Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] 11.10.2022р. звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовною заявою, в якій просить: - усунути перешкоди у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою за адресою: [ADDRESS] ; - визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування квартирою у [ADDRESS] ; - виселити [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що квартира [ADDRESS] на праві особистої приватної власності належала [PERSON] . Під час проведення електронних торгів [PERSON] придбала вищезазначену квартиру у зв`язку з чим, стала власником майна. Проте, [PERSON] добровільно не знявся з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою і виявив намір у подальшому проживанні у квартирі. Оскільки, реєстрація та проживання відповідача в квартирі суперечить волі позивача та створює перешкоди останньому в користуванні, володінні та розпорядженні особистою приватною власністю, [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відзиві представник відповідача [PERSON] вказує що, дійсно [PERSON] є титульним власником квартири [ADDRESS] , однак це не позбавляє [PERSON] житлових прав, що гарантуються ст. 47 Конституції України. На підставі зазначеного, та беручи до уваги ст.109 ЖК УРСР, положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., а також практику Європейського суду з прав людини, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі. Вказав, що [PERSON] придбала квартиру на електронних торгах, однак у зв`язку із проживанням відповідача в останній, позбавлена права володіння та користування майном за призначенням. Відповідач [PERSON] повідомив суду, що квартиру за адресою: [ADDRESS] придбав за особисті кошти, а за кредитні кошти робив ремонт. Проживає за вказаною адресою з 2005р. та іншого житла не має. З 04.03.2023р. у квартирі не проживає, оскільки остання пошкоджена внаслідок вибуху, як наслідок агресії російської федерації щодо України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказав, що квартира [ADDRESS] була придбана відповідачем не за кредитні кошти, а тому слід застосувати положення ст.109 ЖК УРСР та керуватися правовими позиціями, викладеними у постанові Великої палати Верховного суду від 13.03.2019 по справі №520/7281/15-ц, й надати інше житло особі, яку виселяють з жилого приміщення. На підставі зазначеного, просив відмовити у позові в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, надавши їм оцінку, враховує наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом від 02.02.2022р. зареєстроване в реєстрі за № 1328 (а.с. 9). Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , номер запису ро право власності 46776079 (а.с. 10). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно акту про реалізацію предмета іпотеки від 20.01.2022, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-83/12, виданого Корольовським районним судом м.Житомира 29.08.2012, квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , 13.01.2022р. продана на електронних торгах. Переможцем визнано учасника №4 - [PERSON] (а.с. 12). За результатами проведення електронних торгів [PERSON] 02.02.2022 видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). В судовому засіданні [PERSON] повідомив суд, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана ним за власні кошти, предметом іпотеки не була. Судом встановлено, що [PERSON] як новий власник, яка придбала квартиру в установленому законом порядку на прилюдних торгах, не може користуватися своєю власністю, оскільки [PERSON] , який втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з його відчуженням, відмовляється виселятися з нього. Відповідач проживає у належній позивачці на праві власності квартирі, без її волевиявлення, що свідчить про порушення її суб`єктивного права на нерухоме майно. За встановлених судом обставин права [PERSON] , як законного власника житлового приміщення, підлягають захисту в обраний нею спосіб - шляхом виселення [PERSON] із квартири, яку займає без законних на те підстав. Доводи представника відповідача щодо необхідності застосування ст.109 ЖК УРСР суд до уваги не приймає, оскільки з матеріалів справи та пояснень відповідача встановлено, що квартира [ADDRESS] не була іпотечним майном (протилежного суду не надано), та реалізована в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-83/12, виданого Корольовським районним судом м.Житомира 29.08.2012, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором. Суд звертає увагу на позицію Верхового суду по справі №196/476/13-ц, викладену у постанові від 03.06.2020, а саме: «Доводи касаційної скарги про не застосування до спірних правовідносин приписів частини другої статті 109 ЖК Української РСР є безпідставними, оскільки належний [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] не був іпотечним майном, а був реалізований державним виконавцем в межах виконавчого провадження на публічний торгах, переможцем яких стала позивач, яка як власник спірного майна, вправі здійснювати користуватися та розпоряджатися належним їй майном. [PERSON] , яка за встановлених обставин набула право власності на спірний житловий будинок на законних підставах, не є такою особою, яка повинна надати [PERSON] при її виселенні інше житлове приміщення у розумінні статті 109 ЖК УРСР.» За вищевказаних обставин справи позовні вимоги в частині виселення відповідача з квартири [ADDRESS] підлягають до задоволення. Разом з тим, судове рішення про виселення відповідача, яке набрало законної сили, вже є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у спірному приміщені, а тому в задоволенні позову про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial