Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06.12.2005 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З 01.09.2020 року їхній син [PERSON] навчається у Дніпровському фаховому коледжі енергетичних та інформаційних технологій (наказ про зарахування від 29.07.2020 року №76-у) за спеціальністю 192 будівництво та цивільна інженерія на денній формі навчання. Дата закінчення навчання 30 червня 2024 року. 27.07.2018 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року, яке набрало чинності 12 січня 2016 року, на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] з частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [INFO] їхньому сину [PERSON] виповнилося 18 років, виплати аліментів припинилися. На даний час [PERSON] навчається в коледжі на денній формі навчання та потребує утримання, адже у зв`язку з навчанням не має самостійного заробітку, та не має можливості працювати, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. У добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на період навчання їхнього сина. У зв`язку з цим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 22.02.2023 року відповідач надав відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнав. В обґрунтування зазначив, що він є пенсіонером по інвалідності 3 групи, в зв`язку з чим має двічі на рік лікуватися стаціонарно та постійно приймати дорогі ліки, при цьому отримуючи пенсію по інвалідності в розмірі 2226, 00 грн. на місяць, інших доходів не має. Вказаної суми йому не завжди вистачає на його забезпечення, а стягнення аліментів призведе його до нужденності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 28.02.2023 року від позивачки надійшла відповідь на відзив в якому зазначено, що відповідно до чинного законодавства України аліменти також можуть стягувати з пенсії по інвалідності, у такому самому порядку як із інших видів доходу платника аліментів. Також зазначила, що крім пенсії по інвалідності відповідач має дохід, як приватний підприємець, але приховує його. Крім того зазначила, що особи з інвалідністю ІІІ групи можуть провадити різні види трудової діяльності, але відповідач не робить цього задля того, щоб не мати офіційний дохід та не сплачувати аліменти. Тому вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі части з усіх видів його доходу на період навчання їх спільного сина. Позивачка до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , вбачається, що його батьками є сторони по справі. Відповідно довідки №281 від 21.11.2022 року [PERSON] , [INFO] навчається у Дніпровському фаховому коледжі енергетичних та інформаційних технологій з 01 вересня 2020 року (наказ про зарахування від 29.07.2020 року №76-у) за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія на денній формі навчання (бюджет). Дата закінчення навчання 30.06.2026 року. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , який народився [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року, яке набрало чинності 12 січня 2016 року, на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , з частини з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , на частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнення провадити з дня набрання чинності рішенням суду. Відізвати виконавчий лист №191/2724/15-ц, виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області. З копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серія [NUMBER] виданого 07.07.2015 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом 3 грп., загальне захворювання, термін дії: довічно. З довідки про доходи №4527 1457 7865 7512 виданої Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян відділ обслуговування громадян №26 (сервісний центр) [PERSON] перебуває на обліку в Дніпровському приміському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.08.2022 року по 31.01.2023 року складає 9702, 38 грн. Відповідно до виписки із медичної карти №320 стаціонарного хворого який знаходиться на лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Синельниківська ЦМЛ «СМР» від 04.02.2022 року [PERSON] , [INFO] має діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ІІ ст., неускладнений гіпертонічний криз (26.01.2022 року), ризик 3, гіпертензивне серце. ОХЗ грудного відділу хребта. СН І ст.. Астено-невротичний синдром. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Синельниківська ЦМЛ «СМР» від 21.02.2023 року [PERSON] , [INFO] має діагноз: післяопераційний гіпотиреоз (15.04.2014). Гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ІІ ст., неускладнений гіпертонічний криз (26.01.2022 року), ризик 3, гіпертензивне серце. ОХЗ грудного відділу хребта. СН І ст.. Астено-невротичний синдром. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України). Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу( ст.201 Сімейного Кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній син навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися він не має змоги у зв`язку з навчанням, а відповідач є інвалідом ІІІ групи та має мінімальний розмір пенсії, про що надав документальні докази, тому суд враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання. При цьому суд зазначає, що стягнення аліментів в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку передбачено лише при стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Доводи позивачки щодо отримання доходів відповідачем як приватним підприємцем є безпідставними, оскільки жодного документального цьому підтвердження суду не надано. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial