Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту родинних відносин, а саме просить встановити факт, що [PERSON] , який номер [INFO] в с. Хриплин Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області (актовий запис № 1977 від 19.07.2021 року), був її - [PERSON] , [INFO] , уродженки та жительки [ADDRESS] , чоловіком. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона - [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Богородичин, Коломийського району Івано-Франківської області. 18 січня 1973 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданий відділом записів актів громадянського стану в Республіці Казахстан. Запис в свідоцтві про одруження було зроблено російською мовою. Всі інші документи чоловіка (свідоцтво про народження, паспорт та інші) також було заповнено російською та казахською мовами. Після одруження вони з чоловіком проживали в Республіці Казахстан, там же народилися їхні діти. У 2005 році, після виходу на пенсію, вони з чоловіком переїхали на постійне місце проживання в її рідне село Богородичин Коломийського району Івано-Франківської області, в якому проживали її батьки. Оскільки вона народилась в Україні, після повернення додому отримала паспорт громадянки України. Тоді ж чоловікові, який був громадянином Республіки Казахстан, Відділом Державного департаменту у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС в Івано-Франківській області було видано тимчасову посвідку на проживання серії [NUMBER] від 26.10.2005 року. У цій посвідці при перекладі з російської мови прізвище чоловіка записано « [PERSON] », а потім у всіх наступних документах, зокрема пенсійному посвідченні, свідоцтві про смерть, прізвище також зазначено « [PERSON] ». При виготовлені її паспорта, як громадянки України, її прізвище при перекладі з російської мови зазначено « [PERSON] » та на сторінці, де зазначається сімейний стан громадянина, здійснено запис, згідно якого прізвище чоловіка також перекладено як « [PERSON] ». У повсякденному житті різниці в прізвищах вони не надавали значення, однак [INFO] чоловік помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим на ім`я [PERSON] . 26.07.2021 року вона звернулася у сервісний центр Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника, однак 18.08.2021 року їй було відмовлено у такому переведенні у зв`язку з розбіжністю у прізвищах її та чоловіка. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просять задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіславши на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Богородичин, Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 5, 6). 18 січня 1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, запис в якому було зроблено російською мовою (а.с. 9, 10). Як вбачається, 26.10.2005 року видано тимчасову посвідку на проживання серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). У пенсійному посвідченні № [NUMBER] серія ААА № [NUMBER] прізвище зазначено [PERSON] (а.с. 13). Також до матеріалів справи долучені копії документів [PERSON] (свідоцтво про народження, паспорт громадянина Республіки Казахстан, довідка та свідоцтво про народження дітей), які складені російською мовою (а.с. 8, 11, 15, 16). Згідно довідки Жукотинського старостинського округу Коршівської сільської ради № 219, виданої 01.06.2022 зазначено, що гр. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] проживала і вела спільне господарство разом з [PERSON] до дня його смерті [INFO] (а.с. 17). У листі-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на заяву [PERSON] від 26.07.2021, зазначено про прийняте рішення про відмову в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з розбіжністю в прізвищах утриманця « [PERSON] » та прізвищем годувальника « [PERSON] » (а.с. 18). Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки - для реалізації свого права на перерахунок пенсії. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved