Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 19.06.2013 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.06.2013 вчинено відповідний актовий запис за №1138. Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які відповідно до договору про визначення місця проживання дітей та участі батьків у матеріальному забезпеченні та виховані від 27.03.2023, проживають з батьком, відповідачем по справі [PERSON] . Подружжя разом не проживає та не підтримує шлюбних відносин. На думку позивача, подальше існування шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, відносини подружжя фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Враховуючи наведені обставини позивач просив розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, але 06.04.2023 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу суду заяву про визнання позову. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 19.06.2013 між [PERSON] та [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.06.2013 вчинено відповідний актовий запис за №1138 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до нотаріально посвідченого Договору про визначення місця проживання дітей та участі батьків у матеріальному забезпеченні та виховані від 27.03.2023, сторони по справі досягли згоди, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживатимуть з батьком відповідачем по справі [PERSON] (а.с. 7) Юридичного факту проживання дітей разом з батьком судом не встановлено, вказана обставина не входить до предмету доказування у цій справі. Відносини подружжя не склалися, подружжя спільно не проживає, шлюб існує формально. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved