Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про припинення спільної часткової власності та виділ майна в натурі, посилаючись на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить 2/5 будинку [ADDRESS] . Стверджує, що співвласниками даного будинку згідно інвентаризаційної справи є [PERSON] , частка якої становить 20/100 будинку. Власником даної частки на сьогоднішній день являється [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , частка якого становить 40/100 будинку. Зазначає, що спадкоємцем частки на сьогоднішній день є - [PERSON] , [INFO] . Право власності її (позивачки) та [PERSON] підтверджується також відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відомості щодо права власності [PERSON] у вищезазначених реєстрах відсутні з тієї підстави, що договір дарування було укладено до початку їх функціонування, коли відповідні реєстраційні дії проводилися бюро технічної інвентаризації. Вказує, що земельна ділянка, на якій розташований будинок, не приватизована. Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не вносилися; а згідно інформації Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради: за період з 1994 по 2003 року документи про право власності чи користування землею не видавалися, також міською радою не приймалися рішення про передачу у власність, користування або про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій розташований будинок. Зазначає, що зважаючи на те, що між сторонами визначені частки у вказаному жилому будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою буд. [ADDRESS] , він належить всім сторонам на праві спільної часткової власності. Вказує, що вона має намір припинити право спільної часткової власності з сусідами шляхом виділення майна в натурі, яким вона володіє та користується для проживання - в окрему особисту власність. Стверджує, що між приміщеннями, які їй належать на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачам, поставлені перегородки, проведені окремі комунікації та у кожного свій вхід до будинку. Приміщень, якими сторони користуються спільно - немає. Зазначає, що згідно інвентаризаційної справи на даній земельній ділянці [ADDRESS] , наявні наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А», сарай-літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа літ. «№1-5», замощення літ. «І», вбиральня літ. «Ж», гараж літ. «Є». У її (позивачки) власності, тобто у її фактичному користуванні, згідно «Висновку будівельно-технічної експертизи» №202 складеного від 02 листопада 2022 року, знаходяться наступні приміщення: - коридор 2-1 площею 7,3 кв.м., - санвузол 2-2 площею 3,5 кв.м., - кухня 2-3 площею 10,3 кв.м., - житлова кімната 2-4 площею 7,5 кв.м., - житлова кімната 2-5 площею 13,9 кв.м., - житлова кімната 2-6 площею 10,0 кв.м., - підвал І площею 7,6 кв.м. У зв`язку з вищенаведеним, вона вважає за необхідне саме ці приміщення виділити їй у власність в якості окремого об`єкту нерухомого майна, як квартири [ADDRESS] . Стверджує, що загальна площа майна, яке перебуває у її фактичному користуванні складає 60.1 кв.м., що становить 49/100 реальної частки, що по площі на 11,46 кв.м. більше за ідеальну частку, яка дорівнює 40/100 або 2/5. Зазначає, що таким чином, у фактичному користуванні інших співвласників [PERSON] знаходиться площа в розмірі 20,5 кв.м., а [PERSON] - 41,0 кв.м. Отже, на її думку, як вбачається з наведеного висновку та згідно фактичного використання будинку співвласниками їхні реальні частки складають: - квартира, яка належала [PERSON] (на сьогоднішній день [PERSON] ) - 17/100 (так, площа на 3,82 кв.м. менше за ідеальну частку); - квартира, яка належить [PERSON] - 49/100 (так, площа на 11,46 кв.м. більша за ідеальну частку); - квартира, яка належала [PERSON] (на сьогоднішній день [PERSON] ) - 34/100 (так, площа на 7.64 кв.м. менше за ідеальну частку). Стверджує, що співвласниками житлового будинку [ADDRESS] встановлений порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та фактично будинок розділений на три ізольовані квартири з самостійно влаштованими системами газо- та електропостачання. Вказує, що згідно звіту про незалежну оцінку 49/100 житлового будинку з прилеглими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] станом 30 листопада 2022 року вартість об`єкта оцінки без урахування ПДВ, становить: 829 440 гривень. На підставі вищевикладеного, просила суд припинити право спільної часткової власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Виділити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , в натурі, як окремий об`єкт нерухомості з наданням порядкового номеру, 49/100 частин будинку [ADDRESS] , що складається з наступних приміщень та споруд: коридор площею 7,3 кв.м., санвузол площею 3,5 кв.м., кухня площею 10,3 кв.м., житлова кімната площею 7,5 кв.м., житлова кімната площею 13,9 кв.м., житлова кімната площею 10,0 кв.м., підвал І площею 7,6 кв.м. В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. В судове засідання відповідачі не з`явилися. Від них до суду надійшли заяви про визнання позову. Просили суд справу слухати у їх відсутності та не заперечували, щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 2/5 будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21278827 від 16 грудня 2008 року. /а.с. 10/. Співвласниками даного будинку згідно інвентаризаційної справи є: - [PERSON] , частка якої становить 20/100 будинку. /а.с. 20-25/. Власником вищевказаної частки, на даний час, являється [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування від 13 грудня 1994 року. /а.с. 11-14/. - [PERSON] ,частка якого становить 40/100 будинку. /а.с. 20-25/. Спадкоємцем вищезазначеної частки, на даний час, є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 06 березня 2022 року. /а.с. 15/. Право власності позивачки [PERSON] та [PERSON] підтверджується також відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відомості щодо права власності [PERSON] у вищезазначених реєстрах відсутні з тієї підстави, що договір дарування було укладено до початку їх функціонування, коли відповідні реєстраційні дії проводилися бюро технічної інвентаризації, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 січня 2023 року №320821472. /а.с. 16-17/ Як було встановлено судом, земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний будинок, не приватизована, що підтверджується відповідями на адвокатські запити, а саме: Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області відомості про земельну ділянку до Державного земельного кадастру не вносилися. /а.с. 18/. Відповідно до інформації Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради: за період з 1994 по 2003 року документи про право власності чи користування землею за адресою: [ADDRESS] не видавалися, також міською радою не приймалися рішення про передачу у власність, користування або про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій розташований будинок. /а.с. 19/. Таким чином, зважаючи на те, що між сторонами визначені частки у вищезазначеному жилому будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою: буд. [ADDRESS] , він належить всім сторонам на праві спільної часткової власності. Як зазначила позивачка у своєму позові, на даний час, вона має намір припинити право спільної часткової власності шляхом виділення майна в натурі, яким вона володіє та користується для проживання - в окрему особисту власність. Між приміщеннями, які їй (позивачці) належать на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачам, поставлені перегородки, проведені окремі комунікації та у кожного свій вхід до будинку. Приміщень, якими сторони користуються спільно - немає. Так, згідно інвентаризаційної справи на даній земельній ділянці [ADDRESS] , наявні наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А», сарай-літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа літ. «№1-5», замощення літ. «І», вбиральня літ. «Ж», гараж літ. «Є», що підтверджується копіями інвентаризаційної справи на буд. [ADDRESS] та технічного паспорту на буд. [ADDRESS] . /а.с. 20-31/. У фактичному користуванні позивачки [PERSON] , згідно «Висновку будівельно-технічної експертизи» №202 складеного від 02 листопада 2022 року, знаходяться наступні приміщення: - коридор 2-1площею 7,3 кв.м., - санвузол 2-2 площею 3,5 кв.м., - кухня 2-3 площею 10,3 кв.м., - житлова кімната 2-4 площею 7,5 кв.м., - житлова кімната 2-5 площею 13,9 кв.м., - житлова кімната 2-6 площею 10,0 кв.м., - підвал І площею 7,6 кв.м. Загальна площа майна, яке перебуває у фактичному користуванні позивачки [PERSON] складає 60.1 кв.м., що становить 49/100 реальної частки, що по площі на 11,46 кв.м. більше за ідеальну частку, яка дорівнює 40/100 або 2/5. Таким чином, у фактичному користуванні інших співвласників [PERSON] знаходиться площа в розмірі 20,5 кв.м., а [PERSON] - 41,0 кв.м. Отже, як вбачається з наведеного висновку, можливо виділити площу, якою фактично користується позивачка [PERSON] з реальною часткою, яка становить 49/100. /а.с. 89-100/. Таким чином, на думку суду, співвласниками житлового будинку [ADDRESS] встановлений порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами та фактично будинок розділений на три ізольовані квартири з самостійно влаштованими системами газо- та електропостачання. Поняття спільної часткової власності визначено ст.356 ЦК України, згідно якої власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частинами 1-3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм Закону, беручи до уваги те, що відповідачі позов визнали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Враховуючи вищенаведене

Outcome: approved