Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав,\~що він, [PERSON] , є рідним сином [PERSON] . Нажаль, 22 жовтня 2008 року його батьки розірвали шлюб та почали проживати окремо. Наразі він навчається на денній формі в Льотній академії Національного авіаційного університету в м. Кропивницькій на факультеті менеджменту, та є курсантом першого кypcу. В зв`язку з тим, що він навчається на денній формі навчання в нього не має можливості працевлаштуватись та отримувати власний стабільний дохід для забезпечення себе під час навчання в академії. Його мати самостійно на разі не в змозі забезпечити в повній мірі витрати пов`язані з його навчанням. Щомісяця він несе витрати пов`язанні з придбанням навчально-методичних посібників, підручників, витрачає кошти на придбання квитків до м. Кропивницький. Крім того, йому потрібні грошові кошти на придбання одягу та продуктів харчування. Його мати [PERSON] надає йому матеріальну допомогу, однак його батько [PERSON] не приймає участь у його житті, та в добровільному порядку відмовляється надавати йому кошти на період його навчання в льотній академії. Йому, позивачу, достовірно відомо, що відповідач є працездатною особою та має можливість надавати грошову допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби придбання навчальної літератури, посібників), харчування, одяг, користування транспортом. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язок відповідача надавати йому матеріальну допомогу на період його навчання, просить суд задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів». Відповідачем 11.01.2023 року до суд було подану заяву, в якій він зазначає наступне. Він, [PERSON] , дійсно є працездатною людиною і на теперішній час отримує заробітну платню у розмірі 8000 грн. Оскільки має на утриманні неповнолітню дитину, своєчасно і в повній мірі сплачує комунальні послуги, а також має вади здоров`я, отриманого доходу ледве вистачає зводити кінці з кінцями. За вадами здоров`я: у дитинстві ним була отримана травма, яка призвела до повної втрати зору лівого ока, внаслідок даної травми згодом він почав втрачати зір на друге око. Для виправлення ситуації у 2020 pоці він пройшов обстеження та виконав хірургічну операцію з відновлення зору, та нажаль операція не принесла запланованого результату. На теперішній момент в нього є необхідність у проведенні додаткової дорогої лазерної операції, але нажаль, враховуючи рівень його доходу, в нього немає можливості виконати дану операцію, потрібно накопичувати гроші. Влітку 2022 року він також звернувся до лікаря кардіолога з жалобою на нестерпний біль серця на протязі довгого періоду, попередньо за підсумками консультації з кардіограми підозра на артемію. Також лікар наполягає на повному обстеженні, яке також потребує витрат, коштів, яких він поки ще не має. Враховуючи вищесказане, просить відмовити у задоволенні позовної заяви стосовно нього на утримання дитини після досягнення нею повнолітнього віку. Третя особа 27.01.2023 року подала до суду заяву, в якій зазначає наступне. 10.06.2022 року її син звернувся до суду з позовом до батька про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки продовжує навчання на 2 курсі факультету менеджменту Національного авіаційного університету - денна форма навчання. Відповідач заперечує у задоволенні позову, наводячи свої вагомі, як на його погляд, аргументи. Вона, як мати, яка 18 років утримує сина практично сама, хоче заперечити і навести свої. Протягом усього періоду, починаючи з 3-років, розмір допомоги відповідача не досягав мінімального і саме тому, на період, коли сину виповнилось 16 років [PERSON] мав заборгованість по аліментам 170 000 гривень. Нажаль, після вмовлянь забрати виконавчий лист і відмовитись від претензій стосовно боргу, обіцяючи допомагати сину в будь-який момент, сподіваючись, що він зрозумів, що це його обов`язок теж, вона забрала виконавчий лист, про що пошкодувала вже через дуже короткий час, коли син закінчив школу і потрібна була допомога при вступі, їм було відмовлено, мотивуючи відсутністю коштів, бо якраз [PERSON] повернувся з відпочинку на Шрі-Ланці зі своїм другим сином і дружиною, підтвердженням чого є фото з соцмереж, якими ділиться його дружина. Не має нічого проти цього, ні вона, ні дитина не винуваті, мають право на відпочинок. Але це право не мав би її син, якби у дитинстві, після року вмовлянь [PERSON] надати їм дозвіл на виїзд за кордон на відпочинок і не отримавши його, змушені були подати позов до Саксаганського суду, щоб його отримати. Поступивши до ЛАНАУ і, отримавши кімнату в гуртожитку, яка була взагалі пуста, і не придатна до життя, їй довелося взяти гроші з кредитки і самим з сином робити ремонт, купувати ліжко, матрац ортопедичний, оскільки він має проблеми зі спиною, стіл, та ін., заплатити за рік за гуртожиток, придбати форму за 7000 грн., що було обов`язковою умовою для всіх студентів. Отже обіцяної допомоги вони не отримали, зате вкотре впевнилися в непорядності людини, тим більше тата. На море вони того року не поїхали взагалі. Отже, враховуючи вищесказане, видно, що проблема з коштами у відповідача для розвитку і виховання сина бере початок з самого народження дитини, коли на прохання придбати памперси ним було нарізано папірці розміром 5-гривневою банкнотою, якою він обгорнув їх з двох сторін і дав їй, тікаючи і регочучи, при цьому витягаючи пралку з квартири. Всі скарги на стан здоров`я не завадили йому придбати новий позашляховик, оформивши його на дружину, а також нежитлове приміщення, за адресою [ADDRESS] , яке було придбане 11.02.2022 року, як раз в той період, коли нагальною потребою відповідача була нестача коштів на лікування і порятунок свого зору, що також вважає дивним, оскільки це потенційно небезпечний водій. Також у власності відповідача є квартира, гараж. Вона теж працює в школі і має невеличкий дохід, що підтверджено довідкою з бухгалтерії. Зараз періодично ходить на підробітки, але цих коштів все одно дуже мало. Син стипендію не отримує, хоча вчиться непогано, є старостою групи. Свого власного житла не має, винаймає і теж сплачує комунальні послуги, борги відсутні. Також має другу неповнолітню дитину, віком 5 років, яку утримує сама, з чоловіком розлучилися і він мешкає в іншій країні, періодично надаючи добровільну допомогу доньці. Має проблеми зі здоров`ям після народження доньки і направлення лікаря зробити обстеження, але, нажаль, не доходять руки до себе, бо діти мають потребу в харчуванні, одязі, розвитку та інших речах, необхідних для життя. Враховуючи вищесказане, просить задовольнити позовну заяву на користь сина. Відповідачем 08.03.2023 року до суду було подано заяву, в якій зазначено наступне. Він, [PERSON] , ознайомившись із наданою заявою третьої особи [PERSON] , хоче зазначити, що [PERSON] завідомо подає інформацію до розгляду справи по виплаті аліментів дитині після досягнення повноліття, а саме позивачу [PERSON] неправдивою та не має жодного стосунку до справи і жодних доказів. Підтвердженням того, що третя особа [PERSON] подає неправдиву інформацію є: [PERSON] надає інформацію, що працює у Криворізькій гімназії № 88 та отримує заробітну платню і має незначні підробітки. Але ж [PERSON] та позивач [PERSON] з початком бойових дій виїхали із країни до країни Польща, м. Варшава, де і по цей час третя особа [PERSON] знаходиться фізично, а позивач повернувся до України, тому що тут знаходиться подруга, з якою разом є бажання спільно проводити час. Доказом того, що третя особа [PERSON] знаходиться не в Україні, є її відсутність на всіх минулих засіданнях по розгляду даної справи. Також йому достовірно відомо, що «Фондом фундації» було забезпечено перебування як третьої особи, так і позивача житлом, соціальними виплатами, гуманітарною підтримкою та найголовніше було надане офіційне працевлаштування третьої особи [PERSON] з першого дня перебування за кордоном, про що третя особа [PERSON] навмисне не надає жодних відомостей. Таким чином, станом на сьогоднішній день, третя особа [PERSON] перебуває на території країни Польща у м. Варшава, де отримує пільги, житло, допомогу та офіційно працює з оплатою праці у розмірі 3200,00 Польських zl, що дорівнює згідно курсу валют НБУ станом на 08.03.2023 р - 28 000 гривні та додатково заробітну платню у Криворізькій гімназії №88 13 000 гривень, що сукупним прибутком становить 41 000 грн. на місяць, що є прибутками, які в 5 разів вищі, в порівнянні з його місячним прибутком. Стосовно наданої інформації про те, що при вступі позивача до навчання, обов`язковою умовою було винаймання житла та оздоблення приміщення: жодної публічної інформації щодо таких обов`язкових умов немає на офіційному джерелі даного навчального закладу, тим більше при зверненні ним до приймальної комісії та керівництва за номерами телефонів вказаних на офіційній сторінці навчального закладу, отримує здивовану відповідь щодо таких умов при вступі до ВНЗ, бо таких умов не існує взагалі. Стосовно наданих третьою стороною невідомих чеків, які не несуть системного характеру та не відображають жодної конкретики, а тільки мають номер транзакції, ставлять під сумнів їх походження. Стосовно інших зауважень, які надає третя особа [PERSON] , повідомляє, що вони також є неправдивими, тому як ніколи перед [PERSON] заборгованості він не мав та не має, що підтверджує постановою про завершення попереднього виконавчого провадження. Також надає документ, який свідчить про те, що [PERSON] завжди отримувала кошти від нього у добровільному порядку, незважаючи на виконавчий лист, який також виконувався. Звертає увагу, що добровільно перераховував гроші та певний період часу привозив особисто гроші до шкільного закладу, де навчався на той час позивач [PERSON] та передавав до рук особисто, на той момент була така можливість. Також неодноразово безпосередньо до нього звертався за грішми і сам позивач у приватному порядку, де також жодного разу він не відмовив, при цьому залишаючись з сумами 15 грн. на існування та без роботи. Проте додає фото копії звернень та квитанції про перерахування грошей, які цілком співпадають за датою та часом звернення про таку необхідність. Особливо звертає увагу, що в жодній переписці з позивачем та третьою особою неможливо побачити запитань вільно етичного характеру та, натомість, переважають запити - гроші, гроші, гроші та ще раз гроші. Як колишній законний чоловік третьої особи [PERSON] , звертає увагу на обрану життєву позицію [PERSON] , де крім фізичної зради своїм чоловікам та грошей у житті, більш нічого для неї не існує, беззаперечним доказом є надання третьою особою [PERSON] документів про кількість та тривалість її шлюбів і впевнений це далеко не останній. Таким чином, враховуючи вищевказане, просить відмовити у задоволенні позову щодо сплати аліментів дитині після досягнення повноліття у зв`язку з тим, що не має можливості допомагати повнолітній дитині. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. При цьому зазначив, що на підтвердження відомостей про заробітну плату, він надав письмові докази. Відповідач утримує свою нерухомість, тому може сплачувати йому аліменти, відповідач має автомобіль, але він, позивач, не має доказів про власника, йому невідомо хто автомобіль обслуговує. Йому допомагає мати, зараз навчання проходить дистанційно і з грудня 2021 року він проживає разом з матір`ю, вона його повністю забезпечує, але допомоги яку йому надає мати йому недостатньо, наразі він має заборгованість за гуртожиток за декілька місяців. Поступатися позовними вимогами для досягнення компромісу з відповідачем, не бажає. Додаткові докази подавати не бажає. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. При цьому зазначив, що третя особа забрала виконавчий лист для того, щоб отримувати субсидію, він не заперечує, що мати утримує сина, він не має змоги допомагати, він лікується. При цьому пояснив, що для досягнення компромісу по даній справі, в разі якщо сторона позивача також поступиться своїми вимогами, готовий добровільно сплачувати 500 грн., так як його дохід складає 8\~600,00 грн. Додаткові докази подавати не бажає. Третя особа в судовому засіданні, позов підтримала, при цьому зазначила, що вона спонукала сина написати позов. Дитина проживає разом з нею, вона його годує, одягає. Її син навчається на денній формі навчання у м. Кропивницький, вона йому допомагає матеріально, придбала форму, меблі, сплачує за гуртожиток, дає кошти на дорогу та харчування. Вона вважає, що відповідач має можливість допомагати своєму синові. Їй невідомий розмір заробітної плати відповідача, знає, що він раніше їздив відпочивати за кордон. Їй невідомо чи купував щось собі відповідач після повноліття їхнього сина. Її дохід складає 10000,00 грн., чоловіка в неї немає. Має ще одну дитину, колишній чоловік, батько цієї дитини, періодично, добровільно надає їй допомогу. Вона відкликала виконавчий лист щодо сплати аліментів до повноліття сина, оскільки відповідач обіцяв добровільно допомагати. Також пояснила, що відповідач має ювелірний бізнес. У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: довідки з навчального закладу (а.с. 6, 22, 60, 127), свідоцтво про народження (а.с. 11), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 12), довідка про доходи [PERSON] (а.с. 40), квитанції (а.с. 41- 49), свідоцтво про народження (а.с. 50), виписка з медичного центру «Новий зір» (а.с. 51-54), кардіограма серця (а.с. 55), направлення (а.с. 56), довідка про доходи [PERSON] (а.с. 62, 63,64), відомості з реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 67-68), рішення (а.с. 72-74), рішення (а.с. 75-77), довідка про доходи [PERSON] (а.с. 79), свідоцтво про народження (а.с. 80), відомості з реєстру прав на нерухоме майно (а.с. 81-82, 125-126, 133-134), роздруківки чеків (а.с. 84-100), роздруківка АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 108-109), роздруківки смс-повідомлень (а.с. 111-113), постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 115), роздруківки квитанцій (а.с. 116-119), повідомлення (а.с.122-123). Суд,

Outcome: dismissed