Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що 19.08.1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповідальне розпорядження, яким заповів належні йому житловий будинок та земельну ділянку та все належне йому майно позивачу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законом шестимісячний строк він не прийняв спадщину, у звязку із тим, що не знав про наявність заповіту. Посилаючись на наведене, поважність причин, просив задовольнити позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. [PERSON] пояснив, що [PERSON] був його хрещеним батьком, дітей та родичів не мав, тому заповів йому майно. Представник відповідача Великоберезовицької селищної\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області ради у судове засідання не з"явився, однак надав заяву згідно якої просить розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Судом встановлено, що 19.08.1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповідальне розпорядження, яким заповів належні йому житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться в с. Лошнів Тернопільської області та все належне йому майно, [PERSON] , що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем Лошнівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 19.08.1997 року, зареєстрований в реєстрі за №18. \~ \~ \~ \~ [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно виконавчим комітетом Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №13 від 10.11.2020 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки виданої Великоберезовицькою селищною\~радою Тернопільського\~району Тернопільської\~області ради №20 від 22.02.2023 року, [PERSON] фактично проживав з 16.01.2002 року, та зареєстрований з 15.02.2002 року до дня смерті в [ADDRESS] "Петриківський обласний геріатричний пансіонат" Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] у встановлений законом строк спадщини після смерті [PERSON] не прийняв у зв"язку із тим, що не знав про наявнівсть заповіту. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавав. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті не проживав разом із спадкодавцем та із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не звертався, у зв`язку із рядом поважних на те причин. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до увагу поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до переконання, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому йому слід визначити додатковий двохмісячний строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] При цьому, судом враховано, що невизначення судом додаткового строку для прийняття спадщини порушуватиме права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved