Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Аерофлот-2» про визнання права власності, посилаючись на те, що 10.12.1976 він отримав ордер №Г00727 на квартиру [ADDRESS] , як член Житлово-будівельного кооперативу «Аерофлот-2» (далі - ЖБК «Аерофлот-2»). У 1991 році позивач повністю сплатив всю суму паєнакопичень, що підтверджується довідкою № 636 від 02.12.1992 ЖБК-«Аерофлот-2». За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність» передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. На момент набуття позивачем права власності на квартиру в силу ст. 15 Закону України «Про власність», законодавством не була передбачена видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру. Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески було введено лише на підставі «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56, «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року №121, «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. Таким чином, згідно реєстраційного посвідчення, виданого Київським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки виданої «Аерофлот-2» № 637/ю від 02.12.1992 року та записано в реєстрову книгу № 69 за реєстровим № 707 від 16.12.1992 року. Однак, згідно інформаційної довідки від 07.07.2022 КВ-2022 № 13172, виданої КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за позивачем Київським міським БТІ 27.05.1995 за реєстровим № 707. При реєстрації було допущено помилку, а саме, було вказано: дата реєстрації в Бюро 16.12.1992, хоча правильно читати: 27.05.1995. Разом з цим, оригінал довідки № 637/б від 02.12.1992, яка є правовстановлюючим документом і була підставою для реєстрації за позивачем права власності на квартиру йому після реєстрації повернута не була. У позивача залишилась довідка від 02.12.1992 з аналогічним змістом, але за іншим номером - 636, яка в силу розбіжностей у номері не може бути правовстановлюючим документом на квартиру, що позбавляє його права розпоряджатися даним нерухомим майном. 09.07.2022 року позивач звернувся до голови ЖБК «Аерофлот-2» з заявою про видачу дублікату довідки № 637/б, виданої ЖБК «Аерофлот» 02.12.1992 року у зв`язку з втратою оригіналу. Однак, позивачу було відмовлено у видачі дублікату вищевказаної довідки, що підтверджується довідкою від 30.08.2022, виданою головою ЖБК «Аерофлот-2». Зі слів самої голови ЖБК «Аерофлот-2» позивачу стало відомо, що документи кооперативу за цей період часу не збереглися, а тому таку довідку видати неможливо. З огляду на зазначене, позивач просить визнати за ним право власності на вказану квартиру. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва 27.09.2022 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Аерофлот-2» про визнання права власності, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 25.01.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Представник позивача до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. При цьому 04.04.2023 надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій наполягав на вимогах позову та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. 23.01.2023 надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 грудня 1976 року на ім`я [PERSON] виконавчим комітетом Київської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради №1116 від 04 жовтня 1976 року, видано ордер № Г00727 на право зайняття двох кімнат у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 02 грудня 1992 року за №636, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Аерофлот-2», [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . При цьому, зазаначено, що [PERSON] є членом ЖБК «Аерофлот-2» з 1975 року і ним було повністю внесені пайові внески у грудні 1991 року. Згідно зі реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації, яке знаходиться в інвентаризаційній справі, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві власності на підставі довідки, виданої ЖБК «Аерофлот-2» № 637/б від 02.12.1992 та записано в реєстрову книгу № 69 за реєстровим № 707 від 16.12.1992. Як убачається з інформаційної довідки КВ-2022 № 13172 від 07.07.2022, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за [PERSON] , на підставі довідки, виданої ЖБК «Аерофлот-2» за № 637/б від 02.12.1992 та зареєстрованого в Бюро 27.05.1995 за реєстровим № 707. Крім того, повідомлено, що при реєстрації було допущено помилку, а саме вказано: дата реєстрації в Бюро 16.12.1992, правильно читати 27.05.1995. Оригінал довідки № 637/б від 02.12.1992, яка є правовстановлюючим документом і була підставою для реєстрації за позивачем права власності на квартиру йому після реєстрації повернута не була. 09.07.2022 позивач звернувся до голови ЖБК «Аерофлот-2» з заявою про видачу дублікату довідки № 637/б, виданої ЖБК «Аерофлот-2» 02.12.1992 у зв`язку з втратою оригіналу. Однак, позивачу було повідомлено, що видати дублікат довідки № 637/б, виданої ЖБК «Аерофлот-2» 02.12.1992 неможливо, що підтверджується довідкою ЖБК «Аерофлот-2» від 30.08.2022. Як зазначає позивач, зі слів голови ЖБК «Аерофлот-2» йому стало відомо, що документи кооперативу за цей період часу не збереглися. У зв`язку з вищезазначеним, позивач не має можливості отримати необхідні підтверджуючі документи його права власності на вказану квартиру. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи (ст. 384 ЦК України). При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу. Згідно з ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. У відповідності з положеннями ст.15 Закону України «Про власність», який діяв на час виплати пайових внесків за кооперативну квартиру, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно ст. 128 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. З пункту 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Відтак, зважаючи на сплату всіх пайових внесків позивачем, останній вважається таким, що має права власності заявлену на квартиру. На час виникнення права власності на вказаний об`єкт нерухомості вимога щодо його обов`язкової державної реєстрації не діяла. На даний час у позивача існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами його права власності на кооперативну квартиру, набутої ним свого часу правомірно. За заявою позивача Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. З огляду на наведене, а також враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлено наявність законних підстав для їх задоволення у повному обсязі. Окрім того відповідач не заперечував щодо задоволення позову, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved