Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

\~Позивач, Акціонерне товариство "ОТП БАНК" звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП БАНК", правонаступником якого є АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1001645098, на підставі якого Банк надає Позичальнику споживчий кредит, а Позичальник отримує його на умовах, передбачених цим Договором. Позичальнику надані кредитні кошти у розмірі 516,22 грн. на споживчі цілі, під 0,01% річних, строком на 6 місяців. Банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту (кредитної лінії) виконав повністю, але позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 21.10.20 року має заборгованість по кредиту в розмірі 70417,79 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту- 46 903,63 грн., заборгованості по відсоткам 1558,10 грн., заборгованості за прострочене тіло кредиту-13275,77 грн., заборгованості за простроченими відсотками- 8680,29 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1001645098 від 18.04.2012 року 70 417,79 грн. та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. У позовній заяві позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.. Ухвалою від 16 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву в якій просить цивільну справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомляла, заяв чи клопотань від неї також не надходило. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 08.02.2023 року [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~У зв`язку\~з чим\~відповідач,\~крім викликів\~за вказаною\~адресою,\~була \~викликана \~до суду\~через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті.\~Оголошення про\~виклик відповідача\~опубліковані -\~15.03.2023\~року та\~31.03.2023\~року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. \~\~ \~Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст.\~124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Відповідно до ст.\~6 Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5\~ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, щ кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судом встановлено, що у між Публічним акціонерним товариством "ОТП БАНК", правонаступником якого являється АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001645098 від 18.04.2012 року у про надання позичальнику кредитних коштів у розмірі 516,22 грн. на споживчі цілі. Відповідно до укладеного договору дата остаточного повернення суми кредиту встановлено 18.10.2012 року; сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів; встановлена фіксована процентна ставка у розмірі - 0,01% річних, строк кредитуванні - 6 місяців. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1001645098 від 18.04.2012 року, [PERSON] станом на 21.10.2022 року має заборгованість по кредиту в розмірі 70417,79 грн., яка складається із: -заборгованості за тілом кредиту- 46903,63 грн., - заборгованості по відсоткам - 1558,10 грн., - заборгованості за прострочене тіло кредиту-13275,77 грн., -заборгованості за простроченими відсотками- 8680,29 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте відповідач умови кредитного договору № 1001645098 від 18 квітня 2012 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умов Договору і виникла заборгованість перед Банком, загальна сума якої станом на 21.10.2022 року становить 70 417,79 грн. Так, як на день розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком у добровільному порядку не сплачена, вона підлягає примусовому стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Outcome: approved