Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У вересні 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ "Новобудова" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 2 357,80 грн за період з 01.12.2021 по 01.09.2022. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК "Київміськбуд" № 274 від 24.12.2004 та АВІЗО №269 від 24.10.2005, житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ "Новобудова" в експлуатацію та обслуговування. Відповідно до АВІЗО № 269 від 24.10.2005 АТ ХК "Київміськбуд" передало ТОВ "Новобудова" вказаний житловий будинок на баланс. Як зазначає позивач, відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 19.12.2005. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 17.03.2021, ТОВ "Новобудова" визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. При цьому, у будинку, зокрема, і квартирі [ADDRESS] позивачем безперебійно надавались житлово - комунальні послуги. У період з 01.12.2021 по 01.09.2022 відповідач користується житлово-комунальними послугами, але не вносить оплату за них, в результаті чого в нього виникла заборгованість. Таким чином, оскільки відповідач не виконує в повному обсязі свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2023 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ "Новобудова" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, в позовній заяві представник позивача просив про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат, житловою площею 54,30 кв.м. загальною площею 101,90 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 19.12.2005. ТОВ "Новобудова" є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особами, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонт, тобто, здійснює його обслуговування та експлуатацію. Згідно рішення правління АТ ХК "Київміськбуд" № 274 від 24.12.2004 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ "Новобудова" на баланс, експлуатацію та обслуговування. Відповідно до Авізо № 269 від 24.10.2005 АТ ХК "Київміськбуд" передало ТОВ "Новобудова" вказаний будинок на баланс. 26.03.2021 між ТОВ "Новобудова" та Співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено договір № 20 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуги з управління будинком на підставі договору № 20, проте, відповідач належним чином не виконує зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості, яка, з урахуванням площі квартири [ADDRESS] становить 789,70 грн. у місяць. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК вказує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ст.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг). Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідач споживав житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. У відповідності до ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач своєчасно не сплачує за спожиті в період з 01.12.2021 по 01.09.2022 житлово - комунальні послуги, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 2 357,80 грн. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом установлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, на підтвердження чого позивач надав суду розрахунок заборгованості. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми, з огляду на що вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.12.2021 по 01.09.2022 у розмірі 2 357,80 грн відповідно до розрахунку позивача, який перевірений судом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати стягнути з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved