Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

21.02.2023 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. 23.02.2023 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. 23.02.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 22.03.2023 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Ухвалою від 22.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що з 09.08.2008 року до травня 2009 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося та з травні 2009 року сторони припинили спільно проживати, крім того, рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.08.2010 року шлюб між сторонами розірваний.Після народження дитини відповідач його долею не цікавиться. Дитина знаходяться на повному її утриманні. Для її розвитку позивач прикладає всі свої зусилля та можливості.Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.У зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду. Позивач, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти заочного розгляду справи.(а.с.34). Відповідач, повідомлений належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця реєстрації, а також через оголошення на офіційному сайті суду, у судове засідання, не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи (а.с.38,39). Представник третьої особи, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити (а.с.40). Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 01.12.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 19 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 10). Згідно витягу з рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.08.2010 року по справі 2-895/2010 року, шлюб зареєстрований 09.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] » (а.с.12). 17.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 92 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після укладання шлюбу наречена взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.11). Згідно з довідкою ДНЗ № 1 «Берізка» Подільської міської ради Одеської області №10 від 27.01.2023 р. за період з 2011-2015 р. дитину регулярно доставляла та забирала з садочка мати. Мати [PERSON] постійно відвідувала батьківські збори, активно приймала участь в житті групи та садочка. Батько [PERSON] не брав участі у вихованні сина.(а.с.13). Крім того, згідно довідки лікаря загальної практики-сімейної медицини [PERSON] , батько [PERSON] не брав участі у лікуванні, профілактичному огляді дитини. На прийом з дитиною не звертався. (а.с.15). Згідно характеристики голови квартирного комітету м. Подільськ, Одеської області від 27.01.2023 року, позивачка характеризується позитивно. (а.с.16). Крім того, згідно з характеристикою ЗЗСО І-ІІІ ступенів №5 Подільської міської ради Одеської області, [PERSON] характеризується позитивно. Мати, [PERSON] приділяє належну увагу у вихованні сина. Батько, [PERSON] , не бере участі у вихованні сина. (а.с.17). Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2018 року по справі 2-896/2010 (провадження 6/505/113/2018), боржника по сплаті аліментів [PERSON] , [INFO] оголошено в розшук. (а.с.19). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не цікавиться донькою, не виявив бажання бачити дитину, спілкуватися з нею. Єдиними рідними людьми, які про неї піклується - це лише її бабуся та дідусь. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області № 814 від 21.03.2023, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , так як [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Тому, на думку органу опіки та піклування, позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини /а.с.35/. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved