Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

[PERSON] 18 червня 2022 року звернулася до Карлівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] , третя особа Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що із 25 липня 2014 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 липня 2015 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилася донька- [PERSON] , [INFO] , яка проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач з жовтня 2014 року припинив спілкування із дитиною та самоусунувся від участі у її вихованні , коштів на її утриманні. Прохала позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Карлівського районного суду Полтавської області М.С.Попова від 12.08.2022 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.09.2022 відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.10.2022 р. прийнято до свого провадежння цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Пирятинська міська рада Полтавської області в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22.02.2023 р. закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Представник позивача позовні вимоги також підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, суд про причину своєї неявки не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.Відзив на адресу суду не направив. Заяв від нього до суду також не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та третьої особи ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, посилаючись на таке. Встановлено, що із 25 липня 2014 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який в подальшому, рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 липня 2015 року було розірвано, справа № 544/1689/15-ц.Рішення набрало законної сили. Від даного шлюбу у сторін народилася донька- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіює свідоцтва про народження, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 947. [PERSON] проживає із матір`ю за адресою- [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки від 30.05.2022 за № 16-09/27 із Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області. Відповідач з жовтня 2014 року припинив спілкування із дитиною та самоусунувся від участі у її вихованні . Згідно довідки від 31.05.2022 р за № 01-18/11 із Пирятинської школи мистецтв Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Пирятинської міської ради Полтавської області учениця [PERSON]. дійсно навчається у 2-му класі з освітньої програми « Музичне мистецтво» Пирятинської школи мистецтв із 01 вересня 2020 року. На уроки в школі ученицю завжди супроводжує мама та бабуся. Згідно довідки від 30.05.2022 р. за № 70/01.5-10 із Пирятинського ліцею № 6 Пирятинської міської ради значиться, що [PERSON] навчається в даній школі другий рік. Мама забезпечує ученицю залежно від потреб. Батько [PERSON] контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Вказані докази підтверджують той факт , що відповідач участі у житті доньки не приймає. Відповідач також не надає і коштів на утримання доньки. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.10.2014 р., справа № 544/19321/14-ц стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із 16.09.2014 р. і до досягнення донькою повноліття. Стягнуто також із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи із 16.09.2014 р. і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Коштів на утримання дитини та її матері відповідач так і не сплачував, що і стало підставою звернення до відділу виконавчої служби про примусове їх стягнення. Згідно довідки із Карлівського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) від 23.02.2021 р. заборгованість відповідача по рішенню суду у справі № 544/19321/14-ц станом на 23.02.2021 р. складає 19636,88 грн. В подальшому на підставі рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 11.01.2021 р., справа № 544/1357/20 змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] із 500 грн. на частину від усіх видів доходу щомісяця. Станом на 01.06.2022 заборгованість відповідача по сплаті аліментів у справі № 544/1357/20 складає 48330,41 грн. Вказану заборгованість відповідач не погашає. Коштів на утримання дитини в добровільному порядку також не надає. Згідно рішення від 10.02.2023 р. Виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] , виконком Пирятинської міської ради Лубенського району як орган опіки та піклування вважає, що гр.. [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу не піклується про життя та здоров`я дитини, що вказує на небажання батька утримувати та виховувати її, тому він заслуговує на позбавлення батьківських прав. Вказані вище обставини свідчать про небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки, приймати участь у її житті , матеріально її забезпечувати, а тому існує необхідність позбавити його батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд дійшов висновку, що [PERSON] без поважних на те причин, участі у житті доньки- [PERSON] , [INFO] не приймає, та не проявляє щодо неї батьківського піклування, матеріально її не утримує. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у намірі відповідача займатися вихованням доньки, судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що відповідач намагається виконувати батьківські обов`язки, та виявляв бажання приймати участь у її житті та розвитку. Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав призводить до ряду правових наслідків, зокрема, до втрати особистих немайнових прав щодо дитини, втрати інших права, заснованих на спорідненості з дитиною. Виходячи з наведеного, а також враховуючи фактичне не бажання батька піклуватися про свою доньку,суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини і є доцільним. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачів підлягає також стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved