Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , з позовом в якому просить: - зняти арешт з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 8309276 від 30.12.2014 року; - зняти арешт з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 10394684 від 14.07.2015 року; - зняти арешт з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 30926308 від 28.03.2019; - скасувати запис про державну реєстрацію іпотеки, номер запису: 13452435 від 21.12.2007 року та заборони, номер запису: 6286764 від 21.12.2007 (а.с.1-6). Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що вона,\~ [PERSON] ,\~є матір`ю\~ [PERSON] ,\~а [PERSON] \~приходився батьком [PERSON] . [INFO] помер колишній чоловік позивача [PERSON] ( [INFO] ), після його смерті відкрилася спадщина, яку повинен отримати їх спільний син - [PERSON] , 2014 року народження, в інтересах якого позивач діє як законний представник. Під час звернення до нотаріуса позивачу стало відомо про наявність арештів накладених на майно померлого, які перешкоджають в отриманні спадщини неповнолітнім сином. 24.10.2022 позивач звернулась до Чорноморського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна у зв`язку зі смертю боржника, оскільки син [PERSON] не може набути права власності на об`єкт нерухомого майна, але отримала відмову з підстав того, що виконавчі провадження були завершені у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 та п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», та на виконанні відсутні виконавчі документи, то в даному випадку законні підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні. 19.01.2023 позивач отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки - 320608842), згідно якої за запитом ПІБ [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] наявна наступна інформація про обтяження, а саме: номер запису про обтяження - 8309276 від 30.12.2014 року - арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження - 10394684 від 14.07.2015 року - арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження - 30926308 від 28.03.2019 року - арешт нерухомого майна. Позивач вказує, що надати до суду в якості доказів відповідних постанов про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на майно, про завершення виконавчого провадження вона не може, так як оригінали зазначених документів знаходились у відповідача, а з моменту завершення виконавчих проваджень минуло більше 3 років та їх було знищено, у зв`язку із чим отримати такі документи не вбачається можливим. Натомість, записи щодо обтяжень на нерухоме майно, яке є предметом спадщини на користь неповнолітнього сина [PERSON] , досі містяться у відповідному реєстрі. За вказаних обставин та з метою захисту прав неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача надала клопотання в якому просила розгляд справи провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.32). Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу за наявними матеріалами справи, спір вирішити на розсуд суду (а.с.55). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~(а.с.8),\~ [PERSON] є\~матір`ю [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а [PERSON] \~приходився батьком [PERSON] . [PERSON] ( [INFO] ) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.02.2022 (а.с.15). Приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К. була заведена спадкова справа за № 6/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . З наданої приватним нотаріусом довідки про склад спадкоємців вбачається, що 01 березня 2022 року [PERSON] , яка діяла від імені свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , була подана заява про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] . [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] . Інші спадкоємці до цього часу з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.16). Під час звернення до нотаріуса позивачу стало відомо про наявність арештів, накладених на майно померлого [PERSON] , які перешкоджають в отриманні спадщини [PERSON] . Згідно інформації, наданої Чорноморським міським відділом державної виконавчої служби Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) встановлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (пошук ВП/ВД, спецрозділ, електронний архів), за параметрами пошуку: боржник - [PERSON] [INFO] наявні наступні відомості в АСВП: - ВП 54492764 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору №45882686 виданої 31.12.2014 Чорноморський МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з [PERSON] виконавчого збору на користь держави в розмірі 24728,86 грн. Виконавче провадження 25.04.2019 завершено у відповідності до п.2\~ч.1\~ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП 54492881 з виконання постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 45882686 виданої 30.06.2017 Чорноморський МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з [PERSON] витрат виконавчого провадження в розмірі 108,28 грн. Виконавче провадження 25.04.2019 завершено у відповідності до п.2\~ч.1\~ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП 59101294 з виконання вимоги про сплату боргу № Ф-12517-53 У виданої 15.11.2018 ГУ ДФС в Одеській області про стягнення з [PERSON] сплати боргу (недоїмки) у розмірі 15819,54 грн. на користь ГУ ДФС в Одеській області. Виконавче провадження 19.06.2019 завершено у відповідності до п.2\~ч.1\~ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»; - ВП 48017437 з виконання Виконавчого листа від 10.02.2015 №509/4550/14-ц Овідіопольського районного суду Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2007 року №10/71/07-Zkln у розмірі 122593,51 грн. Виконавче провадження 25.05.2016 завершено у відповідності до п.7\~ч.1\~ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». (в редакції Закону на день прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу). Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (пошук ВП/ВД, спецрозділ, електронний архів), за параметрами пошуку: боржник - [PERSON] [INFO] , відомості щодо перебування в провадженні Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) станом на 27.02.2023 на примусовому виконанні виконавчі документи про стягнення коштів з боржника [PERSON] на користь держави, юридичних та фізичних осіб відсутні (а.с.31). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки - 320608842), параметри запиту: ПІБ: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] наявна наступна інформація про обтяження, а саме: номер запису про обтяження - 8309276 від 30.12.2014 - арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження - 10394684 від 14.07.2015 року - арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження - 30926308 від 28.03.2019 року - арешт нерухомого майна (а.с.10-11). Крім цього, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки - 320608842) встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про іпотеку, об`єктом обтяження є земельна ділянка кадастровий номер 512378200:02:004:1165 (а.с.9). З наданих позивачем договорів про відступлення права вимоги від 21.03.2018 та 26.12.2018 (а.с.18-20, 21-22) встановлено, що 21.12.2007 за №10/71/07-Z між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, право вимоги за яким перейшло до Пат «Дельта Банк». На забезпечення виконання кредитного договору №10/71/07-Z від 21.12.2007 було укладено іпотечний договір від 21.12.2007 року (серія та номер 1342). 21.03.2018 згідно Договору відступлення права вимоги за іпотечним договором право вимоги від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до ТОВ «ПрофітГід». Згідно договору №328/К право вимоги за кредитним договором №10/71/07-Z від 21.12.2007 року перейшло до ТОВ «ПрофітГід». Згідно договору про відступлення права вимоги від 26.12.2018 право вимоги за кредитним договором №10/71/07-Z від 21.12.2007 року перейшло до [PERSON] . Цього ж дня за договором відступлення права вимоги за іпотечним договором право вимоги за іпотечним договором від 21.12.2007 року (серія та номер 1342) перейшло до [PERSON] . Згідно довідки про склад спадкоємців (а.с.17) [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] права вимоги за вказаними вище договорами перейшли до його сина - [PERSON] , який одночасно почав виступати як боржник та як кредитор у договірних зобов`язаннях. Згідно ч.1 ст.606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. У зв`язку із цим обтяження, наявні у реєстрі, підлягають скасуванню. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон) - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З набуттям 05.10.2016 чинності нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», у разі смерті боржника виконавець зобов`язаний закінчити виконавче провадження та надіслати виконавчий документ разом із постановою до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Оскільки всі виконавчі провадження, по відношенню до [PERSON] були завершені, а також, враховуючи, що станом на\~27.02.2023\~на примусовому\~виконанні виконавчі\~документи про\~стягнення коштів\~з боржника\~ [PERSON] \~на користь\~держави,\~юридичних та\~фізичних осіб\~відсутні,\~але арешт з майна не знято, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст.41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, у зв`язку з наявністю заборони на нерухоме майно, позивач, яка діє в інтересах неповнолітнього сина, не може реалізувати право неповнолітньої дитини на отримання спадщини після смерті батька, тому останнє підлягає захисту з боку суду шляхом ухвалення рішення про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved