Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. 28 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - Первісний кредитор) та [PERSON] (далі - Відповідач) укладено Кредитний договір № 628046635 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно пункту 4.1. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - «Правила»), Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. ПРАВИЛА НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ, В ТОМУ ЧИСЛІ НА УМОВАХ ФІНАНСОВОГО КРЕДИТУ ПРОДУКТУ «СМАРТ» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - «Правила») визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у Кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та Позичальником (копія додається). Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов па офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 6 730 грн. 00 коп., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляємо, що Позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомлеппям, на номер телефону, вказаний Позичальником у Заявці на кредит. На цьому етапі інформаційно-телекомунікаційна система Товариства формує та надає Позичальнику на ознайомлення індивідуальну частину договору з Позичальником, шляхом підстановки у типовий договір, погоджений Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, введених Позичальником в Заявку на кредит даних. Індивідуальна частина договору є офертою Товариства, відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України та частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абзацом 2 частини 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому натиснувши на текст «Правилами падання грошових коштів в кредит». Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Товариством генерується та відправляється, на номер телефону вказаний Позичальником в Заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується Позичальником для підписання електронного договору. У разі якщо Позичальник не бажає приймати оферту він тисне кнопку «НІ». Після чого Позичальник повідомляється про можливість повторно подати Заявку на кредит, при цьому Позичальник має право змінити істотні умови договору. Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою Товариства, а саме ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства і відповідне поле в інформаційно- телекомунікаційній системі та натиснути кнопку «ТАК», що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з Відповідачем, тобто введення у відповідне поле одноразового ідентифікатора та перерахування Товариством грошових коштів на банківський рахунок Позичальника. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». У разі вчинення дій спрямованих па прийняття оферти, Позичальник повідомляється про те, що Товариством ініційовано грошовий переказ за реквізитами електронного платіжного засобу, вказаного Позичальником в Заявці па кредит. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану Позичальником у Заявці па кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. Інформаційно-телекомунікаційна система Товариства повідомляє Позичальника про успішне проходження транзакції переказу коштів (платіжне доручення додається). З цього моменту електронний договір вважається укладеним, в силу положень частини 2 статті 640 та статгі 1046 Цивільного кодексу України. Договір про падання кредиту, підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатором № D7GJ9A49, який було направлено Позичальнику 28.02.2019 року о 0:00:00 годині на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор № D7GJ9A49 було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 28.02.2019 року о 18:54:09 годині, після чого Відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, 28.02.2019 Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 6 730 гри. 00 коп. на банківську карту № [NUMBER] , що належить Відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6 730 гри. 00 коп. (шість тисяч сімсот тридцять гри. нуль коп.) строком на 29 днів зі сплатою 0,83 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (гі.1.4. Кредитного договору), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього Договору. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором викопав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. 28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 628046635. 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Оилайн Фінанс» (далі - Позивач) було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 502,74 грн., з яких б 730,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 772,74 грн. - сума заборгованості за відсотками. 30 серпня 2020 року Позивачем було направлено Відповідачу вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Станом па день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 628046635 від 28.02.2019 року не погашена. Загальна сума заборгованості, па момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 628046635 від 28.02.2019 року, становить - 22 564,69 грн., яка складається з наступного: 6 730,00 гри. - заборгованість по кредиту; 10 772,74 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 5 061,95 грн. - штрафи та пеня. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути на його користь з відповідача дану заборгованість. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2022 р. відкрите провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору. Відповідач скористався своїм процесуальним правом та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідач ніколи не замовляв і не отримував будь-яких кредитних коштів від ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" (надалі - "Манівео"). Позивачем не надано жодного підписаного відповідачем документу. Наданий примірник договору від 28.02.19 відповідачем не підписувався. Умови даного кредитного договору йому відомі не були, договору він ніколи не отримував і не погоджував. Це стосується всіх істотних умов договору, у тому числі строку повернення коштів, відсоткової ставки, розміру і порядку нарахування штрафних санкцій. Так звана "виписка з особового рахунку", «довідка про дії позичальника в Інформаційно- телекомунікаційній системі "Манівео", надані позивачем, не є допустимим доказом. Зазначений в цій довідці номер телефону відповідачем не використовується. Позивачем надано різноманітні роздруківки умов, правил та ін., які ніяк не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості, оскільки надані роздруківки не містять підпису відповідача. Матеріали позову не містять підтверджень, що саме ці надруковані "Манівео" умови і правила були надані відповідачу і останні з ними був ознайомлений. Згідно з платіжним дорученням, наданого позивачем (арк. 31) кошти було перераховано на картку № [NUMBER] . Відповідач зазначає, що він ніколи не використовував картку з такими реквізитами. Позивач не довів факту направлення на адресу відповідача вимоги про усунення порушень, на яку посилається позивач. Також зазначив, що у зв`язку з розглядом цієї справи він попередньо очікує понесення витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. Представник позивача, надав додаткові письмові пояснення суду, в яких виклав свої заперечення відносно доводів відповідача та наполягав на обставинах, викладених в позові. Також просив поновити строк на їх подання з урахуванням воєнного стану в Україні. Дані пояснення позивача по суті є відповіддю на відзив позивача. Відповідач просив повернути дані письмові пояснення, оскільки вважає, що вони є відповіддю на відзив, який поданий поза межами строку встановленого судом та заявлені позивачем причини пропуску їх подання є неповажними. Наявність в Україні воєнного стану та його наслідки, суд вважає поважними причинами пропуску процесуального строку, тому враховуючи також процесуальні права учасників справи, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, положення ч. 5 ст. 174 ЦПК України, з метою об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне прийняти ці додаткові пояснень представника позивача до розгляду, тому заявлені вимоги відповідача щодо повернення цих письмових пояснень не підлягають задоволенню. Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні в дистанційному порядку, на задоволенні позовних вимог наполягав, та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач просив відмовити в задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими. Суд, вислухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на бланку «Moneyveo», ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», за підписом представника за довіреністю Сухорукової Х.І. сформовано заявку на отримання грошових коштів у кредит від 28.02.2019 року; загальна інформація викладена у заявці відносно особи позичальника: [PERSON] , договір (оферта) №628046635, дата укладення 28.02.2019 року, сума кредиту - 6730,00 грн., строк кредиту - 29. Заявка також містить персональні дані позичальника, адресу місця реєстрації та місця проживання, засоби зв`язку, включно із номером телефону та електронною адресою (Т. 1 а.с. 29). 28.02.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладений Договір №628046635 (Т. 1 а.с. 9-12), за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 6730,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 цього договору (п. 1.1.). Строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 29 (двадцять дев`ять) (п. 1.2). Кредит надається строком на 29 (двадцять дев`ять) днів (п. 1.3). Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 0,83 процентів від Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього договору (п. 1.4). З врахуванням положень п.1.4 Договору Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 302,95 (триста дві цілих дев`яносто п`ять сотих) відсотків річних (п. 1.5). Розрахунок сукупної вартості Кредиту та Термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.6). Відповідно до положень пункту 4 даного кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - «Правила»). Уклавши договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. (п. 4.1). Сторони погоджуються що у випадку користування Позичальником Кредитом понад строк, встановлений п.1.3 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.1.4 - 1.5 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 1,70 (одна ціла сім десятих) за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладання договору і до повного повернення кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1.70 розповсюджуються на весь період фактичного користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.1.3 Договору (п. 4.2). Сторони погоджуються що проценти, нараховані згідно п. 4.2 Договору після закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору, є процентами що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Згідно з пунктом 4.3. цього Договору, Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Графік розрахунків є невід`ємною частиною кредитного договору, яким визначено: термін платежу - 29.03.2019; суму кредиту - 6730 грн.; нарахований процент - 1619,94 грн., до сплати разом 8349,94 грн. Сукупність вартість кредиту складає 124,07% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 8439 грн. 94 коп. (у грошовому виражені) (Т. 1 а.с. 12). До договору надано Алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору, затвердженого наказом директора товариства №20/12-01 від 20.12.2018 року ( Т. 1 а.с. 20-28). Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за підписом директора ТОВ «Таліон Плюс», позичальник [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Ленінським РО УМВД України в Запорізькій області, з яким було укладено договір №628046635 від 28.02. 2019 року, Сума кредиту 6730 грн., Процентна ставка: 1,70 % в день, Електронна адреса: bliznyk.roman@gmail.com, Номер телефону: [NUMBER] , Заявка на кредит подана: 28.02.2019 року о 18:52, Договір відправлено позичальнику: «28» лютого 2019 року. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор D7GJ9A49, час відправки ідентифікатора позичальнику 28.02.2019 0:00:00, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатора 0676093365, ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству 28.02.2019 18:54:09, перерахування грошових коштів позичальнику 28.02.2019 18:54:18. Даний кредит було відступлено ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 p. ( Т. 1 а.с. 14). Відповідач у відзиві посилається, що у даній довідці є суперечності, оскільки час направлення одноразового ідентифікатора зазначений раніше подання заявки про кредит. З дослідженої судом судової практики з аналогічним правовідносин щодо стягнення боргу по кредитним договорам, де є позикодавець ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», вбачається, що в системі, що використовується даним товариством при наданні кредитів не виставлений час направлення позичальнику одноразового ідентифікатора, оскільки він завжди є однаковим, як і даному випадку, - «0:00:00». Відповідно до платіжного доручення № e5ba324c-e600-4382-9e3b-le89527a0d45 від 28.02.2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] перераховані кошти на загальну суму 6730,00 грн. згідно з договором №628046635 від 28.02.2019 року (Т. 1 а.с. 30). Також перерахування даних коштів на вищевказаний картковий рахунок підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (т. 2 а.с. 16). Також позивачем надано Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит (Т. 1 а.с. 15-20) та розміщені на сайті товариства за посиланням: https://moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. Згідно п.п. 2.1.5. Правил, Заявка - анкета встановленої Товариством форми, інтегрована в Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства, яка заповнюється Позичальником на Сайті Товариства www.monev.ua з метою вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в Інформаційно- телекомунікаційній системі Товариства згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» є відповіддю Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Електронний договір, про прийняття такої пропозиції. 28.11.2018 року між ТОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт) укладено Договір факторингу №28/1118-01, за змістом якого фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. При цьому право вимоги - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (Т.1. а.с. 100 (на зворотньому аркуші)-101). З умов цього договору вбачається, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Реєстру прав вимоги №29 від 04.06.2019 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 975,83 грн., з яких 6 730,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 245,83 гри. - сума заборгованості за відсотками (Т. 1 а.с. 101 (на зворотньому аркуші). Позивачем також надано деталізований розрахунок цієї заборгованості за період з 28.02.2019 р. по 04.06.2020 р. (Т. 1 а.с. 157-159). На підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та додатків до нього, додаткових угод до нього, Реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року (Т. 1 а.с. 34-49) відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі щодо кредитного № 628046635 від 28.02.2019 року, тому новий кредитор набув права грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 502,74 грн,, з яких 6 730,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 772,74 грн. - сума заборгованості за відсотками. З деталізованого розрахунку заборгованості (Т. 1 а.с.164-165) вбачається, що сума боргу по тілу кредиту по вищевказаному договору не змінилась з дати укладення кредитного договору і по 05.08.2020 р. і складає 6730,00 грн. Сума боргу по сплаті за відсотками за користування кредитними коштами, станом на 05.08.2020 р. складала 12 733,16 грн. За вищевказаним договором факторингу від 05.08.2020 р. та зазначеного вище реєстру прав вимог, до позивача перейшло право вимоги до боржника [PERSON] по стягненню боргу зі сплати відсотків за користування кредитними коштами лише на суму 10772,74 грн. Згідно Виписки із особового рахунку за Кредитним договором № 628046635 від 28.02.2019 року станом на 05.08.2020 року заборгованість [PERSON] , перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» становить 22 564,69 грн., яка складається з наступного: 6 730,00 гри. - заборгованість по кредиту; 10 772,74 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 5 061,95 грн. - штрафи та пеня. (Т. 1 а.с. 13). Даний документ має довідковий характер і констатує лише відомості щодо розміру заборгованості відповідача за вищевказаним кредитним договором станом на певну дату, при цьому матеріали справи містять деталізований розрахунок заборгованості по вищевказаному кредитному договору, на який суд послався вище. Контррозрахунку заборгованості за цими договором, відповідачем суду не надавалося. З врахуванням вищенаведеного, а також того, що кожен доказ оцінюється, як окремо та в сукупності, суд вважає належними доказами по справі дану виписку та зазначені вище розрахунки заборгованості. 30.08.2020 року за вих. №08/В/223/ОФ ТОВ «ФК «Онлайн фінанси» на ім`я відповідача направлено вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання та сплати суму боргу за Договором №844864392 від 25.01.2020 року у сумі 58695,00 грн. протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги (Т. а.с. 31-32). Відповідач був обізнаний про відступлення права вимоги та наявність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за кредитним договором № 628046635 від 28.02.2019 року у розмірі 22 564,69 грн., що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/7490/20 від 10.03.2021 року (Т. 1 а.с. 184-189). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21), з урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожний електронний правочин вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У справі, що переглядається, кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник подав відповідну заявку на кредит на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, номер телефону, адресу електронної пошти, паспортні дані ідентифікаційний номер, номер банківської картки для перерахування коштів, що підтверджується відповідною роздруківкою з сайту. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем не був би укладений. Сторони договору досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243ск20), від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20 (провадження №61-18967св20), від 2 листопада 2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21). Посилання відповідача на те, що зазначений кредитний договір ним не укладався, вказаний в заявці на кредит номер телефону, йому не належить, є голослівними та належними доказами не підтверджені. В судовому засіданні відповідач зазначив, що він не звертався до поліції щодо шахрайських, на його думку, дій позивача. Доказів того, що картковий розрахунковий рахунок, на які були позивачем перераховані кредитні кошти за вищевказаним кредитним договором, не належить відповідачу, матеріали справи не містять. А згідно наданого позивачем Алгоритму дій стосовно укладення кредитних договорів кредитором проводиться перевірка дійсності платіжної картки та верифікація держателя відповідно до міжнародних стандартів верифікації платіжних інструментів. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що відповідач не довів логічно інший, ніж особисто, спосіб надання персональних даних щодо нього та факт отримання грошових коштів. Доводи відповідача, які до того ж не підтверджені належними доказами, не спростовують презумпцію правомірності правочину, закріплену статтею 204 ЦК України, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010). Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та його вимог. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідачем не виконані його зобов`язання за вищевказаних кредитним договором з повернення кредитодавцю позичених коштів та по сплаті відсотків за їх користування. Позивач, на підставі вищевказаних договорів факторингу, набув право вимоги по даному кредитному договору зі стягнення боргу по тілу кредиту у розмірі 6730,00 грн. та боргу зі сплати процентів за користування кредитним коштами на суму 10 772,74 грн., які нараховані у відповідності до положень кредитного договору. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у вищевказаних розмірах, а в загальному розмірі 17502,74 грн. підлягають задоволенню. Заявлені вимоги про стягнення пені з відповідача на користь позивача у заявленому у позові розмірі не підлягають задоволенню, оскільки як вбачається з договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року та №05/0820-01 від 05.08.2020 року та реєстрів прав вимоги №1 від 05.08.2020 року та Реєстру прав вимоги №29 від 04.06.2019 року, позивачу відступлено право вимоги за Кредитним договором №628046635 від 28.02.2019 року в сумі заборгованості по основному боргу та по відсотках. Однак такими не передбачено стягнення пені та штрафів. Розрахунок пені та штрафів відсутній. З наданої виписки з особового рахунку за кредитним договором №628046635 від 28.02.2019 щодо відповідача неможливо встановити, за які саме порушення договірних зобов`язань позивачем нараховано пеню та штрафи в сумі 5061 грн. 95 коп., механізм та період нарахування цих штрафних санкцій. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, про необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог (77,57%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, у розмірі 1760,77 грн. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. Враховуючи, що судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, а також положення ч. 2 ст. 141, ст. 264 ЦПК України, суд вирішує, що заява позивача про стягнення на його користь витрат на правову підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судові витрати складаються також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав наступні докази: договір про надання правової допомоги від 28 вересня 2021 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс», актом прийому-передачі наданих послуг від 29 вересня 2021 року, відповідно до якого, позивачу було надано: правову послуги, вартістю 500 грн. та тривалістю 1 год., у вигляді усної консультації стосовно складання позову до відповідача по цій справі про стягнення боргу за кредитним договором, складання даного позову (вартістю 2000,00 грн., тривалістю - 2 год.), платіжним дорученням від 29 вересня 2021 року № 526 про сплату ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Адвокатському об`єднанню «Альма Теміс» гонорару в сумі 2500 грн за договором про надання правничої допомоги від 28 вересня 2021 року. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З клопотанням про зменшення розміру витрат з відповідним обґрунтуванням відповідач не звертався до суду. Позовні вимоги у справі задовольняються частково на 77,57%, а тому на користь позивача стягується із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1939,25 грн..

Outcome: partial