Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

02 листопада 2022 року адвокат Пинзар І.В., який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Тульчинського (раніше Крижопільського) районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. В обґрунтування позову представник позивачів вказує, що [INFO] померла [PERSON] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживала також її дочка [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] серед іншого увійшла земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1,5351 га з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 30 січня 2002 року секретарем виконавчого комітету Соколівської сільської ради Звонецькою К.М. за р.№ 31, згідно якого житловий будинок та усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матимете право, заповіла своїй дочці [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , однак не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла до спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавиці, а саме [INFO] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від спадщини. Разом з тим, позивачам стало відомо, що право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 1,5351 га з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248 було зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель Мотроною Степанівною 14 червня 2021 року за р.№ 1009. Однак, [PERSON] не мав права на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки законом передбачено, що лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Оскільки [PERSON] склала заповіт на користь своєї дочки [PERSON] , відтак спадкування в першу чергу мало б відбуватися за заповітом. Враховуючи викладене, представник позивачів просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель Мотроною Степанівною 14 червня 2021 року за р.№ 1009, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5351 га з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248. 04 листопада 2022 року ухвалою судді задоволено заяву представника позивачів - адвоката Пинзара І.В. про забезпечення позову та постановлено: накласти арешт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5351 га з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248; заборонити [PERSON] вчиняти відносно земельної ділянки з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248 реєстраційні дії щодо її перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками. 10 листопада 2022 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 30 листопада 2022 року від третьої особи - приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. - надійшли письмові пояснення, у яких вона просить розглянути справу без її участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову. Так, приватний нотаріус Питель М.С. у своїх письмових поясненнях вказує, що 09 квітня 2021 року нею було відкрито спадкову справу № 78/2021 після смерті [PERSON] . Справа була відкрита на підставі заяви сина покійної - [PERSON] . При заведенні справи було встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] . Протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] інші спадкоємці, в тому числі і [PERSON] , до нотаріуса не зверталися, тому по закінченні шести місяців з дня смерті [PERSON] у нотаріуса були всі законні підстави оформити спадщину на її сина. Відтак, враховуючи, що інших заяв не надходило, 14.06.2021 року нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248, розташовану на території Соколівської сільської ради Крижопільського району, на ім`я сина померлої - [PERSON] . Вже після видачі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса звернувся онук покійної [PERSON] - [PERSON] , зі слів якого стало відомо, що заповіт був складений на ім`я його матері [PERSON] , яка померла, але спадщину прийняла, так як постійно проживала зі спадкодавицею на день смерті останньої. Нотаріус порадила йому звернутися до суду із позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, оскільки спадщина фактично була прийнята [PERSON] . Разом із письмовими поясненнями приватний нотаріус Питель М.С. надіслала до суду копію спадкової справи № 78/2021, заведеної 09 квітня 2021 року до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , в матеріалах якої міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.06.2021 року за р.№ 1009 на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 10 січня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Кугутюка О.В. про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року визнано обов`язковою явку позивачів [PERSON] та [PERSON] в судове засідання. Ухвалою суду від 23 березня 2023 року постановлено повернутися до з`ясування обставин у даній справі. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Пинзар І.В. підтримав позовні вимоги та просить задовольнити позов. Вказує, що відповідач [PERSON] не мав права на оформлення спадщини за законом після смерті [PERSON] , оскільки за життя вона склала заповіт на користь своєї дочки [PERSON] . Приватний нотаріус Питель М.С. в письмових поясненнях підтвердила, що на момент видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відомо про існування заповіту [PERSON] , однак вона видала дане свідоцтво на ім`я [PERSON] , оскільки протягом 6-ти місяців спадкоємиця за заповітом [PERSON] не звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини. При цьому, нотаріусом не було враховано, що [PERSON] померла до спливу шести місяців після смерті [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини. Заповіт [PERSON] наразі не змінений і не скасований. Відповідач, звернувшись до нотаріуса, повідомив неправдиві відомості щодо кола спадкоємців, вказавши, що окрім нього, інших спадкоємців немає. Однак, [PERSON] , будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак померла до спливу шести місяців після смерті спадкодавиці та не встигла оформити свої спадкові права. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які постійно проживали разом з нею на день її смерті, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину, а отже мають право на 1/2 частки кожен в майні померлої [PERSON] . Позивачі, будучи спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , позбавлені можливості належним чином оформити свої спадкові права, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248, успадковану [PERSON] після смерті [PERSON] , через видачу свідоцтва про право на спадщину на це майно відповідачу, а тому, для відновлення порушених прав позивачів, необхідно визнати спірне свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним. В провадженні Крижопільського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення заповіту [PERSON] нікчемним. Однак, навіть в разі задоволення цього позову, відповідач [PERSON] не буде мати права на всю спірну земельну ділянку, а лише на 1/2 частку, оскільки спадкування буде здійснюватися на загальних підставах за законом і позивачі матимуть право на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкової трансмісії. Позивачі в судове засідання 10 квітня 2023 року не з`явилися, були присутні в судовому засіданні 23 березня 2023 року та вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову, вказавши, що позивачі самі надали йому оригінал Державного акта на спірну земельну ділянку та не заперечували щодо оформлення ним спадщини після смерті [PERSON] . Він оформив спадщину після смерті матері [PERSON] у встановленому законом порядку. Нотаріусу він повідомив, що його сестра [PERSON] померла, однак нотаріус не запитувала його чи є спадкоємці після її смерті. Представник відповідача - адвокат Кугутюк О.В. просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, мотивуючи тим, що позивачами не доведений факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Вважає, що надана позивачами архівна копія заповіту [PERSON] є неналежним доказом. Також просить не брати до уваги копію свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] , оскільки вона не була долучена до позову, а подана вже під час розгляду справи. Звертає увагу суду на те, що відповідачу були надіслані копії додатків до позовної заяви, які належним чином не засвідчені. Вказує, що на даний час відповідач [PERSON] в судовому порядку оскаржує заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. в судове засідання не з`явилася. Як уже зазначалося, в матеріалах справи наявна її заява, у якій вона просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно з вимогами ст. ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Згідно ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Левків Крижопільського району Вінницької області померла [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5351 га з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248, розташована на території Соколівської сільської ради, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 717927, виданого 27 серпня 2008 року на підставі розпорядження Крижопільської районної державної адміністрації від 24.11.2006 № 234. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 30 січня 2002 року секретарем виконавчого комітету Соколівської сільської ради Звонецькою К.М., зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла своїй дочці [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входили: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] , невістка [PERSON] , правнука [PERSON] , правнук [PERSON] 09 квітня 2021 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. заведено спадкову справу № 78/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . При цьому, у своїй заяві [PERSON] вказав, що окрім нього інших спадкоємців немає. 14 червня 2021 року приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. на ім`я [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1009, а саме: на земельну ділянку № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5351 га, кадастровий номер 0521986200:04:001:0248, розташовану на території бувшої Соколівської сільської ради Тульчинського (бувшого Крижопільського) району Вінницької області, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 717927 від 27 серпня 2008 року. Того ж дня (14.06.2021) право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером номер 0521986200:04:001:0248 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 238410485219. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 06 січня 2022 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10 жовтня 1977 року, копіями довідок, виданих старостою Соколівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 05 січня 2022 року за № № 16, 17, про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї [PERSON] на день її смерті - [INFO] , інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313737853 від 31.10.2022, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 313740637 від 31.10.2022, а також матеріалами спадкової справи № 78/2021, заведеної 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. до майна померлої [INFO] [PERSON] . Слід зазначити, що згідно наявної в матеріалах вищевказаної спадкової справи довідки старости с. Соколівка та с. Левків Крижопільський селищної ради Вінницької області від 03.03.2021 року № 162, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відсутня інформація про осіб, які були зареєстровані та проживали разом з нею на день її смерті. До того ж в матеріалах спадкової справи є копія заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] . Даний заповіт на момент відкриття спадщини був чинний. Судом також встановлено, що [INFO] в с. Левків Крижопільського району Вінницької області померла [PERSON] , яка була дружиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входили: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 23 лютого 2021 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18 червня 1980 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 02 травня 1976 року, копіями довідок, виданих старостою Соколівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 05 січня 2022 року за № № 14, 15, про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї [PERSON] на день її смерті - [INFO] . Згідно положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок про те, що у статті 1301 ЦК України, як підставу для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що видачею відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2021 року за р.№ 1009 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5351 га з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248 було порушено спадкові права позивачів, оскільки згідно з частиною першою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] , яка померла [INFO] , була спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та за життя прийняла спадщину в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, однак померла до спливу шести місяців після смерті спадкодавиці та не оформила спадкових прав на спадкове майно. Таким чином, до складу спадщини після смерті [PERSON] серед іншого увійшла земельна ділянка з кадастровим номером номер 0521986200:04:001:0248, успадкована нею після [PERSON] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] є відповідно чоловіком та сином померлої [PERSON] , тобто її спадкоємцями першої черги за законом, які також прийняли спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Однак, вони позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 0521986200:04:001:0248, оскільки таке свідоцтво вже видано відповідачу [PERSON] . Разом з тим, суд враховує, що у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права у спосіб, передбачений нормами ЦК України. Отже, з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачі як спадкоємці за законом першої черги, які прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, набули право володіння та право користування спадковим майном і набудуть право ним розпорядитися після оформлення спадщини. Таким чином, аналіз наведеного дає змогу суду дійти висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею відповідачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, якими в даному випадку є позивачі [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] , яка була спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину, однак не встигла оформити свої спадкові права, оскільки померла до спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавиці, є самостійною підставою для визнання спірного свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним. Доводи сторони відповідача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду. Так, при розгляді даної справи суд не бере до уваги долучену до позовної заяви архівну копію заповіту [PERSON] , оскільки в ній міститься незастережене виправлення в реєстраційному номері документу з «29» на «31». В той же час належна копія заповіту [PERSON] знаходиться в матеріалах спадкової справи, копія якої була надана суду третьою особою - приватним нотаріусом Питель М.С. На час відкриття спадщини даний заповіт був чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64285244 від 09.04.2021 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, відтак вважаються такими, що прийняли спадщину. В паспортах позивачів міститься відмітка про реєстрацію місця проживання за однією адресою зі спадкодавицею. Також в матеріалах справи є довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємців [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавицею. Відомостей про те, що позивачі заявили про відмову від спадщини, матеріали справи не містять. Копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] отримана судом у передбаченому положеннями ЦПК України порядку, тому суд бере її до уваги. Окрім того, факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується відповідним штампом в паспорті останнього. Перебування в провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення заповіту нікчемним, а також те, що додані до копії позовної заяви для відповідача документи не були належним чином засвідчені, не є безумовними підставами для відмови в задоволенні позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved