Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

В лютому 2023 року Вінницька міська рада звернулась із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлою. Вимоги заяви мотивовано тим, що 16 червня 2022 року до виконавчих органів Вінницької міської ради надійшло звернення голови правління ОСББ «НАШ ДІМ - СКЛАДСЬКА 11» щодо гр. [PERSON] . За інформацією, надаю головою правління ОСББ, гр. [PERSON] , [INFO] зникла безвісті. У листі голови правління ОСББ вказано, що гр. [PERSON] була одинокою та ніяких родичів у неї не було. Також, у квартирі [ADDRESS] , ніхто не проживає, існує заборгованість за сплату членських внесків на утримання ОСББ та за проведення ремонтних робіт у будинку [ADDRESS] . На звернення ВМР Вінницьким районним управлінням поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлено, що 2000-х роках за адресою: [ADDRESS] , самостійно проживала інвалід 1-ї групи гр. [PERSON] , яка часто хворіла, їй було важко пересуватися та говорити, тому їй допомагали сусіди. У 2005 - 2006 роках гр. [PERSON] вирішила переїхати на постійне місце проживання до м. Уренгой (російська федерація). Станом на 20 червня 2022 року, гр. [PERSON] , зареєстрованою або знятою з реєстрації місця проживання у Вінницькій області - не значиться. За адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований. Актовий запис про реєстрацію смерті гр. [PERSON] , не виявлено. Станом на 29 грудня 2012 року, квартира [ADDRESS] , за [PERSON] зареєстровано право приватної власності в цілому. Оголошення гр. [PERSON] померлою є необхідним для вступу у спадщину її спадкоємців, які зможуть оформити право власності на квартиру в порядку спадкування. З підстав наведених вище Вінницька міська рада звернулась до суду із даною заявою. В судовому засіданні представник ВМР Савчук Т.М. вимоги заяви підтримала в повному обсязі, з наведених у ній підстав та просила суд її задовільнити. Суд, вислухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що за інформацією КП «ВМБТІ» від 29 квітня 2022 року згідно матеріалів інвентаризаційної справи №3083, станом на 29 грудня 2012 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності в цілому на кв. [ADDRESS] (а.с. 11). 16 червня 2022 року до виконавчих органів Вінницької міської ради надійшло звернення голови правління ОСББ «НАШ ДІМ - СКЛАДСЬКА 11», з якого вбачається, що в квартирі [ADDRESS] жила [PERSON] , [INFO] , яка приблизно 12 років тому поїхала до російської федерації та за неперевіреною інформацією померла. Зараз ніхто в квартирі не проживає, за неї не оплачуються членські внески на утримання ОСББ та за проведення ремонтів в будинку. До даної квартири не раз намагались залізти безхатченки. [PERSON] була одинокою та ніяких родичів не було, ніхто навіть за 12 років не поцікавився куди поділась [PERSON] , а тому голова правління ОСББ просить вирішити подальшу долю вказаної квартири та передати її міській раді (а.с. 7). Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ДМС України у Вінницькій області від 20 червня 2022 року станом на 20 червня 2022 року гр. [PERSON] зареєстрованою або знятою з реєстрації місця проживання у Вінницькій області не значиться (а.с. 9). За відомостями департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради в реєстрі територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , ніхто не зареєстрований (а.с. 10). Виконавчими органами ВМР направлявся запит до Відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) щодо наявності актового запису про реєстрацію смерті гр. [PERSON] , [INFO] . Листом від 10 травня 2022 року повідомлено, що актового запису про реєстрацію смерті гр. [PERSON] , не виявлено (а.с. 12). Відповідно до листа Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 06 грудня 2022 року (а.с. 15, 16), під час проведення першочергових оперативно - розшукових заходів було встановлено, що у 2000-х роках за адресою: [ADDRESS] , самостійно проживала інвалід 1-ї групи гр. [PERSON] , [INFO] , її знали всі сусіди так як, остання часто хворіла, їй було важко пересуватися і говорити, тому їй допомагали всі мешканці будинку. У 2005 2006 роках, [PERSON] , важко було самій себе обслуговувати, і вона вирішила переїхати на постійне місце проживання до доньки [PERSON] в м. Уренгой (рф). Про те, що в [PERSON] була донька є офіційне підтвердження, а саме свідоцтво про народження, актовий запис 3177 від 10 серпня 1976 року гр. [PERSON] , [INFO] . В своїх пояснення гр. [PERSON] , [INFO] , повідомила, що вона особисто, приблизно у 2005 2006 роках, відвозила гр. [PERSON] до російської федерації у м. Москву, де передала гр. [PERSON] її донці. Тобто, [PERSON] нікуди не зникла, а з власної волі виїхала на постійне місце проживання до рф, м. Уренгой. В поясненні гр. [PERSON] , [INFO] , зазначила, що через рік після того, як гр. [PERSON] , виїхала до російської федерації, у квартиру [ADDRESS] , приїжджала її донька [PERSON] , на запитання гр. [PERSON] де матір ( [PERSON] ), донька повідомила, що матір тяжко хворіла та померла. З урахуванням наведеного поліцією було повідомлено ВК ВМР, що у зв`язку із тим, що факт зникнення гр. [PERSON] не підтвердився, тому внесення відомостей до ЄРДР по факту зникнення безвісти не підлягає, а перевірку за повідомленням про зникнення безвісти [PERSON] , закінченою. Вирішуючи по суті заяву окремого провадження Вінницької міської ради про оголошення фізичної особи померлою, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ч.1 ст. 47 ЦК України). Як убачається зі змісту ст. 306 ЦПК України, в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Наведені норми ЦК містять кілька окремих фактичних випадків, на підставі яких суд здійснює вірогідне припущення про смерть фізичної особи. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю вказаної категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (певній правовій презумпції). Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст ч.1 ст. 46 ЦК України. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц, у постанові Верховного Суду від 30 березня 2022 року у справі № 295/4293/21. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Як зазначено в заяві, що оголошення гр. [PERSON] померлою є необхідним для вступу у спадщину її спадкоємців, які зможуть оформити право власності на квартиру в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свою заяву Вінницька міська рада посилається на відсутність [PERSON] в місці її постійного проживання, тобто в житлі, яке належить їй на праві власності, а також на те, що остання зі слів сусідів померла. Водночас, як встановлено судом, що перевіркою працівниками поліції не підтвердився факт зникнення гр. [PERSON] , адже остання переїхала на постійне місце проживання до рф у м. Уренгой до доньки [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що заява Вінницької міської ради про оголошення фізичної особи померлою не підтверджена належними доказами, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.7 ст. 294 ЦПК України (за загальним правилом) при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed