Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У лютому 2023 року Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 16 березня 2021 року між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №4205300805, згідно з яким відповідачці надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту -\~ 108524,96 грн.; строк користування 36 місяців; річні проценти 11,99% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 3,19% від суми кредиту. Кредит відповідачкою отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у Паспорті кредиту. Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином. Однак внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань, станом на 16.01.2023 року за нею рахується непогашена заборгованість у розмірі 191825 гривень 04 копійки, з яких: 103494,60 грн. заборгованість по тілу кредиту; 19647,76 грн. заборгованість по простроченим процентам, 68682,68 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 191825,04 грн. та судові витрати. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» не з`явився.\~ В позовній заяві просить провести розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачці направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідачка своїм правом не скористалася, відзиву на позовну заяву до суду не надіслала. Крім того відповідачка про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом відправлення смс-повідомлення про виклик до суду.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16 березня 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №4205300805, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 108524,96 грн., строк користування якого 36 місяців, під 11,99% річних від суми боргу за договором, 3,19 % щомісячних від суми кредиту. Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином та перерахував суму кредитних коштів на рахунок [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, станом на 16.01.2023 року за нею рахується непогашена заборгованість, яка згідно розрахунку банку становить 191825,04 грн., з яких: 103494,60 грн. заборгованість по тілу кредиту; 19647,76 грн. заборгованість по простроченим процентам, 68682,68 грн. заборгованість по щомісячним процентам. Правильність такого розрахунку ніким не оспорюється, наданий банком розрахунок не викликає у суду сумнівів щодо його правильності, а тому такий береться до уваги, як доказ щодо розміру заборгованості відповідачки. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, в ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідачка відзиву з належними та допустимими доказами в заперечення проти позову та спростування доводів позивача не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, тому з відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 191825,04 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 2877,39 грн., слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved