Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь заборгованість в сумі 15652 грн. 60 коп., з яких основний борг 15000 грн., інфляційні втрати - 570 грн. та 3 % річних у сумі 82 грн. 60 коп. На обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору позики, укладеного письмово між нею та відповідачкою у формі розписки, відповідачка 28.05.2022 отримала у тимчасове оплате володіння та користування 15000 грн. зі строком повернення до 01.09.2022. Однак, в порушення зобов`язань відповідачка вчасно борг не повернула, на звернення з проханням повернути гроші не реагує. Оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, просила позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідачки 15000 грн. боргу, інфляційні втрати в сумі 570 грн. та 3 % річних в сумі 82 грн. 60 коп. Представник позивача\~ [PERSON] \~адвокат Басай\~М.М.\~в судовому\~засіданні в\~режимі відеоконференції\~позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі,\~просив їх\~задовольнити.\~Не заперечував\~проти заочного\~розгляду справи. Відповідачка [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідачки не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 612\~ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, 28.05.2022 відповідачка [PERSON] отримала від позивачки [PERSON] грошові кошти у розмірі 15000 грн., які зобов`язувалася повернути до 01.09.2022, що підтверджується розпискою [PERSON] , оригінал якої оглянуто судом. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона, позичальник, зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона, позикодавець, стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з договору позики, умови якого [PERSON] у встановлені строки в повному обсязі не виконала, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки та відсутністю заперечень відповідача. Дійсність договору презумується. У зв`язку з неналежним невиконанням умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 15000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною другою статті 625\~ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, зважаючи, що [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, з відповідача на користь позивача підягають стягненню 3 % річних у розмірі 82 грн. 60 коп. та інфляційні втрати в сумі 570 грн. Правильність розрахунку не спростована відповідачем. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором позики, не надала суду жодного доказу на спростування виниклої заборгованості та її розміру, не надала суду доказів, що прострочення виконання\~грошового зобов`язання сталося не з її вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved