Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання прав власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами [ADDRESS] , належав на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 21.02.1986 року (1/2 частина) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.1986 року(1/2 частина) [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Спадщину за законом після померлої [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] шляхом вступу в управління та користування спадковим майном. Проте, за свого життя [PERSON] на своє ім`я не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок та зареєструвати право власності на нього. [INFO] [PERSON] померла. На випадок своєї смерті остання заповіту не залишала. Зазначає, що спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла вона, її дочка [PERSON] , шляхом подання до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області заяви про прийняття спадщини, по якій відповідно у нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за № 13/2015. Вказує, що спадкоємцями за законом першої черги також є сини спадкодавця - [PERSON] та син - [PERSON] , які відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] . Зазначає, що в нотаріальному порядку вона не може реалізувати своє право на спадщину після померлої матері [PERSON] на вищевказаний спадковий будинок, оскільки після померлої [PERSON] спадкоємець [PERSON] в особистих речах спадкодавця не знайшла оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] , які спадкодавцем були безповоротно втрачені, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав та реалізації права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, загальною площею 79,8 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з: «А-1»-житловий будинок, «Д»-погріб з шийкою; «б»-сарай; «Б»-сарай; «В»-сарай-гараж; «Г»-вбиральня; «№1»-огорожа; «№2»-ворота; «№3»-ворота; «№4»-колонка питна; «№5»-яма вигрібна. У судове засідання позивач та її представник, адвокат Потапенко А.М., не з`явилися, через канцелярію суду подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позову, також просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи, Гребінківської ДНК, у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Гребінківським РВ ЗАГС Полтавської області, актовий запис про смерть № 69 (а.с. 16). На час смерті [PERSON] мала у власності житловий будинок [ADDRESS] , який належав останній на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 21.02.1986 року (1/2 частина) та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.1986 року(1/2 частина) (а.с. 27-28 зврт.). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла повністю: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Відповідно до довідки № 8161 від 04.11.2022 року, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні - будинку осіб вбачається, що станом на день смерті [PERSON] разом із нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2022 року, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] згідно алфавітної книги Гребінківської ДНК не заводилася, заяви про прийняття спадщини не подавалися (а.с. 07). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання та вступом в управління спадковим майном, зокрема, проживала і користувалася житловим будинком до своєї смерті, підтримувала його у належному для проживання стані, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР прийняла спадщину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з правовою позицією пленуму Верховного суду України, викладеною у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. [INFO] [PERSON] померла. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис про смерть № 151 (а.с. 10). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала. Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні - будинку осіб № 3763 від 28.09.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області, на час смерті [PERSON] разом із нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2022 року, виданої державним нотаріусом Другої лубенської державної нотаріальної контори виконуючою обов`язки завідуючої Гребінківської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., вбачається, що спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] , згідно алфавітної книги в Гребінківській ДНК заведена за № 13/2015 рік (а.с. 07). Відповідно матеріалів спадкової справи № 13/2015 р., яка була надана на виконання ухвали суду від 08.02.2023 року, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] . Заяву про відмову від спадщини подали [PERSON] та [PERSON] . У видачі Свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 07, 52-63). Згідно Технічного паспорту на будинок садибного типу та Інформаційної довідки № 1304 від 14.03.2023 року, виданої директором ТОВ «БТІ М», житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з: «А-1»-житловий будинок (загальна площа - 79,8, житлова площа - 47,6), «Д»-погріб з шийкою; «б»-сарай; «Б»-сарай; «В»-сарай-гараж; «Г»-вбиральня; «№1»-огорожа; «№2»-ворота; «№3»-ворота; «№4»-колонка питна; «№5»-яма вигрібна. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено, житлова площа змінилася за рахунок внутрішнього перепланування без втручання в огороджуючі та несучі конструкції. Зруйновано прибудови «б1», «в» сарай «Ж», сарай «Е», сарай-гараж «В» бувша назва сарай «В», побудовано споруди №3, №4 - ворота, №5 яма вигрібна - відповідно до переліку, затвердженого Постановою КМУ № 406 від 07.06.2017 року, роботи з переобладнання та перепланування жилого приміщення, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середнім (СС2) та значними (СС3) наслідками, не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення робіт об`єктів не підлягає прийняттю в експлуатацію (а.с.73-76). Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. За правилом п. 1 ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved