Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №56121293 від 15.04.2020 року скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на розрахунковий рахунок № [NUMBER] (код валюти 980), як заробітна плата, відкритий в АТ «Укрсиббанк» на ім`я позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є клієнтом АТ «Укрсиббанк» та на його ім`я відкрито рахунок № [NUMBER] (код валюти 980). Даним рахунком позивач почав користуватись у березні 2022 року, але в травні 2022 року скористатись рахунком та здійснити певні фінансові операції вже не зміг. Під час з`ясування причин у банку позивачеві стало відомо, що існує запит приватного виконавця Мосейко А.Г. про наявність розрахункового рахунку на ім`я позивача, про що банком на ім`я приватного виконавця було надано повідомлення від 06.06.2022 року, в якому банк також просив надати інформацію про прийняте рішення щодо коштів на розрахунковому рахунку, яку надати відповідно до п.6.5 ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в семиденний строк з дня отримання повідомлення. Разом з тим, з АСВП стало відомо, що 04.04.2018 року приватним виконавцем Мосейко А.Г. було відкрито виконавче провадження №56121293 про стягнення з позивача коштів, проте 15.04.2020 року виконавчий документ було повернуто стягувачу. Останнє рішення, яке було прийнято приватним виконавцем по виконавчому провадженню №56121293 була постанова від 15.04.2020 року про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження. На даний час виконавче провадження завершено. Згодом також було з`ясовано, що приватний виконавець з 10.07.2020 року на посаді не працює, її діяльність зупинена та до теперішнього часу не поновлювалась. Отже на теперішній час приватний виконавець не правомочна здійснювати будь-які дії щодо виконавчих проваджень, а також не має права давати будь-які відповіді та підписувати офіційні документи. Позивач звернувся до банку з приводу виниклої ситуації, на що отримав відповідь, що дії банку повністю відповідають вимогам законодавства України. У зв`язку із викладеним, з початку березня 2022 року позивач не може отримувати належну йому заробітну плату, чим обмежуються його права за захистом яких він звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлялась про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Представник третьої особи також до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Так, згідно наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г. перебувало виконавче провадження №56121293 з примусового виконання виконавчого напису №2462, виданого 08.09.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Троїцького С.Є., стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». 04.04.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття даного виконавчого провадження та 15.04.2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Крім того, 15.04.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої виконавець постановила визначити для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі 2144 грн. 05 коп. Згідно інформації з АСВП станом на 20.06.2022 року виконавче провадження №56121293 завершено. АТ «Укрсиббанк» 06.06.2022 року надіслало повідомлення приватному виконавцю Мосейко А.Г., в якому банк повідомив про відкриття [PERSON] рахунку та просив у семиденний строк з моменту отримання цього повідомлення інформувати про прийняте рішення відповідно до п. 6.5 ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (а.с.6). Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України від 30.07.2022 року діяльність приватного виконавця Мосейко А.Г. з 10.07.2020 року зупинена. Згідно Довідки ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Вих. №-8576058-SG від 25.11.2022 року, [PERSON] не має заборгованості за Кредитним договором №397716737 від 08.04.2015 року. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів судом було встановлено, що на виконанні приватного виконавця Мосейко А.Г. перебувало виконавче провадження №56121293, в межах якого виконавцем вчинялись виконавчі дії, у тому числі 04.04.2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника. Постановою від 15.04.2020 року виконавчий документ було повернуто стягувачу та на теперішній час виконавче провадження завершено. Заборгованість за Кредитним договором, укладеним позивачем із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», відсутня. Діяльність приватного виконавця зупинено. Разом з тим, згідно позовних вимог, представник позивача просить суд скасувати постанову приватного виконавця Мосейко А.Г. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №56121293 від 15.04.2020 року в частині накладення арешту на грошові кошти, проте такою постановою арешт на грошові кошти позивача не накладався, а лише було визначено мінімальний розмір витрат виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та не може виходити за їх межі. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та не знаходить підстав для їх задоволення. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed