Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Кіровоградгаз» в особі Головного правління АТ «Кіровоградгаз», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Південно - Східне межрегіональне управління Державної служби з питань праці про зобов`язання провести перерахунок заробітної плати за період з 01 липня 2020 р. по 15 березня 2021 у відповідності до посадового окладу (к.п.с.=1.0) провідного юрисконсульта (код 2429 КП) штатного розкладу з відшкодуванням різниці у заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі наказу Олександрійського УЕГГ ВАТ « Кіровоградгаз» правонаступником якого є за № 149-к від 23 травня 2019 року його було прийнято на посаду провідного юрисконсульта (0,5 ставки посадового окладу) з неповним робочим днем (4 години в день). 01 липня 2020 року Олександрійське УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз» було реорганізовано шляхом приєднання до нього Світловодського та Онуфрієвського УЕГГ що значно збільшило об`єм роботи для провідного юрисконсульта управління. Зі змістом наказу ВАТ «Кіровоград» на підставі, якого проводилось вищезазначена реорганізація. Позивач не був ознайомлений та був вимушений працювати додатково і в інтересах управлянь що приєднались до Олександрійського управління газового господарства на правах виробничих дільниць, тобто коли суттєво були змінені умови праці. Враховуючи те, що провідний юрисконсульт працює у режимі ненормованого робочого дня, коли міра праці визначається «не тільки тривалістю робочого часу, але й колом обов`язків і обсягом виконаних робіт, тобто навантаженням» він був вимушений виконувати значно більший обсяг виробничих завдань, чим ті що були визначені трудовим договором, що не відповідає змісту ч.1 ст. 21 КЗпП України. Згодом йому стало відомо, що 01 липня 2020 року у штатний розпис Олександрійського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз» були внесені зміни, а саме введено 0,5 штатної одиниці провідного юрисконсульта, яка залишилася вакантним. 15 березня 2021 року наказом Олександрійського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз» за 3 118 к/кр він був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що 14 квітня 2021 року звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про визнання незаконним та скасування наказу Олександрійського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз» № 118 к/кр про звільнення з посади провідного юрисконсульта та поновлення на займаній посаді. До відзиву за наведеним позовом долучений наказ ВАТ «Кіровоградгаз» № 20- к/тр від 12 січня 2021 року, за змістом якого зі штатного розкладу Олександрійського УЕГГ виводилась посада провідного юрисконсульта (код 2429 КП) з посадовим окладом 8667 грн. (к.п.с. =1.0), при цьому посада яку він обіймав в Олександрійському УЕГГ була єдиною за штатним розписом Управління із посадовими обов`язками провідного юрисконсульта. Приймаючи те що працював та був звільнений з посади провідного юрисконсульта (0,5 ставки посадового окладу) з неповним робочим днем (4 години на день), а зі штатного розкладу при звільненні була виведена посада провідного юрисконсульта (код 2429 КП) з посадовим окладом 8667 грн. (к.п.с.=1.0) позивач був змушений звернутися за захистом своїх прав. Просить поновити пропущений строк позовної давності звернення до суду через COVID -19, зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Кіровоградгаз» в особі Головного правління АТ «Кіровоградгаз`провести перерахунок заробітної плати за період з 01 липня 2020 року по 15 березня 2021 року у відповідності до посадового окладу ВАТ «Кіровоградгаз», його структурного підрозділу Олександрійського УЕГГ з послідуючим відшкодуванням різниці у заробітної плати, яку недоотримав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Наголосив на тому, що хоча і працював неповний робочий день, а чотири години, разом з тим виконував роботу, яка за навантаженням прирівнювалася до роботи на ставку. Крім того, вважає, що в діях відповідача містяться порушення вимог ч.3 ст. 32 КЗпП України, щодо неповідомлення його про істотні зміни умов праці, а саме розмір оплати праці, режиму роботи, скасування неповного робочого часу. Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Кіровоградгаз» в особі Головного правління АТ «Кіровоградгаз» Жукова Г.Л. заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування викладені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи Південно - Східне межрегіональне управління Державної служби з питань праці у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять письмові пояснення про відмову у задоволенні позовних вимог та розгляд справи без їх участі. (а.с 42, 43). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. На підставі наказу за №м 149-к від 23 травня 2019 року, [PERSON] з 27 травня 2019 року прийнято на посаду юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства з неповним робочим днем ( 4 години) з посадовим окладом 4333, 00 грн. на місяць (при Кпс=1,0) згідно штатного розпису та оплатою праці за фактично відпрацьований час. Встановлений режим роботи (4 години в день) робочі дні понеділок, вівторок, середа, четвер. (а.с. 67). Заявою від 22 травня 2019 року [PERSON] просив прийняти його на роботу саме за тими умовами, що містяться у наказі (а.с. 70). 01 жовтня 2019 року, [PERSON] звернувся до виконуючого обов`язки Олександрійського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз» Сердюку В.І. про встановлення з 01 жовтня 2019 року п`ятиденного робочого тижня з неповним робочим днем - чотири години в день, а саме: понеділок, вівторок, п`ятниця з 08 - 00 години до 12- 00 години ; середа, четвер з 13 - 00 години до 17-00 години. З вихідними днями : субота і неділя. (а.с.71). На підставі наведеної вище заяву ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоград» Олександрійського управління по експлуатації газового господарства за № 252- к від 01 жовтня 2019 року був виданий наказ про зміну режиму роботи (а.с. 69) Таким чином, судом встановлено, що твердження позивача про надмірне навантаження та виконання ним робот, як за цілий робочий день не підтверджується жодними доказами, а робочі дні та години встановлені на підставі його заяв. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно ст. 56 КЗпП України передбачено, що за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про оплату праці» при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Сторони трудового договору заздалегідь до початку трудового процесу досягли домовленості про грошовий розмір оплати праці, діють у власних інтересах, межі яких встановлені законодавством, трудовим договором та іншими нормами, діючими в сфері оплати праці. Відповідно до умов трудового договору, укладеного сторонами, останній працював на посаді провідного юрисконсульта з неповним робочим днем (4 години), що відображено в наказі № 149-к від 23 травня 2019 року, табелях обліку робочого часу та отримував кошти за фактично виконану роботу за фактично відпрацьований час , що не порушує його прав. Твердження відповідачем вимог ч.3 ст. 32 КЗпП України, щодо неповідомлення його про істотні зміни умов праці, а саме розмір оплати праці, режиму роботи, скасування неповного робочого часу не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне. Статтею 32 КЗпП України, передбачено три види зміни умов трудового договору: -переведення на іншу роботу; - переміщення на інше робоче місце; - зміна істотних умов праці. Будь-які зміни умов трудового договору повинні відбуватися з дотриманням законності та не порушувати права працюючих. Судом встановлено, що істотні умови праці щодо посади провідного юрисконсульта підприємством були збережені, оскільки не було змінено систему та розмір оплати праці, пільг, режим роботи, не скасовано неповний робочий день, не змінено найменування посади. 12 січня 2021 року наказом Голови правління ВАТ «Кіровоградгаз» № 20-к/тр « Про внесення змін до штатного розпису» з 16 березня 2021 року посаду провідного юрисконсульта (1 штатна одиниця) було виведено зі штатного розпису Олександрійського УЕГГ. Матеріали справи містять акт Управління Держпраці у Кіровоградській області за № КР7953/225/АВ від 28 вересня 2021 року, з якого вбачається, що відповідно до штатного розпису Олександрійського управління по експлуатації газового господарства на 2020 рік, який вводиться в дію з 01 липня 2020 року була введена повна ставка на провідного юрисконсульта, але заяв [PERSON] про прийняття його на посаду провідного юрисконсульта Олександрійського управління по експлуатації газового господарства з повним робочим днем до інспекційного відвідування підприємством надано не було. Крім того, перевіркою відповідача, яка проводилася Управління Держпраці у Кіровоградській області у період з 27 вересня 2021 року по 28 вересня 2021року порушень законодавства про працю виявлено не було. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано жодного доказу порушення його трудових прав, тому вимоги щодо проведення перерахунку заробітної плати за період з 01 липня 2020 року по 13 березня 2021 року задоволенню не підлягають Стосовно поновлення строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 234 КЗпП України, суд може поновити ці строки у випадку пропуску з поважних причин. Частиною 1 ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, позивачу стало відомо про введення до штатного розпису Олександрійського УЕГГ 0.5 ставки провідного юрисконсульта вже 28 жовтня 2021 з листа ВАТ «Кіровоградгаз» № ВИХ25/3983 (а.с. 13), а до суду звернувся 29 вересня 2022 року. Суд критично ставиться до обґрунтувань порушення строку звернення до суду через COVID -19, оскільки не було перешкод подати позов шляхом надсилання позовної заяви та додатків «Укрпоштою». Більше того, листування по спірному питанню відбувалося у 2020 - 2022 році під час ковідних обмежень, що не спростовується матеріалами справи (а.с.7-23). Таким чином, судом не встановлено порушень в оплаті праці з боку відповідача тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed