Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

В січні 2022 р. [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і визначення способу участі у вихованні, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив суд визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] і спілкуванні з нею шляхом: вільного та безперешкодного спілкування [PERSON] в телефонному режимі (в тому числі засобами відозв`язку) за ініціативою доньки - [PERSON] без обмеження часу доби та тривалості спілкування, а за ініціативою батька - щоденно з 08.00 год. до 21.00 год. (за часом місця перебування дитини) тривалістю спілкування протягом однієї години; вільного та безперешкодного спілкування [PERSON] з донькою - [PERSON] щотижня протягом двох днів з 09.00 год. п`ятниці до 21.год. суботи на території проживання батька та без присутності матері на території України або іншої держави у разі (завершення або скасування) воєнного стану в Україні або в іншій державі; сумісного відпочинку [PERSON] з донькою - [PERSON] протягом 20 днів влітку без присутності матері - на території України або іншої держави у разі (завершення або скасування) воєнного стану на такій території. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 04.03.2016 р., який за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2019 р. у справі №759/12475/19 розірвано. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка за згодою сторін залишилась проживати з матір`ю. За рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2021 р. у справі №759/4770/21 позивач сплачує аліменти на утримання дитини в сумі 4000,00 грн щомісячно. Відповідач перешкоджає побаченням позивача з дитиною, не дозволяє дитині спілкуватись з батьком по телефону. Влітку 2021 р. відповідач з дитиною виїхала за кордон, про місце проживання, стан здоров`я, умови проживання дитини позивача не повідомляла. Позивач забезпечений житлом - квартирою [ADDRESS] . В квартирі є окрема дитяча кімната зі всім необхідним для розвитку дитини. Вказане стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за викладених у позовній заяві та в заяві про зміну предмету позову обставин, просила його задовольнити з урахуванням заяви про відстрочення виконання рішення суду в частині особистих зустрічей батька з дитиною на час дії правового режиму військового стану в Україні, але не пізніше повернення дитини в Україну. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи. Представник третьої особи при вирішенні справи просила врахувати висновок органу опіки та піклування з питань визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді від 27.01.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 24.06.2022 р., 03.11.2022 р., 09.12.2022 р., 20.03.2023 р. клопотання відповідача [PERSON] від 06.04.2022 року, від 13.06.2022 року, від 06.09.2022 року, від 27.10.2022 року, від 06.12.2022 року, від 27.01.2023 року про зупинення провадження у цивільній справі №761/1715/22, - залишено без задоволення. Ухвалою суду від 20.03.2023 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її судовий розгляд по суті. Суд, вислухавши пояснення присутніх учасників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 04.03.2016 р., який за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2019 р. у справі №759/12475/19 розірвано. Від шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2021 р. у справі №759/4770/21 позивач сплачує аліменти на утримання дитини в сумі 4000,00 грн щомісячно. За місцем роботи та місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується відповідними характеристиками Управління поліції охорони в Київській області від 30.08.2021 р., ЖЕД №3 від 09.09.2021 р. Позивач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання в квартирі по [ADDRESS] задовільні умови проживання, є всі необхідні меблі та побутова техніка, для виховання дитини [PERSON] є кімната, площею 15кв.м, в якій є ліжко, шафа для одягу та особистих речей. Частинами 1 та 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із Конвенцією про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно висновку від 01.03.2023 р. орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації вважає, що зустрічі батька [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , повинні відбуватися за наступним графіком, після завершення або скасування воєнного стану в країні та повернення дитини в Україну: щотижня з 09:00 год п`ятниці до 21:00 год суботи, 20 днів влітку. Суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). З вказаного висновку від 01.03.2023 р. вбачається, що на засіданнях комісії не розглядалось питання вільного та безперешкодного спілкування [PERSON] в телефонному режимі (в тому числі засобами відозв`язку) за ініціативою доньки - [PERSON] без обмеження часу доби та тривалості спілкування, а за ініціативою батька - щоденно з 08.00 год. до 21.00 год. (за часом місця перебування дитини) тривалістю спілкування протягом однієї години. Між тим, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Аналізуючи вищезазначені норми закону, висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що батько має право приймати участь у вихованні дитини, причин які б унеможливлювали цього судом не встановлено. Відтак, суд вважає за необхідне визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] , [INFO] і спілкуванні з нею шляхом: вільного та безперешкодного спілкування [PERSON] в телефонному режимі (в тому числі засобами відозв`язку) за ініціативою доньки - [PERSON] без обмеження часу та тривалості спілкування, а за ініціативою батька - щоденно з 08.00 год. до 21.00 год. (за часом місця перебування дитини) тривалістю спілкування протягом однієї години; вільного та безперешкодного спілкування [PERSON] з донькою - [PERSON] щотижня протягом двох днів з 09.00 год. п`ятниці до 21.00 год. суботи на території проживання батька та без присутності матері на території України або іншої держави за місцем перебування дитини; сумісного відпочинку [PERSON] з донькою - [PERSON] протягом 20 днів влітку без присутності матері - на території України або іншої держави. При цьому, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (ст. 267 ч.1 ЦПК України) Зважаючи на заяву представника позивача про відстрочення виконання рішення суду в частині, враховуючи введення в Україні воєнного стану, суд вважає можливим відстрочити виконання рішення суду в частині особистих зустрічей батька з дитиною на час дії правового режиму військового стану в Україні, але не пізніше повернення дитини в Україну. Визначаючи вказаний графік суд прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування, вік дитини, введення в Україні воєнного стану, а тому вважає такий спосіб участі батька є ефективним. При цьому, варто зазначити, що із збільшенням віку дитини форма участі батька у вихованні дитини може бути змінена і цього відповідно до закону не позбавляються сторони в майбутньому.

Outcome: partial