Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

позивач [PERSON] 25 січня 2023 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення сином навчання або досягнення 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є колишнім чоловіком позивачки. У них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (син змінив прізвище з [PERSON] на Недожура, що підтверджує Свідоцтво про зміну імені). На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатись у КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж». Закінчує навчання 06 липня 2024 року. У зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості влаштуватися на роботу і потребує матеріальної допомоги. Син проживає з нею. Позивачка є особою з інвалідністю III групи з дитинства, їй одній важко нести витрати на харчування, навчання, одяг та духовний розвиток сина. З відповідачем вони взагалі не спілкуються, він не цікавиться життям сина, тому добровільно надавати допомогу [PERSON] на період навчання не буде, хоча має всі умови для сплати аліментів: є молодим, здоровим, працездатним. Ухвалою судді від 27 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.03.2023 до суду надійшов відзив відповідача\~ [PERSON] \~на позовну\~заяву,\~в якому\~відповідач просить\~призначити аліменти\~на утримання\~сина на\~час навчання\~в розмірі\~1/8\~частини його\~доходу. У відзиві відповідач зазначив, що розмір аліментів, про який просить позивачка, поставить його у скрутне матеріальне становище. Станом на сьогодні він не має постійного доходу, оскільки не працює, перебиваючись тимчасовими заробітками. Син [PERSON] вже повнолітній та здатний самостійно себе забезпечувати, навчається за кошти державного бюджету, отримує стипендію, не користується студентським гуртожитком, не витрачає на доїзд до місця навчання, оскільки навчається за місцем проживання, тому не несе жодних витрат. У відповідача немає ні автомобіля, ні житла. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідач не здійснював. Відповідач погоджується на оплату аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку до закінчення сином навчання. З 20.07.2018 відповідач одружений з іншою жінкою, з якою вони проживають у її власному будинку, відповідач повинен забезпечувати і себе і дружину. Крім цього, у відповідача виявлено цукровий діабет ІІ типу. У разі неналежного лікування стан його здоров`я значно погіршиться, що може призвести до інвалідності. Враховуючи викладене, розмір аліментів, що заявлений позивачем, стане непосильним. До досягнення повноліття сином, відповідач стабільно сплачував аліменти у розмірі доходу, не ухилявся від свого обов`язку утримувати сина. Стягнення аліментів у розмірі 1/8 буде справедливим стосовно всіх учасників справи. 17.04.2023\~до суду\~надійшла відповідь\~на відзив,\~у якій\~позивач [PERSON] зазначила, що не погоджується із твердженнями відповідача, зазначеними ним у відзиві. Син [PERSON] не може влаштуватись на роботу, оскільки навчається на денному відділенні. Крім цього, він щодня користується міським транспортом для доїзду до місця навчання. Також потрібні кошти на канцелярські вироби, медичний одяг та взуття, ліки та препарати для навчання, яких не дають у коледжі, на харчування в коледжі. Ці витрат несе позивач. Вказані відповідачем у відзиві обставини не свідчать про відсутність у нього можливості надавати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі частини заробітку (доходу). На час сплати аліментів на неповнолітнього сина і на цей час у відповідача нічого не змінилось. Крім цього, у сина [PERSON] є проблеми зі здоров`ям, і на його лікування позивач витрачає значні кошти, тому на навчання сина грошей бракує. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду заяву від 17.04.2023 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 11 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , у якій він визнав позовні вимоги частково, просить суд при ухваленні рішення взяти до уваги обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, справу просить розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1-ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі доказів,\~поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] \~та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який на цей час є повнолітнім Шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Бориславського міського суду від 07 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 18 вересня 2017 року. Наведене стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом РАЦС Бориславського міського управління юстиції Львівської області 29 липня 2010 року, копією свідоцтва про зміну імені від 17.05.2019, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , копією свідоцтва про зміну імені від 17.03.2021, виданого на ім`я [PERSON] , копією рішення Бориславського міського суду від 07 вересня 2017 року щодо розірвання шлюбу між сторонами. Суд встановив,\~що повнолітнійсин сторін [PERSON] з 2020 року на цей час продовжує навчанняв\~КЗ ЛОР\~«Бориславський фаховий\~ медичний\~коледж» (а.с.10), у зв`язку з чим позивач просить суд вирішити питання про стягнення аліментів на час його навчання. Син сторін проживає з матір`ю позивачем [PERSON] , що стверджується довідкою про склад сім`ї від 02 січня 2023 року (а.с.12). До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд встановив, що повнолітній син сторін [PERSON] з 2020 року навчається на денній формі навчання. Зокрема, навчається в КЗ ЛОР «Бориславський фаховий медичний коледж», термін закінчення навчання - 06 липня 2024 року, навчається за кошти державного (регіонального ) бюджету, що стверджується довідкою зазначеного навчального закладу від 02 грудня 2022 року № 201. У зв`язку з навчанням [PERSON] на денній формі навчання, у іншому населеному пункті в межах свого району проживання (Дрогобицький район Львівської області), він потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідно кошти на харчування, одяг, доїзд до навчального закладу, канцелярські вироби тощо. Навчання позбавляє його можливості утримувати себе самостійно в повному обсязі. Позивач [PERSON] не може самостійно утримувати сина, який навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Позивач є особою з інвалідністю III групи з дитинства (а.с.11). Як зазначає позивач, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Враховуючи, що позивач у зв`язку з навчанням повнолітнього сина несе витрати, - суд вважає, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а тому є підстави для стягнення аліментів з відповідача. Щодо розміру аліментів та можливості їх сплати суд зазначає наступне. При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси та матеріальне становище повнолітнього сина сторін, який навчається на бюджетній основі, стан його здоров`я, матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я, сімейний стан. Суд враховує наявність у відповідача іншої сім`ї (з 2018 року), стан здоров`я відповідача, про який є підстави вважати, що він є задовільним, можливість відповідача щодо надання допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Зокрема, у відповідача відсутнє постійне місце роботи та, відповідно, відсутній стабільний дохід, згідно з відомостями ДПС України від 27.02.2023 в [PERSON] відсутні доходи за третій та четвертий квартал 2022 року. Як зазначив відповідач, у нього немає у власності житла та автомобіля, він не здійснював витрат на суму, яка перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Позивач не довела можливості у відповідача сплачувати заявлену нею суму доходу відповідача, а також потреби дитини в такому розмірі аліментів (1/4), оскільки не надала жодного документального обґрунтування витрат та, відповідно, обґрунтування потреби в коштах, пов`язаних з навчанням (проїзд, харчування, одяг тощо). Дитина сторін навчається за кошти державного бюджету, не проживає за місцем навчання (не має необхідності оплачувати житло за місцем навчання), не надано підтвердження про розмір витрат на купівлю речей для навчання, про які вказала позивач у відзиві. Суд також враховує стан здоров`я сина сторін [PERSON] , про що позивачем долучено копії медичних документів, однак, позивач не надала жодних доказів про наявність та розмір витрат на лікування сина, про що стверджувала у відповіді на відзив. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину, яка продовжує навчання, повинен становити 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Виходячи з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, беручи до уваги обставини, визначені в ч.1 ст.182 СК України,\~враховуючи вимоги\~розумності та\~справедливості,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час навчання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам повнолітньої дитини сторін, не порушить прав відповідача. Тому за сукупності наведених висновків позов підлягає до часткового задоволення. Позивач просить стягувати аліменти за умови, що син буде продовжувати навчання, однак слід зазначити, що рішення суду не може ухвалюватися під умовою. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст.\~141\~ЦПК України в розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Outcome: partial