Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить розірвати шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 22.03.2022 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми), актовий запис № 81. Доводи позову мотивує тим, що 22.03.2022 між сторонами укладений шлюб, від шлюбу дітей не мають, спільне майно відсутнє. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте останнім часом сімейні стосунки між подружжям погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між подружжям, байдужості до життя та проблем кожного, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично подружжя разом не проживають більше 5 місяців та не спілкуються, зв`язку між собою не підтримують. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, а тому подальше збереження шлюбу неможливо і є таким, що суперечить інтересам сторін. Ухвалою судді від 02.02.2023 визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку представника відповідача адвоката Сергєєва М.А. 21.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач категорично незгоден з позовом, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Доводи своїх заперечень відповідача мотивує тим, що сторони знайомі більше трьох років, приблизно з вересня 2020 почали проживати разом, у серпні-листопаді 2021 проживали та працювали у Польщі, а потім проживали разом у м. Харкові. Весь зазначений період сторони проживали щасливе сімейне життя, без сварок, конфліктів та непорозумінь, планували подальше сімейне життя разом. Після повномасштабного наступу РФ на територію України 24.02.2022 сторони проживали також разом в м. Харкові, Дніпрі, інших містах. У вересні, жовтні 2022 позивач проживала у Румунії разом із матерію, у грудні виїхала на територію Європейського Союзу та з цього часу проживає у Німеччини. Упродовж всього періоду часу перебування позивача за кордоном і до сьогоднішнього часу, відповідач спілкується з позивачем по телефону, ніяких непорозумінь не виникало. Також відповідач зазначає, що є припущення того, позивач прийняла рішення про розірвання шлюбу не самостійно, а під впливом батьків. Відповідач прикладав та прикладає на даний час максимум зусиль щодо збереження шлюбу, оскільки зацікавлений у збережені сім`ї. Просить надати строк на примирення, а за результатами розгляду справи в цілому, відмовити у задоволенні позову. Ухвалою судді від 03.04.2023 в задоволені заяви відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, відмовлено. В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення слухання справи. Від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, зайняті позиції сторін підтримують, кожний окремо. Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, дійшов до такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладено 22.03.2022 та зареєстровано у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 81 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сім`я існує формально, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо тощо. Отже, враховуючи вищевикладене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, беручи до уваги доводи позивача, обставини, що викладені відповідачем у відзиві, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Ствердження відповідача про відсутність підстав для розірвання шлюбу, про наявність можливого примирення між подружжям та збереження шлюбу, на думку суду, є безпідставні, належним чином не підтверджені та не спростовують висновків суду. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позов про розірвання шлюбу задоволено, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073,640 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved