Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 02 листопада 2022 року, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років за умови, що він продовжуватиме навчання; допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування пред`явлених вимог посилався на те, що [PERSON] його рідний батько, а [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) мати. Його батьки перебували в шлюбі з 13 вересня 2002 року, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 03 листопада 2005 року було розірвано. За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2002 року з [PERSON] було присуджено стягнення аліментів на його утримання як сина до досягнення повноліття на користь [PERSON] як матері. Після розлучення батьків він дійсно залишився проживати з матір`ю та перебував на її утриманні. Після досягнення повноліття він продовжив навчання та з наразі навчається в Державному університеті економіки і технологій, навчально-науковому технологічному інституті, зарахований на перший курс бакалаврського рівня вищої освіти на денну форму навчання, на платній основі. Строк навчання з 01 вересня 2022 року терміном 4 роки. У зв`язку з цим він не має можливості працювати, власні доходи у нього відсутні, а тому потребує допомоги з боку батьків. [PERSON] , будучи його батьком, взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання як сина, оскільки є здоровим та працездатним. Ухвалою суду від 12 грудня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Позивач [PERSON] просив розгляд справи проводити за його відсутності, пред`явлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. При вирішенні спору просив врахувати, що з січня 2023 року він відрахований з навчального закладу за власним бажанням, а тому період стягнення аліментів просив визначити саме до цього моменту (а.с.33). Правом на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог в межах визначеного ст.49 ЦПК України строку не скористався. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного судом строку відзив на позов не подав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. За клопотанням позивача 21 березня 2023 року судом направлено запит до Державного університету економіки і технологій Міністерства освіти і науки щодо перевірки інформації про його зарахування та відрахування. Відповідь надійшла на електронну пошту суду 22 березня 2023 року (а.с.34, 35-41). Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, доходить до висновку про можливість часткового задоволення вимог позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. З 13 березня 2020 року він значиться зареєстрованим та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що слідує зі свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 04 липня 2002 року (а.с.6). Після його народження батьки уклали шлюб, зареєстрований 13 вересня 2002 року Відділом РАГС Саксаганського РУЮ м. Кривого Рогу; після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 13 вересня 2002 року, а.с.7). 03 листопада 2005 року батьки позивача розлучились, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17 листопада 2005 року (а.с.8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2002 року у справі №2-1985/2002 р. за позовом [PERSON] було присуджено стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON] , до досягнення ним повноліття. Виданий на виконання рішення виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Саксаганському відділі ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.10). Як слідує з долученої до позову довідки від 27 жовтня 2022 року №07/45-283 (а.с.11), [PERSON] на підставі наказу №371-ст від 06 вересня 2022 року (а.с.41) зарахований з 19 вересня 2022 року на навчання до навчально-наукового технологічного інституту Державного університету економіки та технологій за освітнім рівнем «бакалавр», спеціальність 136 «Металургія» терміном навчання 4 роки за денною формою, на платній основі відповідно до договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою від 03 серпня 2022 року №ОП-6030/2022 (а.с.36-38). Відповідно до п.п.5.2, 5.3 договору (а.с.36-зворот) загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 100\~840 грн. 00 коп. При цьому, замовник вносить плату щомісячно у безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця (по 2521 грн. 00 коп., за виключенням вересня 2022 року 5042 грн. 00 коп.). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують\~навчання\~і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати\~аліментів\~(ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.179 СК України самостійне отримання аліментів дитиною є її правом, яке [PERSON] реалізував шляхом безпосереднього звернення до суду із даним позовом, направленим на його реалізацію. \~ \~ \~ \~Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними\~навчання за будь-якою із форм;\~3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою\~повнолітню\~дитину). На цьому також акцентована увага в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та\~стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. \~ \~ \~ \~Таким чином, стягнення аліментів\~на утримання дитини, яка продовжує\~навчання,\~є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період\~навчання\~вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру\~аліментів\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника\~аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника\~аліментів\~майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір\~аліментів\~має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника\~аліментів\~у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі №308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру\~аліментів\~мають бути враховані вартість\~навчання,\~вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 81\~ЦПК\~України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітнім, з 19 вересня 2022 року зарахований на навчання на платній основі за денною формою здобуття освіти, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батьки мають змогу утримувати його в період\~навчання,\~оскільки обоє є працездатними особами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує\~навчання,\~так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Відомості про наявність у нього інших джерел доходів відсутні. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, не має інших аліментних зобов`язань, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі в 50% відсотків від прожиткового мінімуму працездатної особи. Таким чином, заявлення позивачем вимоги про стягнення аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, є необґрунтованим та свідченням неоднозначного розуміння приписів ч.2 ст.182 СК України, яка не регулює виниклі між сторонами правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття в наказному чи позовному провадженні. Визначаючи період, в межах якого слід здійснювати стягнення аліментів, суд виходить з вимог ч.1 ст.191, ч.1 ст.199 СК України, які в сукупності встановлюють, що аліменти на повнолітніх сина/доньку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та стягуються \~до досягнення 23 років, але не більше ніж до припинення навчання. Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що наказом від 30 січня 2023 року №42-ст [PERSON] відраховано зі складу здобувачів вищої освіти 1 курсу денної форми навчання навчально-наукового технологічного інституту Державного університету економіки та технологій з 30 січня 2023 року на підставі поданої ним заяви від 30 січня 2023 року за власним бажанням (а.с.39, 40). Зазначені обставини підтверджуються відповіддю з навчального закладу від 22 березня 2023 року №198-05 на запит суду (а.с.35) та визнані безпосередньо позивачем. Враховуючи встановлені судом обставини, рівність обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] із стягненням з відповідача на його користь аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, однак в межах періоду з 02 листопада 2022 року (дня пред`явлення позову до суду) та до 30 січня 2023 року дня відрахування з вищого навчального закладу. Стягнення аліментів після 30 січня 2023 року за відсутності доказів продовження позивачем навчання буде неправомірним та суперечитиме меті й призначенню такого роду аліментів. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,\~тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial