Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вважаючи поважними обставини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців після набрання рішенням законної сили. У позові вказується, що [PERSON] , [INFO] , 12 вересня 1999 року склала заповіт № 2395 на користь своєю доньки, якою є позивач [PERSON] 10 березня 2022 року, через повномасштабне вторгнення РФ на територію України, позивачка, хвилюючись за своє життя та життя своєї матері [PERSON] , виїхала з матір`ю за межі України до Королівства Данії. [INFO] [PERSON] померла у Королівстві Данія, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, розташованої: [ADDRESS] . Позивачка вказує, що 04 лютого 2023 року вона повернулась з-за кордону, 06 лютого 2023 року звернулась до держаного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надавши всі необхідні документи для спадкування нерухомого майна та отримання свідоцтва про права на спадщину. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 126/2023, разом з тим, 06 лютого 2023 року прийнято постанову № 123/2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Позивачка посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року, яким продовжено строк прийняття спадщини на чотири місяці, яким загальний строк для прийняття спадщини встановлено у 10 місяців. Вказані обставини пропуску строку на прийняття спадщини позивачка вважає поважними, одночасно, вказуючи, що заповіт є дійсним, інших спадкоємців немає; враховуючи положення постанови КМУ, пропущений строк для подачі заяви на прийняття спадщини ставить лише 21 день. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 43,44). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року за клопотанням [PERSON] витребувано від Першої Київської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 64,65). На виконання вимог ухвали суду Першою Київською державною нотаріальною конторою 20 березня 2023 року надіслано копію матеріалів спадкової справи № 126/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с.76-89). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 18 квітня 2023 року (а.с. 99,100). Представником відповідача Київської міської ради - Домбровською В.О. (довіреність від 06 січня 2023 року, а.с.59) подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається про наявність усіх доказів у матеріалах справи, тому просить ухвалити судове рішення згідно з нормами чинного законодавства, справу розглянути за відсутністю представника Київської міської ради (а.с.54-58). Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила вимоги позовної заяви задовольнити, судовий розгляд проводити без її участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 126/2023, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу Українисуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , заповіла все своє майно [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12 червня 1999 року, зареєстрований у реєстрі № 2395 (а.с.13,14). [PERSON] померла [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть, переклад свідоцтва підтверджено при посольстві України в Данії печаткою та підписом перекладача Світлани Легета, 14 квітня 2022 року, а також засвідчено консулом Посольства України в Королівстві Данія справжність підпису перекладача та зареєстровано в реєстрі № 574/199-22 (а.с.27-29). Першою Київською державною нотаріальною конторою 06 лютого 2023 року заведено спадкову справу № 126/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що вбачається з Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.31). Померла [PERSON] є матір`ю позивача у справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , відповідно до якого батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). З копії паспорту громадянина України вбачається, що [PERSON] уклала шлюб 28 серпня 1998 року з громадянином [PERSON] (а.с.78,79). Спадкодавець [PERSON] була власником кооперативної кв. [ADDRESS] , що підтверджено копією довідки ЖБК «Дніпро» № 104 від 19 листопада 1992 року (а.с. 32) та копією інвентаризаційної справи Київського міського бюро технічної інвентаризації (а.с.35-38). Також померла [PERSON] відповідно до Державного акта про право власності на земельну ділянку № 56748 від 21 червня 2002 року, володіла земельною ділянкою розміром 0,0600 га, розташованою в [ADDRESS] (а.с.40). Як вбачається зі штампу на копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, позивачка до України повернулась 04 лютого 2023 року (а.с.23). Також позивачка [PERSON] 06 лютого 2023 року звернулась із заявою № 317 до Першої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.77). Постановою державного нотаріуса Каролєвою-Яремчук Т.М. Першої київської державної нотаріальної контори від 06 лютого 2023 року № 809/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , та на земельну ділянку розміром 0,0600 га, кадастровий номер 3221455300:01:011:0509, розташовану в [ADDRESS] , з підстав пропуску 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с.30). Згідно витребуваної у Першій київській державній нотаріальній конторі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71373193 від 06 лютого 2023 року, за параметрами запиту [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. 24 лютого 2022 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено режим воєнного стану. Позивачка посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» пунктом 3 якої зазначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивачка вказує смерть спадкодавця за межами України. Позивачка зазначає, що вимушена була виїхати з межі України з матір`ю (спадкодавець) через воєнні дії внаслідок агресіє РФ. Також вказує, що до України провернулась 04 лютого 2023 року. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Ураховуючи, що мати позивача померла [INFO] , а із відповідною заявою позивач звернувся до державного нотаріуса 06 лютого 2023 року, останньою дійсно пропущений законодавчо визначений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Разом з тим, суд не може прийняти твердження позивача про те, що строк для прийняття спадщини було пропущений лише на 21 день, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року додатково продовжено строк прийняття спадщини на чотири місяці. Зокрема суд не бере до уваги посилання на те, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, оскільки законодавець, як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Внаслідок чого, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21. Поряд із цим, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що в процесі розгляду справи знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, оскільки пропущенню визначеного законом терміну сприяли об`єктивні перешкоди для подання такої заяви: [PERSON] померла на території іншої держави, та її донька - позивач у справі, внаслідок військових дій на території України також тривалий час перебувала поза її межами, проте після повернення на батьківщину невідкладно звернулась до державного нотаріуса з відповідною заявою для належного оформлення спадкування після своєї матері. Враховуючи вищевикладене та те, що спадщина за померлою ніким не прийнята, інших спадкоємців, які б претендували на таку - не встановлено, заяв про відмову від спадщини не подано, позивачка в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування та те, що позивачкою надано належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що позивачу слід встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнивши позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved