Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 14 лютого 2023 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що 08 лютого 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Як вказує позивачка в позовній заяві, за час спільного проживання вони з чоловіком не змогли зберегти міцну та дружню сім`ю, а ті суперечності, що виникли між ними привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, припинили ведення домашнього господарства, проживають окремо, шлюб існує формально. Спроби подружжя налагодити сімейні відносини не принесли належного результату. З цих підстав, позивачка вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе, просить шлюб розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 15 березня 2023 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 березня 2023 року розгляд справи було відкладено на 04 квітня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача. 5. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на розірванні шлюбу, проти винесення заочного рішення не заперечувала. 6. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема: шляхом надсиланням поштового відправлення за зареєстрованою адресою проживання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом адресата, яке повернулося на адресу суду та роздруківка з трекінгу відправлень Укрпошта з позначкою «Відправлення вручено: особисто». Про причини неявки відповідач суд не повідомив, своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував, заперечень проти позову суду не представив. 7. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 8. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 9. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 10. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 08 лютого 2013 року, який зареєстровано Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». 11. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області. В графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 12. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області. В графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 13. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Цеценівською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Цеценівка, Шумського району Тернопільської області. В графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 14. Із довідки №26 від 02.02.2023, виданої старостою с. Цеценівка Шумської міської ради Тернопільської області слідує, що за адресою с. Цеценівка Кременецького району склад сім`ї [PERSON] наступний: чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 15. Частина 1 статті 1 Сімейного кодексу України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 16. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 17. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 18. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 19. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 20. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції Про дискримінацію жінок в ч.1 підпункту с , однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання . Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. 21. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. 22. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач своєї думки стосовно розірвання шлюбу не висловив, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. 23. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 24. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно з квитанцією № 71 від 14.02.2023, позивачкою сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору, який і підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved