Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

у жовтні 2021 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними не склались, проживають окремо, мають протилежні погляди на життя, втратили почуття любові і поваги, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім`ї із відповідачем неможливе і не відповідає його інтересам. 25 листопада 2021 року заочним рішенням судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 3 лютого 2022 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яку задоволено ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 8 лютого 2022 року. 18 липня 2022 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області постановлено передати позовну заяву за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва. 27 липня 2022 року [PERSON] звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2022 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 7 вересня 2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С. Ухвалою Дарницького районного суду м Києва від 6 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 30 березня 2023 року. 30 березня 2023 року сторони, повідомлені належним чином про розгляд справи до суду не з`явились, від представника відповідача - адвоката Ангеліна Івана Ігоровича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Наступною датою судового засідання визначено 13 квітня 2023 року. 30 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову у справі шляхом заборони Дарницькому відділу реєстрації актів цивільного стану, та будь якім іншим відділам реєстрації актів цивільного стану, вчиняти дії щодо поновлення актового запису № 4 від 15 травня 2021 року зробленого Дарницьким ВДРАЦС у м. Києві до остаточного розгляду справи про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] після скасування заочного рішення у цій справі, та заборонити Дарницькому відділу реєстрації актів цивільного стану вчиняти дії по анулюванню актового запису про шлюб за № 29 від 14 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] від 14 січня 2022 року. Ухвалою суду від 31 березня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача відмовлено. 13 квітня 2023 року в судове засідання з`явились представник позивача - адвокат Ладиченко С.В. та відповідач. Відповідач [PERSON] заявила клопотання про надання строку на примирення. Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити та заперечував проти надання строку на примирення, оскільки збереження сім`ї є неможливим, шлюбні відносини із відповідачем припинено, позивачем вже було зареєстровано шлюб із іншою жінкою, яка вагітна. Протокольною ухвалою суду від 13 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення, враховуючи ті обставини, що надання строку для примирення є правом, а не обов`язком суду, крім того, справа перебуває у провадженні судів із 12 жовтня 2021 року, за цей час сторони не примирилися, позивач проживає із іншою жінкою, з якою після ухвалення заочного рішення, уклав шлюб. Після чого, відповідачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою її представника. Враховуючи те, що представник відповідача належним чином повідомлений про судове засідання до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, доказів неможливості прибути в судове засідання не надав та особисту присутність відповідача [PERSON] в судовому засіданні, суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та вирішив продовжити розгляд справи по суті. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 6 жовтня 2021 року Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було поновлено запис про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 1 вересня 2003 року, актовий запис № 4, (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами не склались, вони проживають окремо, мають протилежні погляди на життя. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, позивач проживає із іншою жінкою. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі статтей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved