Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Служба у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницької області (далі позивач) в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) третя особа [PERSON] , у якому просила: - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - призначити [PERSON] опікуном над дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/2 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня досягнення повноліття кожної дитини. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Відповідач є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а батько записаний зі слів матері витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. До позивача звернулася [PERSON] , [INFO] , з проханням надати їй висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей у зв`язку з тим, що матір не займається їх вихованням, матеріально не допомагає та не цікавиться їх життям та розвитком. Зі слів дітей, мати з ними не проживає більше двох років, не телефонує та не приїжджає, а контакту із дошкільним навчальним закладом, який відвідує дитина, не підтримує, із вихователем не спілкується і дитину в садочок приводить і забирає бабуся. Разом з тим, за місцем проживання відповідача в с. Струтинка старостою села неодноразово до неї викликалась поліція за розгульний спосіб життя, неадекватну поведінку та неврівноважений характер. Ухвалою суду від 27.02.2023 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 28.03.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання відповідач та представник позивача не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити і така ж заява надійшла від [PERSON] . Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається, з наявних у матеріалах справи копій свідоцтв про народження дітей, відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серія [NUMBER] , батько записаний зі слів матері витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00038098050) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво [NUMBER] , батько записаний зі слів матері витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00038097923). Згідно акту обстеження умов проживання від 15.12.2022 вбачається, що у [ADDRESS] , проживають малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на утримання своєї баби [PERSON] , 1977 р.н. Мати дітей з дітьми не проживає, участі у їх вихованні не приймає. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.12.2022, комісія дійшла висновку щодо звернення до комісії з питань захисту прав дитини щодо позбавлення матері батьківських прав відносно малолітніх дітей, так, як діти проживають з бабусею, вона їх забезпечує, турбується про їх життя та здоров`я. Зі слів дітей, мати з ними не проживає більше року, не телефонує та не приїжджає. Акт обстеження матеріально-побутових умов від 05.12.2022 свідчить про те, що [PERSON] самостійно виховує та утримує онуків. Згідно довідки-характеристики виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради вбачається про те, що відповідач зареєстрована та періодично проживає в с. Струтинка, зловживає спиртними напоями, а вихованням дітей не займається. За час проживання на території округу старостою неодноразово викликалася поліція до даної громадянки за розгульний спосіб життя та неадекватну поведінку. Відповідно до довідки Комунального закладу дошкільної освіти с. Миколаївка від 07.10.2022 №70 відповідач контакту із дошкільним навчальним закладом, який відвідує дитина, не підтримує, із вихователем не спілкується, а дитину в садочок приводить забирає бабуся. Згідно довідки з початкової школи с. Осолинка від 07.10.2022 №44 вбачається, що за час навчання [PERSON] її мати навчанням дитини не цікавилася, шкільні батьківські збори не відвідувала, до класного керівника не телефонувала, жодної участі у шкільному житті дитини не брала. Разом з тим, згідно висновку органу опіки та піклування Літинської селищної рад від 18.01.2023 №05-27/11 орган опіки та піклування Літинської селищної ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Такі фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків Судом, з огляду на подані стороною позивача докази у цьому судовому процесі встановлено, що відповідач є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а у їх свідоцтвах про народження, відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Судом було встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , проживають та знаходяться на утримання своєї баби [PERSON] , а мати з ними не проживає, участі у їх вихованні не приймає. Судом було встановлено, що відповідач зареєстрована та періодично проживає в с. Струтинка, зловживає спиртними напоями, а вихованням дітей не займається. За час проживання на території округу старостою неодноразово викликалася поліція до даної громадянки за розгульний спосіб життя та неадекватну поведінку. Судом було встановлено, що відповідач контакту із дошкільним навчальним закладом, який відвідує дитина, не підтримує, із вихователем не спілкується, а дитину в садочок приводить забирає бабуся, також мати дітей їх навчанням не цікавилася, шкільні батьківські збори не відвідувала, до класного керівника не телефонувала, жодної участі у шкільному житті не брала. Судом було встановлено, що згідно висновку органу опіки та піклування Літинської селищної рад від 18.01.2023 №05-27/11 орган опіки та піклування Літинської селищної ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, в ході розгляду справи в суді відповідач, будучи належним чином повідомленою про судові засідання, не з`являлася до суду, не висловлювала свої заперечення у відзиві на позов і не намагалася переконати суд про те, що причиною такої поведінки могли слугувати хоч якісь для того перешкоди. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд вирішуючи питання про призначення опікуна над дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виходить з наступного. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми - сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Як зазначено у ч.ч. 3 та 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування, а ст. 62 цього ж Кодексу визначено, що опіка та піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка їх потребує, або за місцем проживання піклувальника (опікуна). Судом було встановлено, що саме бабуся [PERSON] забезпечує малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з нею проживають, турбується про їх життя та здоров`я, фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що виходячи з інтересів дітей слід призначити опікуном їх бабусю [PERSON] . Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в заявленому розмірі, виходить з наступного. За правилами ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В силу вимог ч.ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, у відповідності до норм ч. 1-2 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені ч. 1 ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки цивільним процесуальним законом передбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи як на підставу своїх вимог або заперечень і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд зважає на те, що відповідач не подала відзиву проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 27.02.2023. Відповідач не навела обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі, не спростовувала інформацію про те, що є фінансово спроможною, протипоказань за станом здоров`я не має, а також не має інших аліментних зобов`язань. У цілому, доказів, які б свідчили про те, що заявлена представником позивача сума аліментів є для відповідача непомірним тягарем матеріали справи не містять. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: стягнути з відповідача, аліменти на користь малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/2 всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня досягнення повноліття кожної дитини, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд, вирішуючи питання про стягнення судових витрат зі сплати судового збору керується Главою 8 ЦПК України, а тому вважає, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved