Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

05 січня 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] уклала договір №KRIMRX06080402 від 02.09.2006 року та отримала кредит у розмірі 2286,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.09.2007 року. Кредитор свої зобов`язання за угодою виконав, надавши [PERSON] кредит, однак остання свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 82136,11 грн. [INFO] позичальник [PERSON] померла. 24.06.2022 року до Другої криворізької державної нотаріальної контори АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора. 10.08.2022 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, однак ніяких дій з боку спадкоємців не було вчинено. На підставі викладеного, банк просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №KRIMRX06080402 від 02.09.2006 року у розмірі 82136,11 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. 17 лютого 2023 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача до суду не прибув, подав до суду заяву, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не подала, клопотань про відкладення судового засідання не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 02.09.2006 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви позивальника №KRIMRX06080402, згідно якого [PERSON] отримала строковий кредит у розмірі 2286,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.09.2007 року. (а.с. 10) [INFO] позичальниця [PERSON] померла, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00024678459 від 22.11.2019. (а.с.19) За життя позичальниця в повному обсязі взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором від 02.09.2006 року не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 82136,11 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2172,42 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38295,67 грн., заборгованості з комісії у розмірі 415,03 грн., заборгованості з пені у розмірі 41252,99 грн. (а.с. 8-9) 24 червня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Другої криворізької державної нотаріальної контори із Претензію кредитора до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 21) Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою на претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, відомостей щодо спадкоємців померлої не має. (а.с. 22) 20 липня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до [PERSON] із Листом-претензією про сплату заборгованості за договором №KRIMRX06080402 від 02.09.2006 року, укладеним між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк», у розмірі 82136,11 грн. (а.с 23) Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ч. 2-4 ст. 1281 ЦК України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18). Відповідно до положень ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» скористався своїм правом кредитора заявити про вимогу до спадкоємців боржника через нотаріуса, направивши претензію кредитора до Другої криворізької державної нотаріальної контори 22 квітня 2022 року. Судом встановлено претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк» пред`явлена через дванадцять років після смерті боржниці [PERSON] , померлої [INFO] . Отже, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред`явив вимоги до спадкоємця поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України, в редакції, чинній на день смерті позичальника, (понад один рік з дня настання строку вимоги), тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємця, оскільки відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей1281,1282 ЦК України, які ним не дотримані. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з даним позовом понад один рік з дня настання строку вимоги, наслідком чого є позбавлення кредитора (банка) права вимоги до спадкоємця за кредитними зобов`язаннями позичальника. Також з матеріалів справи вбачається, із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , ніхто не звертався та спадкова справа не заводились, заяви про прийняття/відмову від спадщини не подавались. Отже позивач не надав суду доказів стосовно наявності та обсягу спадкового майна після смерті [PERSON] . Матеріали справи не містять даних про наявність у померлої будь-якого спадкового майна. Клопотань до суду щодо витребування доказів у справі також не заявлено. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що у [PERSON] відсутній обов`язок із задоволення вимоги кредитора померлої особи. На підставі викладеного суд вважає, що у задоволенні позовних АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Outcome: dismissed