Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивачем подано до суду позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті її двоюрідної баби [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина. Будучи спадкоємцем за законом після її смерті, позивач звернулася до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, через відсутність підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем, що перешкоджає заявнику реалізувати своє право на спадкування, тому нею і подано до суду заяву про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON] дійсно є її двоюрідною бабою а також просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] після смерті її двоюрідної баби [PERSON] .. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте попередньо надав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без їх участі, щодо задоволення заявлених вимог про встановлення факту родинних відносин не заперечують, щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом вимоги спадкоємця не підтримують, посилаючись на нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 1983 року(російською мовою), позивач [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 травня 2021 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.11.2005 року відділом РАЦС Прилуцького міськрайонного управління юстиції розірвано(а.с.9). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 1960 року(російською мовою), батько позивача [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). [INFO] помер дід позивача [PERSON] у віці 78 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції (а.с.11зв). [INFO] померла баба позивача [PERSON] у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 30.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області(а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00035999744 від 30.06.2022 року вбачається, що 21.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції зареєстровано актовий запис про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Витяг також містить дані щодо дошлюбного прізвища дружини, а саме прізвище « [PERSON] », а\\з №190 від 21.06.1959 року (а.с.21) Згідно копії Свідоцтв про народження №218, [NUMBER] (російською мовою), [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12зв,13зв). Згідно копії довідки про укладення шлюбу №01 від 06.12.2005 року вбачається, що 21.01.1954 року проведена реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , а\\з №01, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.04.2005 року вбачається, що 12 січня 1982 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , а\\з№10(а.с.14). [INFO] померла [PERSON] у віці 87 років в м.Прилуки Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 04.01.2021 року Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.14зв). Згідно копії довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-Прилуки» №102 від 02.07.2021 року вбачається, що на день смерті [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проживала разом з нею, вели спільне господарство та здійснювала догляд за нею(а.с.15). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради №15552721 від 11.08.2007 року, копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виконавчого комітету Прилуцької міської ради народних депутатів від 17.07.2007 року, копії свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] від 12.03.1992 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] (а.с.16,17). У відповідності до копії повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 29.06.2022 року №167/02-31, заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] через відсутність підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем(а.с.18). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №65419148 від 02.07.2021 року та повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 17.03.2023 року №97/01-16 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №145/2021, спадкоємцем за законом є внучата племінниця спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Аналіз вищевказаних документів дає підстави вважати, що позивач у справі [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] є родичами п`ятого ступеню споріднення, а саме що померла є двоюрідною бабою позивача відповідно. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, надані позивачем докази, враховуючи відображення відмітки про дошлюбне прізвище баби позивача [PERSON] у витязі про реєстрацію її шлюбу, що збігається з дошлюбним прізвищем [PERSON] " [PERSON] ", а також місцевість їх народження - баби позивача [PERSON] , згідно копії паспорту - Атяшевський район республіка Мордова, і [PERSON] , згідно її свідоцтва про народження, - [PERSON] район республіка Мордова, що також свідчить про їх родинні відносини, враховуючи неможливість позивача реалізувати свої спадкові права та довести родинні відносини з померлою [INFO] [PERSON] , в іншому, аніж в судовому порядку, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є двоюрідною бабою позивача [PERSON] , що підтверджується зокрема і показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Щодо вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] після смерті її двоюрідної баби [PERSON] .. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат». Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обов`язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і, в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи. Проте, з листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 17.03.2023 року №97/01-16 та копії спадкової справи не вбачається, що позивачу [PERSON] видавалась постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також конкретно вказано щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом вимоги спадкоємця нотаріус не підтримує, посилаючись на нотаріальний порядок оформлення права на спадщину. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу. Таким чином, на момент звернення позивача до суду, не можна вважати, що спадкові права позивачів порушені, не визнані або оспорюються. З огляду на наведене, позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є передчасними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: partial