Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебував у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №363. В період шлюбу у них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року шлюб між ними розірвано. Позивач стверджував, що останні півтора року відповідачка з сім`єю не проживає, не працює, займається бродяжництвом, зловживає спиртними напоями та самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо дітей. Зазначав, що материнського інтересу, який полягає у піклуванні про дітей відповідачка не проявляє, їх станом, самопочуттям не цікавиться, вихованням не займається, про їх розвиток не піклується. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей, необхідної для забезпечення належного рівня їх життя, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей не надає. Інколи відповідачка приходить до дому в стані сп`яніння, та вчиняє сварки. Посилаючись на зазначені обставини, а також з метою забезпечення інтересів малолітніх дітей, позивач просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову до суду та до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] та аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2028 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 16 січня 2023 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 16-17). Ухвалою суду від 14 березня 2023року за заявою [PERSON] були залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Ухвалою суду від 14 березня 2023 року по справі було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду (а.с. 37). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с. 27. 32, 43, 44, 45). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не сповістив, у встановлений судом строк відзиву на позов не надала (а.с. 27а, 33, 34). У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №363. В період шлюбу у них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9). Діти проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року шлюб між ними розірвано (а.с. 6, 7). Зі змісту позовної заяви вбачається, що останні півтора року відповідачка з сім`єю не проживає, не працює, займається бродяжництвом, зловживає спиртними напоями та самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо дітей. Відповідачка материнського інтересу, який полягає у піклуванні про дітей відповідачка не проявляє, їх станом, самопочуттям не цікавиться, вихованням не займається, про їх розвиток не піклується. Встановлено, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання доньок, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову до суду та до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] та аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2028 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить із встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що доньки відповідачки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , потребують матеріальної допомоги, а відповідачка працездатна та може сплачувати щомісячно аліменти на їх утримання, доказів, що спростовують зазначене суду не надано. Таким чином, враховуючи вищевикладене, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню і з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явленняпозову до суду та до досягнення старшою дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] та аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 вересня 2028 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тому, якщо є такі підстави, позивач може окремо звернутися до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір у справі становить 992,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, дані виплати підлягають стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved