Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 15 лютого 2023 року [PERSON] звернулась до суду, за участі третьої особи [PERSON] , із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2015 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею. Рішенням суду від 27.01.2015 року із [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На даний час їх повнолітний син [PERSON] навчається на першому курсі бакалаврського рівня вищої освіти денної форми навчання Навчально-наукового інституту «Інститут інформаційних технологій в економіці Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана». У зв`язку із навчанням на денній формі син потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків, перебуває на повному її утриманні, власного заробітку не має, а навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат, які складаються з оплати вартості навчання, витрати на харчування, одягу тощо. Вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя необхідний для навчання сина. Враховуючи те, що відповідач є здоровим та працездатним, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно працевлаштований та працює оператором газової котельні локомотивного депо станції Шепетівка, отримує постійний дохід, вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти на утриманні сина, який продовжує навчання. А тому, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти на час його навчання у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.02.2023 року позовну заяву залишино без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, які усунуто у встановлений судом строк. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.02.2023 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судовий розгляд о 09 год. 30 хв. 28.03.2023 року, який у зв`язку з перебуванням головуючої судді Козачук С.В. в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню відкладено на 09 год. 30 хв. 24.04.2023 року. 24.04.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. В зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Як встановлено в суді, сторони [PERSON] та [PERSON] перебувалиу зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2015 року, яке набрало законної сили 03.04.2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 06.10.2016 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати разом з позивачем [PERSON] , з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 13.01.2015 року стягувались аліменти згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.01.2015 року в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №2666 від 04.07.2018 року, виданою відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради. З довідки №431 від 24.11.2022 року слідує, що [PERSON] є студентом першого курсу бакалаврського рівня вищої освіти денної форми навчання Навчально-наукового інституту «Інститут інформаційних технологій в економіці Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана», строк завершення навчання - 30 червня 2026 року. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання, не працює, доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати для забезпечення навчання дитини несе його мати - позивач [PERSON] , що підтверджується наданими нею квитанціями про оплату навчання № 35 від 09.09.2022 року на суму 15000 грн та №52 від 30.01.2023 року на суму 15000 грн. Відповідно до виписки Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України [PERSON] працює, за 2022 рік отримала заробітну плату в розмірі 106569,35 грн. Застосовані норми права Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статтей 187,189-192, 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] на день звернення до суду його матері не досяг 23 років, не одружений, продовжує навчання, не працює, так як навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до його закінчення, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на здійснення плати за навчання, проїзд, придбання підручників, канцтоварів, продуктів харчування, одягу та взуття. Відповідач, який є батьком дитини, не є особою з інвалідністю, офіційно працевлаштований та має постійний дохід, а тому спроможний надавати сину допомогу на період його навчання Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний дохід, можливість одержання повнолітнім сином матеріальної допомоги і від матері [PERSON] , яка також є працездатною, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 15 лютого 2023 року і до закінчення навчання - 30 червня 2026 року, але не довше чим до досягнення сином двадцяти трьох років. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд зазначає слідуюче. Мінімальний гарантований розмір аліментів, передбачений ст. 183 Сімейного кодексу України, стосується лише дитини. Згідно ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Тому вимога в цій частині є безпідставною та не підлягає до задоволення. А тому, суд дійшов висновку позов задовольнити частково. Судові витрати В силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial