Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог та правової позиції відповідача. 20.01.2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому він просить: - Визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до гідності, честі та недоторканості ділової репутації, наступну інформацію: «Крім того, слід зазначити, що представник Позивача - адвокат [PERSON] працював у КЕВ м. Дніпро на посаді юрисконсульта з 16.10.2020 року по 06.06.2022 року (докази додаються). За вищевказаний період, представник [PERSON] , як юрисконсульт КЕВ м. Дніпро своїми халатними та протиправними діями нашкодив розгляду справи №204/1463/20 де Позивачем до КЕВ м. Дніпро був [PERSON] , оскільки перебував з ним у дружніх стосунках. КЕВ м. Дніпро зазначає про порушення адвокатом [PERSON] «Правил адвокатської етики» та зловживання процесуальними правами. І на підставі цього ми змушені будемо звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (КДКА) про позбавлення його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Також, у діях адвоката [PERSON] за період його роботи у КЕВ м. Дніпро, на посаді юрисконсульта вбачаються ознаки кримінального правопорушення і з метою покарання винної особи ми будемо звертатися до прокуратури та Служби безпеки України», розповсюджену відповідачем - КЕВ м. Дніпро у запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 12 листопада 2022 вих.№ 525/3615, що міститься у матеріалах цивільної справи № 201/6313/22; - Зобов`язати відповідача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпро спростувати поширену відносно нього зазначену недостовірну інформацію шляхом відкликання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву від 12 листопада 2022 вих. № 525/3615 яка міститься у матеріалах цивільної справи № 201/6313/22, та шляхом письмового повідомлення громадянина [PERSON] про спростування негативної, недостовірної інформації стосовно нього. Позов обґрунтовано тим, що позивач 11 грудня 2022 року здійснював представництво в судовому засіданні громадянина [PERSON] в цивільній справі № 201/6313/22 за позовом до КЕВ м. Дніпро. Від громадянина [PERSON] . Позивач дізнався, що у запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 12 листопада 2022 вих. № 525/3615 які надійшли йому від КЕВ м. Дніпро, були зазначені наступні факти: «Крім того, слід зазначити, що представник Позивача - адвокат [PERSON] працював у КЕВ м. Дніпро на посаді юрисконсульта з 16.10.2020 по 06.06.2022 року (докази додаються). За вищевказаний період, представник [PERSON] , як юрисконсульт КЕВ м. Дніпро своїми халатними та протиправними діями нашкодив розгляду справи № 204/1463/20 де Позивачем до КЕВ м. Дніпро був [PERSON] , оскільки перебував з ним у дружніх стосунках. КЕВ м. Дніпро зазначає про порушення адвокатом [PERSON] «Правил адвокатської етики» та зловживання процесуальними правами І НА ПІДСТАВІ ЦЬОГО МИ ЗМУШЕНІ БУДЕМО ЗВЕРНУТИСЯ ДО КВАЛІФІКАЦІЙНО-ДИСЦИПЛІНАРНОЇ КОМІСІЇ АДВОКАТУРИ (КДКА) ПРО ПОЗБАВЛЕННЯ ЙОГО СВІДОЦТВА ПРО ПРАВО НА ЗАНЯТТЯ АДВОКАТСЬКОЮ ДІЯЛЬНІСТЮ. Також, у діях адвоката [PERSON] за період його роботи у КЕВ м. Дніпро, на посаді юрисконсульта вбачаються ознаки кримінального правопорушення і з метою покарання винної особи ми будемо звертатися до прокуратури та Служби безпеки України.» Зазначені відомості позивач вважає такими, що порушують його право на повагу до честі, гідності та недоторканості ділової репутації та просить зобов`язати КЕВ м. Дніпро спростувати зазначену інформацію. 10 березня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначив, вся оспорювана фраза з одного боку є наданням оцінки діям Позивача за час його роботи в КЕВ м. Дніпро, як юрисконсульта, в тому числі і під час розгляду справи № 204/1463/20, а з іншого - це повідомлення про намір Відповідача звернутись з заявами до компетентних органів (КДКА, поліція, СБУ, тощо). З урахуванням цього Відповідач вважає, що все спірне висловлювання є оціночними судженнями та не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту. Крім цього, Відповідач вважає, що Позивач є публічною особою та у зв`язку із цим межа допустимої критики щодо особи, яка є адвокатом, значно ширша, ніж окремої пересічної особи та вважає, що публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків, вони повинні це усвідомлювати та бути готовими до такого. У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що Позивач повинен бути відкритий та повністю готовий для критики та пильного нагляду громадськості, а межа допустимої критики та різноманітних оцінок його діяльності, у тому числі несхвальних, є значно ширшою. Окремої уваги на думку Відповідача заслуговує той факт, що відкликання процесуальних документів долучених до матеріалів справи не передбачено. Подаючи зазначені заперечення Відповідач не мав на меті сформувати негативне враження про Позивача або принизити його честь та гідність. