Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В підтвердження позову позивачка посилається на те, що за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області №619/3757/18 від 19.11.2018 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 18.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Донька [PERSON] мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання доньки значно зросли, на даний час позивачка є безробітною, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів від 22.02.2023 за 2022 рік. Батько дитини фактично з ними не проживає, матеріальної допомоги не надає. Відповідно довідки Першого відділу Харківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 21.01.2013 року №1/153 відповідач [PERSON] з 27.05.2022 мобілізований та направлений на проходження військової служби до військової частини № [NUMBER] . Оскільки, матеріальне положення [PERSON] змінилося, позивачка вважає що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 8000,00 гривень. Позивачка, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн., щомісяця. Позивачка в судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої заяви на задоволенні позову наполягала, просила суд розглядати справу у її відсутність, без фіксації технічними. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до телефонограми позов визнав частково, просив стягнути з нього аліменти у розмірі 5000 грн. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області №619/3757/18 від 19.11.2018 року з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 18.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Донька [PERSON] мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання доньки значно зросли, на даний час позивачка є безробітною, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів від 22.02.2023 за 2022 рік. Батько дитини фактично з ними не проживає, матеріальної допомоги не надає. Відповідно довідки Першого відділу Харківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 21.01.2013 року №1/153 відповідач [PERSON] з 27.05.2022 мобілізований та направлений на проходження військової служби до військової частини № [NUMBER] . Оскільки, матеріальне положення [PERSON] змінилося, суд вважає що він може сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 5000,00 гривень. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п.2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Суд, при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому аліменти підлягають збільшенню. Пленум Верховного Суду України у пункті 23 своєї постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: partial