Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана справа. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 березня 2023 року у цій справі первісний та зустрічні позови задоволені частково. Виділено в натурі [PERSON] 22/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яка складається з: частини житлового будинку літ. «А» площею 24,4 кв.м в складі: кухні 2-1, площею 10,9 кв.м, кімнати 2-2, площею 13,5 кв.м, прибудови літ. «а» в складі прихожої ІІ, площею 6,7 кв.м, убиральні літ. «З», згідно варіанту 1 додатку №1 висновку за результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи від 08 липня 2022 року №661, складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», припинивши [PERSON] право спільної часткової власності на 7/25 частки в цьому будинковолодінні та стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 23129,65 грн та з [PERSON] 24451,35 грн компенсації за відхилення від ідеальної частки в частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 1225 кв.м, що розташована по [ADDRESS] , між співвласниками будинковолодіння відповідно до варіанту 7 (додаток 9) висновку за результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 08 липня 2022 року №661, складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз». Відмовлено в частині вимог [PERSON] та [PERSON] по зустрічних позовах до Вінницької міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та розподілено судовий збір та витрати на проведення експертизи. При ухвалені цього рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, в тому числі і витрат відповідача - позивача [PERSON] , з урахування того, що інші учасники заявили про надання доказів в порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України. Відповідач - позивач [PERSON] надала суду заяву до винесення рішення суду в якій просила стягнути із відповідачів понесенні нею витратити за надання правничої допомоги в сумі 3000,00 грн, в підтвердження чого надала угоду №1 від 01 червня 2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 01 червня 2021 року на суму 3000,00 грн. 27 березня 2023 року позивач відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просив стягнути з відповідачів на його користь 20 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу та в підтвердження чого надав: договори про надання правничої допомоги від 08 квітня 2021 року № 36 та від 08 квітня 2022 року № 21, акт виконаних робіт № 21 від 21 березня 2023 року, квитанції № 36 від 08 квітня 2021 року та № 21 від 08 квітня 2022 року. 29 березня 2023 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява [PERSON] , який також просив стягнути з [PERSON] на його користь 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката. В підтвердження понесених витрат [PERSON] надав акт виконаних робіт за надання правничої допомоги від 24 березня 2023 року, угоду №1 від 05 липня 2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 05 липня 2021 року. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання. Сторони у справі будь-яких заяв з вказаного питання не надали. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як безумовно слідує із матеріалів справи сторони у справі скористалися правничою допомогою під час розгляду цієї справи та понесли витрати у зв`язку із цим. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою\~особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі\~змісту ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із:\~1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~141\~ЦПК України\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес;\~3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. Визначаючись із розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач відповідач [PERSON] скористався допомогою адвоката, про що свідчить договори про надання правничої допомоги від 08 квітня 2021 року № 36 та від 08 квітня 2022 року № 21. Зі змісту цих договорів слідує, що розмір винагороди визначений у договорах у вигляді фіксованої суми, яка становить в загальному розмірі 20 000,00 грн. З акту виконаних робіт №21 від 21 березня 2023 року слідує, що адвокатом Вдовцовою Л. К. за умовами вищевказаних договорів в суді першої інстанції по цій справі були виконані наступні роботи: досудова підготовка справи, усні консультації, складання адвокатських запитів, письмових документів, ознайомлення з відзивом на, що витрачено біля 10 годин та становить 3000,00 грн; участь у судових засіданнях 14 000,00 грн; складання додаткових письмових документів, консультації клієнта 3000,00 грн. [PERSON] вказані кошти були сплачені адвокату, що підтверджується квитанціями № 36 від 08 квітня 2021 року та № 21 від 08 квітня 2022 року. Відповідач позивач [PERSON] теж скористався допомогою адвоката, про що свідчить угода № 1 від 05 липня 2021 року з адвокатом Черняковою М. А., із змісту якої слідує, що розмір винагороди визначений в угоді у вигляді фіксованої суми, яка становить 20 000,00 грн. Згідно з акту виконаних робіт за надання правової допомоги від 24 березня 2023 року адвокатом були виконанні наступні роботи: складання необхідних документів та підготовка до судових засідань, вивчення матеріалів справи, складання клопотань, запитів, зустрічної позовної заяви, уточненої позовної заяви та участь у судових засіданнях. [PERSON] було сплачено адвокату 20\~000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 05 липня 2021 року. Відповідач позивач [PERSON] теж скористалася допомогою адвоката, уклавши угоду № 1 від 01 квітня 2021 року із змісту якої слідує, що розмір винагороди визначений в угоді у вигляді фіксованої суми та становить 3 000,00 грн, яка була сплачена [PERSON] , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 01 квітня 2021 року. Суд враховує, що витрати понесені сторонами у справі є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, клопотань про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами. Вимога [PERSON] про відшкодування витрат понесених ним на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн підлягає частковому задоволенню. Суд враховує, що за результатом розгляду двох позовних вимог, вимога про виділ частки в натурі задоволена повністю, а вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволена частково, а тому з урахуванням часткового задоволення первісного позову витрати на правничу допомогу підлягають розподілу в розмірі 15 000,00 грн (пропорційно задоволеним вимогам) та з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню по 7500,00 грн з кожного. Що стосується зустрічного позову [PERSON] , яка зверталась до суду з вимогами про порядок користування земельною ділянкою до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради, то враховуючи те, що її вимоги задоволенні частково (суд відмовив у вимогах до Вінницької міської ради), то витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на її користь в розмірі по 1000,00 грн з кожного ( 3000,00 грн : 3 = 1000,00 грн). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] також звертався з вимогами про порядок користування земельною ділянкою до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , Вінницької міської ради та його вимоги теж задоволенні частково (суд відмовив у вимогах до Вінницької міської ради), а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі по 6667,00 грн з кожного (20000,00 грн : 3 = 6667,00 грн). Розподіл цих витрат здійснюється до всіх відповідачів, а не тільки до одного як вказав [PERSON] в своїй заяві. Зважаючи, що при розподілі судових витрат останні були покладені на учасників справи пропорційно задоволеним вимогам, тому суд вважає за можливе застосувати положення ч.10 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Отже, підлягає стягненню витрати на правничу допомогу з [PERSON] на користь [PERSON] 833,00 грн (7500,00-6667,00); з [PERSON] на користь [PERSON] 6500,00 грн (7500,00 1000,00) та 5667,00 грн на корить [PERSON] (6667,00-1000). На підставі викладеного та

Outcome: approved