Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 24.07.1993 року між ним та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, від якого мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб з [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 24.07.1993 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області про що свідчить повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , запис № 546, видане 10.03.2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) (а.с. 11). Сторони спільного господарства не ведуть. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved