Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування надмірно виплаченої пенсії, посилаючись на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області перебуває [PERSON] , який отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». У зв`язку з некоректно проведеною макетною обробкою справи, встановлена сума призначеної [PERSON] пенсії на рівні 17120 грн. (без урахування факту роботи на посаді прокурора). Розпорядженням № 916190161437 від 17.02.2022 пенсійна справа [PERSON] була приведена у відповідність (з урахуванням факту роботи на посаді прокурора), внаслідок чого розмір пенсії зменшився. Таким чином, за період з 01.10.2020 по 30.04.2022 виникла переплата пенсії в сумі 169355 грн. 26 коп. В ході досудового врегулювання спору листами № 1600-0218-8/17039 від 08.04.2022 та № 1600-0218-8/23535 від 11.05.2022 [PERSON] повідомлено щодо причини виникнення суми переплати пенсії та вирішення питання погашення переплати. Також Управлінням було направлено претензію № 1600-0802-8/34803 від 14.07.2022 на адресу відповідача з повідомленням про наявну переплату пенсії, але до нього часу відповіді не надходило та кошти на рахунок Управління не були повернуті. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 169355,26 гривень. У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження та копію позову з доданими документами отримав, у встановлений судом строк надав суду відзив на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, вказав, що закон пов`язує можливість стягнення з пенсіонера сум надміру виплаченої пенсії із наявністю одночасно двох обставин: по-перше факту такої переплати, по-друге зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Позивачем у справі не обґрунтовано та не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами ані факту надмірного нарахування пенсійних виплат, ані недобросовісної поведінки відповідача або страхувальника. Позивач не наводить детального розрахунку сум надміру виплаченої, на його думку, пенсії. За таких умов, неможливо встановити, чи має місце факт такої переплати у дійсності, її точний розмір та причини, з яких вона утворилася. ГУ ПФУ в Полтавській області посилається на «неврахування факту роботи на посаді прокурора», як причину, з якої виникла переплата. Водночас, в усіх наданих позивачем копіях розпоряджень про перерахунок пенсії, заяви про її призначення, довідки з місця роботи зазначається, що відповідач працює. Крім того, 11.01.2021 Полтавським окружним адміністративним судом ухвалено рішення за позовом відповідача до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому також ішлося про призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених ЗУ «Про прокуратуру». Позивач не міг бути необізнаним, щодо того, що він відповідач не припиняв працювати на посаді прокурора як до, так і після призначення пенсії. Таким чином, обов`язку повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну її розміру у відповідача не виникало. Отже, переплата, на якій наполягає позивач, виникла не з вини відповідача. Позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової посилки, що становить предмет доказування у справі. Допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже він сам пов`язує її з «неврахуванням факту роботи на посаді прокурора». Подані позивачем документи не містять жодних доказів, за якими можна було в відстежити шлях на причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясування, чи є вона безпосередньо рахунковою. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі і відзив відповідача на позовну заяву, доходить до наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Розпорядженням № 916190161437 від 17.02.2022 пенсійна справа [PERSON] була проведена у відповідність (з урахуванням факту роботи на посаді прокурора), внаслідок чого розмір пенсії зменшився. За період з 01.10.2020 по 30.04.2022 виникла переплата пенсії в сумі 169355 гривень 26 копійок. 08.04.2022 та 11.05.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на адресу відповідача було надіслано листи № 1600-0218-8/17039 та № 1600-0218-8/23535 щодо причини виникнення суми переплати пенсії та вирішення питання погашення переплати. Також 14.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області на адресу відповідача було направлено претензію № 1600-0802-8/34803 з повідомленням про наявну переплату пенсії. Згідно зі ст.1\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ст. 8\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 16 Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Статтею 102 Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» передбачений обов`язок пенсіонерів повідомляти органи, що призначають пенсії про зміну умов, що впливають на виплату пенсій. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідач зауважує, що закон пов`язує можливість стягнення з пенсіонера сум надміру виплаченої пенсії із наявністю одночасно двох обставин: по-перше факту такої переплати, по-друге зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Позивачем у справі не обґрунтовано та не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами ані факту надмірного нарахування пенсійних виплат, ані недобросовісної поведінки відповідача або страхувальника, не наводено детального розрахунку сум надміру виплаченої, на його думку, пенсії. За таких умов, неможливо встановити, чи має місце факт такої переплати у дійсності, її точний розмір та причини, з яких вона утворилася. ГУ ПФУ в Полтавській області посилається на «неврахування факту роботи на посаді прокурора», як причину, з якої виникла переплата. Водночас, в усіх наданих позивачем копіях розпоряджень про перерахунок пенсії, заяви про її призначення, довідки з місця роботи зазначається, що відповідач працює. Крім того, 11.01.2021 Полтавським окружним адміністративним судом ухвалено рішення за позовом відповідача до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому також йшлося про призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених ЗУ «Про прокуратуру». Позивач не міг бути необізнаним, щодо того, що він відповідач не припиняв працювати на посаді прокурора як до, так і після призначення пенсії. Таким чином, обов`язку повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну її розміру у відповідача не виникало. Отже, переплата, на якій наполягає позивач, виникла не з вини відповідача. Позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової посилки, що становить предмет доказування у справі. Допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже він сам пов`язує її з «неврахуванням факту роботи на посаді прокурора». Подані позивачем документи не містять жодних доказів, за якими можна було в відстежити шлях на причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясування, чи є вона безпосередньо рахунковою. Доводи відповідача не спростовані позивачем. Відповідно до ст.50\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст.1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача /частина перша статті 1215 ЦК України/. Положення ст. 1215\~ЦК України мають застосовуватися з урахуванням положень ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою. Відповідно до даної норми суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Аналогічні положення також містяться і у ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку недобросовісності з боку набувача, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду 06 вересня 2018 року у справі № 354/470/17-ц, від 13 травня 2019 року у справі № 473/1575/17). Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року № 404/4822/15-ц). Відповідно до п. 2.21. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду\~України 25.11.2005\~№ 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням. Відповідно до п.2.5 цього Порядку у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання). За п. 4.2. зазначеного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі. Пунктом 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду\~України 21.03.2003№\~6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.11.2014 № 25-3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2014 р. за № 1605/26382) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1). Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання. У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Однак позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку [PERSON] . Також в справі відсутні докази того, що при нарахуванні пенсії відповідачу мала місце рахункова (технічна) помилка. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст.12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до [PERSON] про відшкодування надмірно виплаченої пенсії, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed