Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи від дати подачі позовної заяви до суду та до досягнення повноліття дитиною, а саме - [INFO] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , згідно свідоцтва виданого відділом ДРАЦС по м. Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області від 07.08.2009 року серії [NUMBER] . Відомості про батька записано відповідно до ст. 135 СК України. Відповідачка [PERSON] також є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Питання щодо позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] вирішуватиметься окремо, іншим позовом. У порушення зазначених норм закону [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] жодної уваги власній дитині не приділяє, відверто ігноруючи обов`язки з виховання та утримання доньки. Дитина проживає окремо в сім`ї тітки, яка є позивачкою по справі та займається вихованням, розвитком, зростанням дитини, забезпечує всім необхідним та призначена опікуном дитини [PERSON] . Малолітній [PERSON] , син відповідачки, проживає разом з бабусею [PERSON] , яка призначена опікуном дитини згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 544 від 06.07.2021 року. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики з міісця проживання, виданої ОСББ «Гуртожиток «Авеста» [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , які ведуть асоціальний спосіб життя: вживають алкогольні напої, до їхнього помешкання приходять особи в неадекватному стані, які можуть по декілька днів залишатися у помешканні, неадекватно реагують на зауваження сусідів, висловлюються нецензурною лайкою, ведуть себе розв`язно, грубо. Мають сумнівне джерело існування. [PERSON] ніколи не працювала, є злісним неплатником комунальних послуг, що стало підставою відключення від центрального опалення, електроенергіії, не переймається погашенням накопичених боргів. Згідно характеристики, виданої Олександрійським навчально - виховним комплексом (ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 - ліцей), [PERSON] навчається у 5-Д класі , зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. [PERSON] виховується у сім`ї: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Середній достаток сім`ї низький, школярка не має постійного місця для навчання, відпочинку, одягається скромно, але відповідно до сезонів, шкільним приладдям забезпечена достатньо, стан речей - задовільний. На прохання класного керівника до школи приходив батько [PERSON] , бабуся [PERSON] , а не мати. Мати [PERSON] справами дитини не цікавиться, контроль за навчання та виконанням домашніх завдань не веде та не прояляє ніяких інтересів до успіхів та невдач дочки [PERSON] . Згідно психологічної характеристики [PERSON] , учениця 5-Д класу контактна, рухлива, фізичний розвиток дитини відповідає віковій нормі, співпрацює з дорослими, проявляє доброзичливість в контакті. Взаємини в сім`ї порушенні, атмосфера у родині несприятлива, їй необхідний контроль, увага та підтримка з боку сім`ї. Відповідно до протоколу педагогічної ради Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 - ліцей) від 20.05.2021 року ухвалено надати згоду на розгляд питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , як такої що не виконує передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини. Підставою такого рішення стало те, що мати, відповідачка по справі, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки не бере, дівчинка проживає разом з тіткою, яка виховує її та матеріально забезпечує. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 06.07.2021 року № 544 малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] . Встановлено опіку над малолітнім [PERSON] та призначено опікуном [PERSON] . Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради сім`я [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку в Олександрійському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як родина, яка потрапила в складні життєві обставини з 2013 року, оскільки неналежно виконували батьківські обов`язки відносно своїх дітей. [PERSON] та [PERSON] ведуть асоціальний спосіб життя: зловживають спиртними напоями, систематично проводять час з друзями подібного способу життя, не працюють. Діти [PERSON] та [PERSON] вимушені проживати у бабусі та тітки, оскільки життя у помешканні батьків було нестерпним. До батьків приходили друзі у стані алкогольного сп"яніння та по декілька днів не виходили з квартири, діти не мали можливості належно харчуватися, одягатися, купувати канцелярське приладдя, оскільки у батьків не було коштів для забезпечення дітей. З даною родиною проводилися профілактичні бесіди працівниками служби у справах дітей та фахівцями соціальної служби щодо виконання батьківських обов`язків. Дане питання виносилося на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, де батькам давалася можливість виправити ситуацію, вони попереджалися про те, що можуть бути позбавлені батьківських прав, але позитивних зрушень не відбулося. Зазначені обставини свідчать про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дочки та у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дають підстави для позбавлення її батьківських прав. Позивачкою [PERSON] створені всі умови для належного виховання та утримання [PERSON] . Позивачка має можливість забезпечувати племінницю всім необхідним та створити для неї справжню люблячу сім`ю. Інших родичів, які б надавали [PERSON] батьківське піклування, нажаль, не має. Відповідачка на душевні хвороби, недоумство чи інші тяжкі захворювання, не пов"язані з вживанням алкоголю, не страждає. Жодних поважних причин для ухилення від виконання обов`язку надавати позивачу допомогу в утриманні дитини відповідач не має, проте, свідомо уникає спілкування з ним з даного приводу. У зв`язку з чим позивач змушений заявити вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі частини всіх її видів заробітку (доходу) починаючи з дати звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не заявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, у випадку неявки відповідачки не заперечує проти постановлення заочного рішення. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, правом на відзив не скористалася. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ Представник Служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`вився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника та просив задовольнити позовні вимоги. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.10.2021 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2009 року батьками малолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ст.135 СК України, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно Рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 544 від 09.07.2021 року « Про надання статусу дітям [PERSON] , [PERSON] , встановлення над ними опіки та призначення опікуна надано малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі акта про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 11.06.2021 року, встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] та призначено опікуна [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 19.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку в Олександрійському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як родина, яка потрапила в складні життєві обставини з 2013 року, оскільки неналежно виконували батьківські обов`язки відносно своїх дітей. [PERSON] та [PERSON] ведуть асоціальний спосіб життя: зловживають спиртними напоями, систематично проводять час з друзями подібного способу життя, не працюють. Діти [PERSON] та [PERSON] вимушені проживати у бабусі та тітки, оскільки життя у помешканні батьків було нестерпним. До батьків приходили друзі у стані алкогольного сп'яніння та по декілька днів не виходили з квартири, діти не мали можливості належно харчуватися, одягатися, купувати канцелярське приладдя, оскільки у батьків не було коштів для забезпечення дітей. Зданою родиною проводилися профілактичні бесіди працівниками служби у справах дітей та фахівцями соціальної служби щодо виконання батьківських обов`язків. Дане питання виносилося на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, де батькам давалася можливість виправити ситуацію, вони попереджалися про те, що можуть бути позбавлені батьківських прав, але позитивних зрушень не відбулося. Згідно психологічної характеристики [PERSON] , учениця 5-Д класу контактна, рухлива, фізичний розвиток дитини відповідає віковій нормі, співпрацює з дорослими, проявляє доброзичливість в контакті. Взаємини в сім`ї порушенні, атмосфера у родині несприятлива, їй необхідний контроль, увага та підтримка з боку сім`ї. Згідно характеристики, виданої Олександрійським навчально - виховним комплексом (ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 - ліцей), [PERSON] навчається у 5-Д класі , зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. [PERSON] виховується у сім`ї: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Середній достаток сім`ї низький, школярка не має постійного місця для навчання, відпочинку, одягається скромно, але відповідно до сезонів, шкільним приладдям забезпечена достатньо, стан речей - задовільний. На прохання класного керівника до школи приходив батько [PERSON] , бабуся [PERSON] , а не мати. Мати [PERSON] справами дитини не цікавиться, контроль за навчання та виконанням домашніх завдань не веде та не прояляє ніяких інтересів до успіхів та невдач дочки [PERSON] . Згідно витягу з протоколу № 4 засідання педагогічної ради Олександрійського навчально-виховного комплексу (ЗНЗ І-ІІ ступенів № 17 - ліцей) було ухвалено дати згоду на розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , матері учениці 5-Д класу [PERSON] , як такої, що не виконує батьківські обов`язки щодо виховання дочки, передбачені законодавством. Згідно характеристики з місця проживання від 28.05.2021 року голови правління ОСББ «Гуртожитку «Авеста» О.В. Туріка, [PERSON] за вказаним місцем реєстрації проживає тривалий час зі співмешканцем [PERSON] , останній рік донька проживає то у бабусі співмешканця, то у тітки, [PERSON] , які в свою чергу доглядають [PERSON] . Сім`я [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, а саме: розпивають алкогольні напої, до їх помешкання постійно приходять особи в неадекватному стані, які можуть знаходитися по декілька днів у помешканні, не реагують на зауваження сусідів, висловлюються нецензурною лексикою та словами, які пригнічують людську гідність, ведуть себе грубо, розв`язно, що може бути загрозою для дитини. [PERSON] ніколи не працювала, злісний неплатник комунальних послуг, за що відключена від центрального опалення, а на даний час від електроенергії, не переймається погашенням накопичених боргів. Дівчинка гуляє на вулиці у продовж дня і до пізнього вечора, її постійно не пускають до квартири. В квартирі створені антисанітарні умови. ОЦІНКА СУДУ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] [INFO] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України Відповідач, відповідно до вимог ст. 150 СК України, має обов`язки піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити дитину, готувати її до самостійного життя. Надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дитини, тому суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Тому, під час ухвалення рішення про позбавлення відповідача батьківських прав суд вирішує про стягнення з неї аліментів на утримання дитини. НОРМИ ПРАВА Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 Сімейного Кодексу України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви … про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач байдуже ставиться до дитини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Позивачем доведено ті обставини, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, веде асоціальний спосіб життя, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини. Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному забезпеченню дитини, не забезпечення законних прав дитини на нормальні умови життя. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем, як матір`ю дівчинки, своїми батьківськими обов`язками щодо неї є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язана матеріально утримувати дитину та, визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитину відповідного віку, бере до уваги вищенаведені обставини справи. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 16.08.2021 року, отже аліменти стягуватимуться з 16 серпня 2021 року. Норми п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України вказують, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, а тому з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved