Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2011 року. У свідоцтві про народження батьком позивача [PERSON] , [INFO] , вказаний відповідач [PERSON] . На теперішній час [PERSON] є повнолітнім, не працює, оскільки з 01.10.2022 року по 30.09.2026 року навчається на стаціонарному відділенні в Економіко-гуманістичній академії у м.Варшава. Позивач перебуває на повному забезпеченні матері. Його батько [PERSON] матеріально забезпечений, однак добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тому позивач просив суд стягувати з відповідача на його користь аліменти у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення ним 23-х років. Представник позивача [PERSON] адвокат Щербина Ю.О. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, просив задовольнити позовну заяву частково та стягнути з нього аліменти на утримання позивача у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення позивачем навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення ним 23-х років. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі, що розірваний рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2011 року. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач [PERSON] (а.с.11). На теперішній час позивач із 01.10.2022 року по 30.09.2026 року навчається на стаціонарному відділенні в Економіко-гуманістичній академії у м.Варшава, що підтверджується відповідною довідкою про прийняття іноземця на стаціонарне навчання від 21.07.2022 року (а.с. 6-7). У зв`язку з навчанням, [PERSON] не працює та заробітну плату не отримує, перебуває на повному забезпеченні матері. Батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, або має на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб, до суду не надано. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, яка зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, як мати, так і батько мають рівні обов`язки щодо утримання та виховання дитини незважаючи на те, що один з батьків проживає окремо. Суд не може погодитися з посиланнями позивача у позовній заяві щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження цих обставин, не надано доказів з чого виходив позивач зазначаючи саме такий розмір аліментів, тоді як обов`язок доказування статтею 81 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини, як на підставу своїх вимог та заперечень. Також, відповідач надав довідку про доходи №4 від 28.03.2023 року, відповідно до якої його середньомісячний дохід складає 6201,18 гривень та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення позивачем навчання, а у випадку продовження навчання до досягнення ним 23-х років. Крім зазначеного, судом не встановлено й інших обставин при визначенні розміру аліментів встановлених ст.182 СК України, що давало би можливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Враховуючи вказані обставини, суд вважає стягувати зі [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до закінчення ним навчання у навчальному закладі Економіко-гуманістична академія у м. Варшава, у разі продовження навчання до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, починаючи стягнення з 02.02.2023 року. Також з відповідача підлягає стягненню 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial