Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

07.11.2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 123 000,00 доларів США та проценти у розмірі 207 812,71 доларів США. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 22.03.2013 року [PERSON] під розписку отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 123 000,00 доларів США під 18% річних. 22.06.2022 року позивач направив вимогу про повернення грошових коштів з відсотками. Однак станом на 07.11.2022 року сума позики з відсотками не повернута відповідачем. Так як відповідач власні зобов`язання не виконав та грошові кошти не повернув в обумовлені строки, тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення слухання справи, однак суд вважав за доцільне відмовити в задоволенні заявленого клопотання. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши позивача та його представника, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2013 року [PERSON] надав у позику [PERSON] 123 000,00 доларів США під 18% річних, про що останній написав розписку. Як вбачається з розписки, строк повернення грошових коштів не визначено. 22.06.2022 року [PERSON] направив [PERSON] вимогу про повернення позики та відсотків протягом 30 днів. Відповідач вимогу не отримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів виконання власних зобов`язань та повернення грошових коштів в повному обсязі. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Судом встановлено, що предметом спірного договору позики є іноземна валюта - долари США та умовами договору передбачено сплату 18% річних за користування коштами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Таким чином, оскільки позивач надав відповідачу грошові кошти, про що свідчить відповідна розписка, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання перед позивачем за борговою розпискою від 22.03.2013 року та відсотки за користування коштами за період з 23.03.2013 року (наступний день після надання грошових коштів) по 27.07.2022 року (30 днів з дня дати доставки листа - розрахункова дата зазначена Укрпоштою), тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 123 000,00 доларів США та проценти за користування коштами в сумі 207 024,16 доларів США (3413 днів). Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved