Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

У січні 2022 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відмову Святошинської районної в м. Києві державної адмінстрації у наданні дозволу [PERSON] на приватизацію жилового приміщення квартири [ADDRESS] незаконною; зобов`язати Святошинську районну у м.Києві державну адміністрацію вчинити дії з приватизації жилого приміщення квартири [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що позивач є зареєстрованим та постійно проживає у кв. [ADDRESS] з 2007 року. До квартири був заселений на підставі ордеру № 26/11/07-02 серії «АРМА». 17.03.2021 року [PERSON] звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію жилого приміщення, ізольованої квартири [ADDRESS] . 25.03.2021р. отримав письмову відмову у приватизації. Вважає відмову незаконною, оскільки 10.12.2010 року повністю весь будинок, без виключення ізольованих квартир, які використовувалися під гуртожиток у даному будинку, було прийнято до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації згідно розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.12.2010р. № 1112 «Про питання організації управління районами в м. Києві» в статусі житлового будинку. Будь-яких даних, що ізольовані квартири [ADDRESS] мали зареєстрований у визначеному порядку статус гуртожитку у відповідача відсутні. Згідно затвердженого реєстру гуртожитків, які перебувають у державній, комунальній та колективній власності та розташовані на території Святошинського району м.Києва, такого гуртожитку немає. На квартиру, щодо яких не прийнято рішення про надання їм статусу гуртожитку, поширюється правовий режим, встановлений для жилих будинків і жилих приміщень державного і громадського житлового фонду. [PERSON] , який зареєстрований у даному житловому приміщенні, участі у приватизації державного житлового фонду не брав, житлові чеки не використовував. Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.01.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 50-51). 26.09.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що жилий будинок [ADDRESS] переданий до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації управління районами в м.Києві» в статусі жилого будинку. Позивач з 04.06.2015 зареєстрований у жилому приміщенні квартири [ADDRESS] . Житлова площа квартири [ADDRESS] з 1982 року тимчасово, як виняток, використовується під гуртожиток ВО «Київпромарматура» для поселення певної категорії спеціалістів. Позивач був заселений на житлову площу на підставі ордеру № 26/11/07-2 серії «АРМА». Вказаний ордер виданий позивачеві на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету і Наглядової ради ЗАТ «Холдингова компанія АРМА» від 26.11.2007, як працівникові ЗАТ «Київське центральне конструкторське бюро «Арматуробудування», на право зайняття жилої площі в гуртожитку у відособлене користування кімнати № 233 розміром 33,7 кв.м по [ADDRESS] . Вказаний будинок має статус житлового будинку і відсутнє рішення КМР про надання будинку статусу гуртожитку. Крім того, на сьогодні відсутнє рішення про ліквідацію гуртожитку у квартирах [ADDRESS] та відсутнє рішення про визнання рішення виконавчого комітету КМР народних депутатів від 15.02.1982 № 259 «Про дозвіл виробничому об`єднанню «Київпромарматура» на тимчасове використання під гуртожиток житлової площі будинку [ADDRESS] таким, що втратило чинність (а.с. 68-70) Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 76-77). Представник позивача у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету народних депутатів Київської міської ради від 15.02.1982 року № 259 «Про дозвіл Виробничому об`єднанню «Київпромарматура» на тимчасове використання під гуртожиток житлової площі будинку [ADDRESS] » дозволено, як вийняток виробничому об`єднанню «Київпромарматура» тимчасово використати до 1986 року тринадцять однакімнатних квартир з [ADDRESS] під гуртожиток для поселення спеціалістів Міністерства хімічно і нафтового машинобудування, які прибувають до міста Києва у відрядження для виконання робіт по реконструкції, переобладнанню та випуску спеціальної арматури. Після ліквідації гуртожитку в квартирах [ADDRESS] вказані квартири відремонтувати та заселити їх згідно з Положенням про порядок надання жилої площі в Українській РСР (а.с. 30). Як вбачається із матеріалів справи, 26.11.2007 року [PERSON] , який працює у ЗАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» видано ордер серії АРМА № 26/11/07-2 на право зайняття із сім`єю з трьох чоловік жилої площі, а саме кімнати [ADDRESS] (а.с. 21). У той же день, 26.11.2007 року [PERSON] разом із головою правління ЗАТ «Холдингова компанія «Арма», яке є правонаступником Виробничого об`єднання «Київпромарматура» та генеральним директором ЗАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» склали Акт про встановлення технічного стану житлового приміщення та приймання передачі житлового приміщення від 26.11.2007 року № 26/11/07-2, відповідно до якого наймодавець передав, а позивач прийняв жилу площу у гуртожитку - ізольовану квартиру за [ADDRESS] , що є частиною житлового будинку державного житлового фонду (а.с. 22-23). Крім цього, 25.08.2008 року між ЗАТ «Холдингова компанія «Арма» (Принципал) та ЗАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (Агент) було укладено Агентський договір № 08/08/25, відповідно до якого принципал надає агенту повноваження, а агент зобов`язується за винагороду від імені та за рахунок принципала укладати договори стосовно управління та експлуатації квартир [ADDRESS] , а також здійснювати інші дії, передбачені умовами цього договору (а.с. 25-29). У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, Господарський суд м. Києва ухвалив ліквідувати банкрута - ПАТ «Холдингова компанія «Арма», як юридичну особу у зв`язку з банкрутством. У зв`язку з чим арбітражним керуючим [PERSON] оригінал зазначеного вище ордеру, виданого на ім`я позивача було направлено до ПАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуро будування», як управителя гуртожитку (а.с. 24). Як вбачається із матеріалів справи, жилий будинок [ADDRESS] переданий до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в м. Києві» в статусі житлового будинку (а.с. 37). Із матеріалів справи вбачається, що позивач, його дружина та донька із 04.06.2015 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). Відповідно до Акту про фактичне місце проживання від 19.08.2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у кв. [ADDRESS] (а.с. 35). 17.03.2021 року [PERSON] звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про приватизацію жилого приміщення в ізольованій квартирі [ADDRESS] , однак 25.03.2021 року отримав письмову відмову з підстав того, що приватизація жилого приміщення в гуртожитку - ізольованої квартири суперечить чинному законодавству; станом на 25.03.2021р. інформація про розміщення гуртожитку у будинку [ADDRESS] до Святошинської районної в м. Києві державної адмінстрації не надходило; відсутня інформація, що квартира [ADDRESS] передана до комунальної власності територіальної громади м.Києва; ордер № 07/10/08 серії «АРМА» виданий ЗАТ «Холдингова компанія «АРМА» на право зайняття кімнати № 233 розміром 26,0 кв.м у гуртожитку в [ADDRESS] , що не відповідає фактичному статусу зайнятої житлової площі (а.с. 36-39). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України(пункт 1 статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Частиною третьої статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Статтею 345 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Частиною третьої статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. З метою реалізації конституційного права громадян мешканців гуртожитків на житло, тобто для набуття такими громадянами власного помешкання, Верховною Радою України 04 вересня 2008 року було прийнято Закон України № 500VІ Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків, який набрав чинності з 01 січня 2009 року. Сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об`єктами права державної та комунальної власності … (ч. 3 ст. 1 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків ). Порядок передачі житлових приміщень у власність громадян визначено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396. Відповідно до п.14 вказаного положення передача жилих приміщень в гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади). При цьому орган місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" має прийняти рішення щодо залишення цілісного майнового комплексу (будівлі, будинку) у статусі "гуртожиток" та дозволити приватизацію його жилих та нежилих приміщень. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 15.02.1982 № 259 «Про дозвіл виробничому об`єднанню «Київпромарматура» на тимчасове використання під гуртожиток житлової площі будинку [ADDRESS] » дозволено, як вийняток. Виробничому об`єднанню «Київпромарматура» тимчасово використати до 1986 року тринадцять однокімнатних квартир з [ADDRESS] , під гуртожиток для поселення спеціалістів Міністерства хімічного і нафтового машинобудування, які прибувають до м. Києва у відрядження для виконання робіт по реконструкції, переобладнанню та випуску спеціальної арматури. Позивачу також листом було роз`яснено, що питання приватизації квартири [ADDRESS] буде розглянуто органом приватизації державного житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації після прийняття відповідних рішень КМР, упорядкування документів відповідно до статусу жилого приміщення та подання їх відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що оскільки згідно ордеру № 07/10/08 серії "АРМА", виданому ЗАТ "Холдингова компанія "АРМА" позивачу надано право на зайняття кімнати № 233 розміром 26,0 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] , однак на даний час інформація про розміщення гуртожитку у будинку [ADDRESS] відсутня, тому підстав для приватизації даної кімнати відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009р. № 396 немає, при цьому жилий будинок [ADDRESS] переданий до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адіміністрації розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010р. № 1112, однак дана квартира позивачу та членам його сімї відповідно до Положення про порядок надання жилої площі в Україні не надавалась, а тому суд вважає, що при прийнятті рішення про відмову у приватизації Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України і законних підстав для задоволення позову на даний час немає. За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи норми ст. 141 ЦПК, оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed