Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , яким просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №1995 від 05.11.2014 року, що був вчинений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.03.2011 року між громадянином Ісламської Республіки Іран [PERSON] та громадянкою України [PERSON] був укладений шлюб, який 21.11.2014 року розірвано. Вказує, що позивач 15.11.2017 року дізнався, що відповідач народила дитину [PERSON] та записала його батьком дитини відповідно до ст. 133 СК України. Вважає, що оскільки з кінця 2012 року не мали ніяких відносин, не бачились та проживали окремо, тому [PERSON] не може бути його дитиною. За вказаних обставин вимушений звернутись до суду з позовом про оспорювання батьківства. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2021 року відкрито провадження, призначено підготовче засідання та 24.01.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, від представника позивача надійшла заява, якою просив розгляд справи провести у їх відсутності, вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась, правом подачі відзиву на позов не скористалась. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, письмових пояснень не подав. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити, з наступних підстав. Відповідно ст. 15 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 01.03.2011 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів 01.03.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №340. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] /а.с. 11/. [INFO] в м. Кіровограді Кіровоградської області, Україна, народилась [PERSON] , про що 05.11.2014 року складено відповідний актовий запис №1995. Батьками вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15.11.2017 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.10.2014 року шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що 21.10.2014 року складено відповідний актовий запис №307. Як вбачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00019037751 від 15.11.2017 року підставами запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб №340 від 01.03.2011 року складений Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 СК України. За положеннями ч. 1 ст. 13 СК України, частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як передбачено ч. 1 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з\~вимогами ст.122\~СК України,\~дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. У відповідності до ч. 1 та 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно ч. 3 ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 5, 6 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Разом з тим, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed