суду м. Києва. Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором задоволено та стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Юнекс Банк» (м. Київ, вул. Почайнинська, 38, код ЄДРПОУ 20023569) заборгованість за договором про іпотечний кредит № 27.1.0512.ФО_К від 03.05.2012, а саме: 110 741,43 грн. заборгованості по кредиту, 35 912,05 грн. прострочених відсотків, 2 199,80 грн. судового збору, а всього стягнути 148 853,28 грн. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року заяву Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором - задоволено. Заочне рішення Подільського районного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 758/15472/18 за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 січня 2022 цивільну справу № 758/15472/18 за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором - передати за підсудністю для розгляду до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Відповідно до протоколу авторозподілу від 19.07.2022 матеріали даної цивільної справи були передані в провадження судді Зінченко А.С. та ухвалою від 25.07.2022 дана справа була прийнята до провадження в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, надала заяву в якій просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.05.2012 року між позивачем Публічним акціонерним товариством "Юнекс банк" та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №27.1.0512.ФО_К, відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов`язання надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 211 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти кредит, належним чином виконувати умови договору та повернути кредит, а також сплатити відсотки за кредитом у розмірі 14,99% річних (пункт 1.1. договору). Відповідно до пункту 1.2. Договору позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше 03.05.2022. За умовами кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит на купівлю квартири в [ADDRESS] . Сторони Договору про іпотечний кредит передбачили, що погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно, рівними частинами у розмірі 1758,33 грн. до 3 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладення договору відповідно до графіку погашення кредиту, встановленого умовами договором (пункт п.2.4 договору). Пунктом 2.5 даного договору було визначено, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється кредитором щомісяця, не пізніше дня сплати платежу, зазначеного в договорі, за фактичний час користування кредитом, включаючи день зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, та включаючи день повернення кредиту. Відсотки розраховуються на фактичну суму неповернутого кредиту за методом 30/360. З матеріалів справи вбачається, що банк своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів, зокрема на підставі Заяви про видачу готівки №794 від 03.05.2012 здійснив перерахування 211000 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується меморіальним ордером №4440 від 03.05.2012. Як вбачається з наданого Банком Розрахунку заборгованості за кредитом, [PERSON] своєчасно та в повному обсязі погашала заборгованість по кредиту протягом періоду з 5 червня 2012 року по 3 листопада 2014 року. В грудні 2014 року, січні та березні 2015 року позичальниця [PERSON] не внесла платежі на погашення кредитної заборгованості, а з травня 2015 року припинила здійснювати платежі по кредиту, у зв`язку з чим суми періодичних платежів почали нараховуватися у прострочку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №27.1.0512.ФО_К від 03.05.2012, станом на 10 вересня 2018 року у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 146653,48 грн., яка складається із 110741,43 грн. заборгованості за кредитом та 35912,05 грн. заборгованості за процентами. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 5.3.2 позичальник зобов`язаний повернути кредит в сумі, вказаній у п.1.1 договору, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом. У випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором - сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та умовах, що визначені цим договором. Відповідач просила застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність,встановлена законом,може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Позовну давність щодо заборгованості за кредитом не можна починати облічувати з дня спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки встановлення такого строку має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а насамперед для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування, як це встановив суд апеляційної інстанції. Підстав та доказів щодо поважних причини пропущення строків позовної давності позивачем не зазначено. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами справи було укладено Договір про іпотечний кредит №27.1.0512.ФО_К, відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов`язання надати позичальнику на умовах договору грошові кошти в сумі 211 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти кредит, належним чином виконувати умови договору та повернути кредит, а також сплатити відсотки за кредитом у розмірі 14,99% річних, щомісячними платежами до 03 числа кожного місяця, строком до 03.05.2022. Останній платіж відповідачем було здійснено в квітні 2015 року, тобто з 4 травня 2015 у кредитора виникло право на пред`явлення позову до суду, та з 4 числа кожного наступного місяця почався перебіг строку позовної давності по кожному щомісячному платежу. Акціонерне товариство «Юнекс Банк» звернулось до суду з даним позовом стягнення заборгованості за кредитним договором 14 листопада 2018 року, тобто з урахуванням трирічного строку позовної давності, стягненню підлягає заборгованість за період з грудня 2015 року по 10.09.2018 (в межах позовних вимог) - тіло кредиту в сумі 59 783,22 грн та проценти в сумі 23067 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial