Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на гараж. В позовній заяві посилався на те, що йому належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0023 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий №5310136400:14:008:0100, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Рішенням сесії Київської районної у м.Полтаві ради від 30 червня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] та надано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва індивідуального гаражу. Даний гараж є об`єктом закінченого будівництва, відповідає вимогам надійної та безпечної експлуатації. Державою інспекцією архітектури та містобудування України декларацію про готовність до експлуатації об`єкта повернуто у зв`язку з відсутністю повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Введення в експлуатацію гаражу, збудованого без дозвільних документів, у позасудовий спосіб неможливо. Позивач просив суд визнати за [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0.0023 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий №5310136400:14:008:0100 та відповідає наступним характеристикам :гараж літ. «Б-1» загальною площею 18,8 кв.м.,погріб літ. «б» Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 21 лютого 2023 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від відповідача відзив до суду не надходив. Третя особа до суду надала письмові пояснення,які просила врахувати під час розгляду справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Київської районної в м. Полтаві ради від 30 червня 2016 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] та надано у власність [PERSON] земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , гараж [NUMBER] для будівництва індивідуального гаражу , кадастровий номер №5310136400:14:008:0100. Як підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0023 га, кадастровий номер 5310136400:14:008:0100. Згідно ордеру, виданого автомотоспілкою Київського району м. Полтави виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради №2066 03 червня 2010 року, [PERSON] надано право на заняття гаража № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Пушкарівський». Відповідно довідки, виданої т.в.о. голови автокоперативу «Пушкарівський» 09.02.2023 року, [PERSON] був членом гаражного кооперативу «Пушкарівський» та йому належав гараж № [NUMBER] , який ним було збудовано господарським способом за власні кошти на підставі ордеру №2066 від 03.06.2010 року. Згідно протоколу засідання бюро правління автокооперативу «Пушкарівський» від 24.07.2015 року [PERSON] за його заявою виключено з автокооперативу. На даний час гараж № [NUMBER] , що належить [PERSON] , в гаражному кооперативі «Пушкарівський» не обліковується. Також дослідженими в справі доказами встановлено, що в 2010 році за адресою [ADDRESS] здійснено будівництва гаража літ. «Б-1» з погребом літ. «б» . Вказане будівництво здійснено позивачем на належній йому земельній ділянці, але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, а тому згідно ч.1 ст.376 ЦК України є самочинним. Згідно статті\~376\~ЦК України\~житловий будинок,\~будівля,\~споруда,\~інше нерухоме\~майно вважаються\~самочинним будівництвом,\~якщо вони\~збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведеного технічного обстеження такого об`єкта. Згідно витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №3650 від 24.01.2023 року, за результатами проведеного технічного обстеження гаража № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Вказаним доказом спростовуються посилання третьої особи на відсутність доказів міцності та надійності конструкції, а також того, що спірний об`єкт закінчений будівництвом та придатний до експлуатації. Як встановлено судом, гараж за адресою: [ADDRESS] позивачем збудовано без одержання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, тобто самовільно. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснив, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Приймаючи до уваги вищевикладені та встановлені обставини, а саме, що власником земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудований гараж, є позивач [PERSON] , цільове призначення цієї земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, позивач звертався до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації, але його декларація про готовність об`єкта до експлуатація йому була повернута, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Даним самочинним будівництвом права інших осіб не порушені. На підставі викладеного суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на самочинно збудований за адресою: [ADDRESS] гараж.

Outcome: approved