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. 16 березня 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві та просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. 10 квітня 2023 року від представника відповідача до суду надійшла заява свідка в порядку ст. 93 ЦПК України, в якій останній надав відповіді на питання, поставлені позивачем у клопотанні від 14 березня 2023 року. 14 квітня 2023 року від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній надав оцінку заяві свідка, наданій представником відповідача та просив задовольнити позовні вимоги. 17 квітня 2023 року та 20 квітня 2023 року від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 січня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 23 січня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про захист честі, гідності та ділової репутації. 16 березня 2023 року від [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення свідка, в яких останній пояснив, що з [PERSON] він особисто знайомим не був. Раніше ніякої правничої допомоги у 2020 році він йому не надавав. Коли йому стала потрібна правнича допомога його знайомий порекомендував [PERSON] як професійного фахівця. [PERSON] дізнався що він адвокат та звернувся до нього по допомогу. Це сталося у кінці вересня 2022 року. Про те що він раніше працював у КЕВ м. Дніпро на той час [PERSON] відомо не було. Коли він отримав відповідь на відзив на його позовну заяву від 12 листопада 2022 вих. № 525/3615 від КЕВ м. Дніпро у справі № 201/6313/22 де була викладена негативна інформація щодо [PERSON] та звинувачення у злочинах за час його роботи в КЕВ м. Дніпро та були наданні довідки про заробітну плату [PERSON] та його інші персональні данні. Навіщо це було зроблено [PERSON] не зрозуміло. Він бажав категорично відмовитися від його послуг. В нього склалося враження про його непрофесіоналізм, та його негативну репутацію, яка перешкодить повно і своєчасно здійснювати моє представництво в судовій справі. До нього підійшла [PERSON] працює в житловій групі КЕВ м. Дніпро та повідомила "що [PERSON] "нульовий як фахівець навіщо він з ним зв?язався та висловила іншу негативну інформацію стосовно [PERSON] . Звідки вона дізналася про те що [PERSON] являється його представником йому не відомо. Згодом до нього підійшов інженер КЕВ м. Дніпро - [PERSON] та запропонував "вирішити" його квартирне питання в обмін на те щоб він відмовився від послуг [PERSON] . [PERSON] повідомив про це [PERSON] та висловив своє занепокоєння та стурбованість що до його ділової репутації та його негативних думок в зв?язку з цим. [PERSON] повідомив йому що всі ці факти є неправдивими. При цьому він був помітно знервований. [PERSON] не відмовився від послуг [PERSON] лише тому, що в нього не було часу підшукати іншого фахівця, адже він терміново та часто від?їзджав, та від?їзджає на теперішній час, в район ведення активних бойових дій, так як є військовослужбовцем. Лише коли начальник КЕВ м. Дніпро - [PERSON] висловився негативно та принизливо у бік [PERSON] , та зажадав в ультимативній формі щоб він відкликав свій позов, він зацікавився цими наполегливими пропозиціями. Через своїх знайомих співслуживців які були добре знайомі з [PERSON] під час його служби, [PERSON] з?ясував що він є людиною з бездоганною репутацією та фахівцем у своїй справі. Лише тоді [PERSON] стало зрозуміло що КЕВ м. Дніпро свідомо зазначило про [PERSON] неправдиві негативні факти звинуватило його у зловживанні процесуальними правами з метою відсторонення його від участі у справі No 201/6313/22 де він надавав йому правничу допомогу та являвся його представником, тобто намагалося свідомо позбавити [PERSON] здійснити своє особисте (немайнове) право - бути представником [PERSON] . Безумовно [PERSON] вважає що факти розповсюджені стосовно [PERSON] є свідомо недостовірними, негативними та не підтвердженими, принижуючими його статус як громадянина в очах колишніх співслуживців ЗСУ, та знайомих, свідомо принижуючими його роками напрацьовану бездоганну репутацію. Поширення негативної недостовірної інформації стосовно [PERSON] на його думку перешкоджало йому повно і своєчасно належним чином здійснювати моє представництво в суді, а отже реалізовувати в повній мірі своє особисте (немайнове) право. В судовому засіданні від 16 березня 2023 року судом було допитано свідка [PERSON] , який підтвердив свої пояснення, викладені у його письмовій заяві. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовні заяві. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Фактичні обставини встановленні судом. Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 201/6313/22 за позовом [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро про стягнення моральної шкоди. В межах зазначеної справи КЕВ м. Дніпро подало до суду заперечення на відповідь на відзив від 12.11.2023 (вих. № 525/3615) де містився текст наступного змісту: «Крім того, слід зазначити, що представник Позивача- адвокат [PERSON] працював у КЕВ м. Дніпро на посаді юрисконсульта з 1610.2020 по 06.06.2022 року (докази додаються). За вищевказаний період, представник [PERSON] , як юрисконсульт КЕВ м. Дніпро своїми халатними та протиправними діями нашкодив розгляду справи №204/1463/20 де Позивачем до КЕВ м. Дніпро був [PERSON] , оскільки перебував з ним у дружніх стосунках. КЕВ м. Дніпро зазначає про порушення адвокатом [PERSON] «Правил адвокатської етики» та зловживання процесуальними правами І НА ПІДСТАВІ ЦЬОГО МИ ЗМУШЕНІ БУДЕМО ЗВЕРНУТИСЯ ДО КВАЛІФІКАЦІЙНО-ДИСЦИПЛІНАРНОЇ КОМІСІЇ АДВОКАТУРИ (КДКА) ПРО ПОЗБАВЛЕННЯ ЙОГО СВІДОЦТВА ПРО ПРАВО НА ЗАНЯТТЯ АДВОКАТСЬКОЮ ДІЯЛЬНІСТЮ. Також, у діях адвоката [PERSON] за період його роботи у КЕВ м. Дніпро, на посаді юрисконсульта вбачаються ознаки кримінального правопорушення і з метою покарання винної особи ми будемо звертатися до прокуратури та Служби безпеки України.» Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом із тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. В той же час, відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Таким чином, оціночні судження, на відміну від інформації, не містять в собі фактів та не несуть в собі навантаження, оскільки носять оціночний характер та є по своїй природі судженням з того чи іншого приводу. Законодавцем проведено чітку грань між даними поняттями. Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Відповідну правову позицію наведено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Лінгенс проти Австрії» (12/1984/84/131), у пункті 41 якого зазначено, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи; за умови додержання пункту 2 статті 10 цієї Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій; такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку. Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя. Разом з цим необхідно зазначити, що рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли бути визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження». Разом з цим суд не погоджується з твердженням позивача про те, що факти викладені у запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву стосуються позивача як юрисконсульта КЕВ м. Дніпро, а не адвоката, з огляду на наступне. Позивач працював у КЕВ м. Дніпро з 16.10.2020 по 06.06.2022. Відповідно до відкритих даних Єдиного реєстру адвокатів України [PERSON] є адвокатом з 19.11.2021. У зв`язку з цим суд погоджується з твердження Відповідача стосовно того, що Позивач є публічною особою. Згідно Резолюції 1165(1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя, публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). Межа допустимої критики щодо публічної особи є ширшою, ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього, перший неминуче та свідомо йде на те, щоб усі його слова та вчинки були об`єктом пильної уваги з боку журналістів та широкого загалу, тому має виявляти більшу толерантність та бути готовим до такого (GAZETA UKRAINA-TSENTR v. UKRAINE, № 16695/04, § 46, ЄСПЛ, 15 липня 2010 року). Таким чином, Позивач повинен бути відкритий та повністю готовий для критики та пильного нагляду громадськості, а межа допустимої критики та різноманітних оцінок його діяльності, у тому числі несхвальних, є значно ширшою. Судом встановлено, що у Висновку про розгляд скарги адвоката [PERSON] від 03.01.2023 Комітету захисту прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності Національної асоціації адвокатів України роз`яснено норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та зазначено, що за результатами розгляду звернення у Комітету не має підстави вважати, що є порушення гарантій адвокатської діяльності, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». З показань свідка встановлено, що в нього не змінилось ставлення до Позивача після того як він ознайомився з запереченнями по справі № 201/6313/22. Договір про надання правової допомоги по справі № 201/6313/22 після ознайомлення з запереченнями [PERSON] не розірвав. Свідок охарактеризував громадянина [PERSON] як професійно досвідчену людину, рівень професіоналізму якого підтвердився. [PERSON] під час допиту не зазначав, що саме заперечення викликали негативне враження у нього щодо гідності та ділової репутації Позивача, а зазначав про сумніви щодо компетентності. На підставі належним чином оцінених наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому на переконання суду, поширена відповідачем інформація, яку позивач вважає відносно себе недостовірною, носить виключно оціночний суб`єктивний характер, а така критика дій та поведінки публічної особи зроблена в допустимих межах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed