Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

10 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із даним позовом. Посилається на те, що [PERSON] , відповідно до договору купівлі- продажу 63/200 часток домоволодіння від 13.10.202І року є власником 63/200 часток домоволодіння,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить 98/200 частки домоволодіння на підставі рішення Фрунзенського районного народного суду м.Харкова від 12 04.1986 року, справа № 2-578, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2007 року, номер запису 46 в книзі: 1, реєстраційний номер 179930739. [PERSON] належить 39/200 частки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на на підставі рішення Фрунзенського районного народного суду м.Харкова від 22.04.1986 року, справа № 2-578, право власності зареєстровано в Комунальномупідприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2007 року, номер запису 46 в книзі:1, реєстраційний номер 179930739. Домоволодіння складається з: житлового будинку літ.А-1 з прибудовами, житловою площею 62,5 кв.м., загальною площею 132,6 кв.м., житлового будинку літ.3-1, та надвірні будівлі; льох літ.Е, вбиральня літ.С, огорожі №1,№7,№8, ворота №2,№6,№11, дров.водогін №3,хвіртки №4,№5, вигрібна яма№10. Згідно договору конкретного користування, посвідченого 13.10.2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. за реєстровим №4445, укладеного між співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в користування покупця переходить житловий будинок літ. № З-1 загальною площею 20,4 кв.м., житловою 12,5 кв., вбиральня літ.С, хвіртка №5, огорожа №7 та №8, ворота №11. На теперішній час позивач бажає фактичного визначення своєї реальної частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, але в позасудовому порядку вирішити дане питання не можливо. Прохав виділити [PERSON] (ідентифікаційні-: № [NUMBER] ) в натурі 63/200 домоволодіння, а саме: житловий будинок літ.3-1, та надвірні будівлі; льох літ.Е, вбиральня літ.С, огорожі №1,№7,№8, ворота №2,№6,№11, дров.водогін №3,хвіртки №4,№5, вигрібна яма№10, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право спільної часткової власності [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER] ) на 63/200 частини домоволодіння що знаходиться за адресою [ADDRESS] - припинити. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER] ) право власності на житловий будинок літ.3-1, та надвірні будівлі; льох літ.Е, вбиральня літ.С, огорожі №1,№7,№8, ворота №2,№6,№11, дров.водогін №3,хвіртки №4,№5, вигрібна яма№10, шо знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з наступним присвоєнням власної поштової адреси. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 р. відкрито провадження по даній справі. На підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 « Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану « цивільну справу №645/800/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності було направлено до Октябрського районного суду м. Полтави за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу№645/800/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності розподілено на суддю Г.В.Андрієнко Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.01.2023 цивільну справу №645/800/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ у натурі частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності прийнято до свого провадження. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачі надали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , відповідно до договору купівлі- продажу 63/200 часток домоволодіння від 13.10.202І року є власником 63/200 часток домоволодіння,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить 98/200 частки домоволодіння на підставі рішення Фрунзенського районного народного суду м.Харкова від 12 04.1986 року, справа № 2-578, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2007 року, номер запису 46 в книзі: 1, реєстраційний номер 179930739. [PERSON] належить 39/200 частки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на на підставі рішення Фрунзенського районного народного суду м.Харкова від 22.04.1986 року, справа № 2-578, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2007 року, номер запису 46 в книзі:1, реєстраційний номер 179930739. Домоволодіння складається з: житлового будинку літ.А-1 з прибудовами, житловою площею 62,5 кв.м., загальною площею 132,6 кв.м., житлового будинку літ.3-1, та надвірні будівлі; льох літ.Е, вбиральня літ.С, огорожі №1,№7,№8, ворота №2,№6,№11, дров.водогін №3,хвіртки №4,№5, вигрібна яма№10. Згідно договору конкретного користування, посвідченого 13.10.2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. за реєстровим №4445, укладеного між співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в користування покупця переходить житловий будинок літ. № З-1 загальною площею 20,4 кв.м., житловою 12,5 кв., вбиральня літ.С, хвіртка №5, огорожа №7 та №8, ворота №11. На теперішній час позивач бажає фактичного визначення своєї реальної частин: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, але в позасудовому порядку вирішити дане питання не можливо. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст.ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). З моменту набуття позивачем права спільної часткової власностіі на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових пілотів не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені всіма співвласниками. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Без даного виділення в окремий об`єкт нерухомого майна в цілому, позивач не може у встановленому законом порядку, оформити право користування земельною ділянкою та не має можливості повноцінно розпоряджатися своїм майном. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Як випливає з положення ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь- яким шляхом і це унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу) і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст. 120 Земельного Кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав відповідачів у зв`язку з виділом належної позивачу частки в натурі, і таких відповідачами не наведено. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а саме в частині виділення [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) в натурі 63/200 домоволодіння, а саме: житловий будино літ.3-1, та надвірні будівлі; льох літ.Е, вбиральня літ.С, огорожі №1,№7,№8, ворота №2,№6,№11, дров.водогін №3,хвіртки №4,№5, вигрібна яма№10, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинення права спільної часткової власності [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER] ) на 63/200 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; визнання за [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER] ) право власності на житловий будинок літ.3-1, та надвір:- будівлі; льох літ.Е, вбиральня літ.С, огорожі №1,№7,№8, ворота №2,№6,№11, дров.водогін №3,хвіртки №4,№5, вигрібна яма№10, ш: знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні вимог про наступне присвоєння власної поштової адреси слід відмовити, оскільки це питання не входить до повноважень суду та вирішується в позасудовому порядку через органи місцевого самоврядування. На підставі викладеного та

Outcome: partial