Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач) про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення суду виплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) та на підставі судового наказу виплачує аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу). Загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача, на його думку, перевищує половину його заробітної плати, що ставить його у скрутне матеріальне становище, тому він просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу на користь відповідача з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. 24.04.2023 року проведено судове засіданні у справі за участю представників сторін. Суд нагадав сторонам що справа розглядається саме в порядку спрощеного провадження. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні суд дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи та заслухав усні пояснення учасників. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. 09.01.2019 Жашківський районний суд Черкаської області (справа №693/950/18) ухвалив стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Жашків Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 14.09.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом від 07.02.2022 року наказано стягувати з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Жашківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого по [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , виданий 04.04.2018р. органом №7116, РНОКПП [NUMBER] , проживаючої по [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2022 року (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Загальний розмір аліментів, визначених судовими рішеннями, складає 5/12, тобто менше половини заробітної плати позивача, що спростовує його доводи, викладені у позовній заяві. Крім того, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, на час подання заяви позивач не сплачував аліменти на користь відповідача, що призвело до утворення заборгованості. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що загальний розмір аліментів перевищує половину його заробітної плати. Але, як встановлено судом, цей довід не знайшов підтвердження. Крім того, як пояснила представник позивача, на час подання позову позивач взагалі не працював. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд не бере до уваги посилання представника позивача, що на теперішній час позивач проходить реабілітацію у зв`язку з пораненням, оскільки на час звернення до суду така обставина була відсутня. Одночасно суд звертає увагу, що проходження реабілітації, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовими рішеннями, відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного, ст. ст. 180 - 183, 191, 200 СК України та

Outcome: dismissed