Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

20.01.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2014 року, спільне господарство не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейні цінності, та відношення один до одного, які звели нанівець взаємоповагу, любов та розуміння між ними. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим, строку для примирення не потребує. У сторін немає спільних неповнолітніх дітей. Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Старобільського районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 03.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Справа була призначена до розгляду в судові засіданні на 29.03.2023 року та 24.04.2023 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.08.1993 року виконкомом Верхньопокровської сільської Ради народних депутатів Старобільського району за актовим записом № 3, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). У сторін немає спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у позивача відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутні почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам суспільства, у зв`язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved