Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 06 листопада 2020 року виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №7. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 06 листопада 2020 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Останніми роками стосунки з відповідачем розладислись, між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага, кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Сімейне життя вони не ведуть з 2022 року. Оскільки їх сім`я фактично припинила своє існування він змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, але подала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 листопада 2020 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №7 (а.с. 8). Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). На даний час спільне подружнє життя припинено. Примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. ЗЧастиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1073 грн. 80 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved