Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовною заявою, у якій просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; адреса: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (ЄДРПОУ 23697280) заборгованість за кредитним договором у вигляді трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 14453, 09 (чотирнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три гривні 00 копійок); стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ; адреса: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (ЄДРПОУ 23697280) судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» ) та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 152/П від 31.10.2002 р., відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на строк з 31.10.2002 р. по 29.10.2003 р., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами згідно з умовами кредитного договору. У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2005 у справі 2-432/05 стягнуто з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість в сумі 59883, 00 грн. та держмито по справі в розмірі 558 грн. З огляду на прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, що пов`язано з невиконанням ним рішення суду від 11. 01.2005 у справі 2-432/05 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позовної заяви, виходячи з наступного. Кредитним договором № 152/П від 31.10.2002 р., укладеним між Одеською філією ВАТ АБ «Укргазбанк», що діє від імені АБ «Укргазбанк» - з однієї сторони та [PERSON] з іншої, останньому було надано кредит на споживчі цілі в сумі 50000,00 грн., строком з 31 жовтня 2002 року по 29 жовтня 2003 року, зі сплатою 30 % річних. Відповідно до умов даного договору, [PERSON] зобов`язався повернути кредит не пізніше 29 жовтня 2003 року та сплачувати щомісячно проценти за користування кредитом, виходячи з 30% річних. У зв`язку з непогашенням відповідачем кредитної заборгованості та процентів за кредитним зобов`язанням, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2005 року на користь позивача було стягнуто заборгованість у сумі 59883 грн. та судовий збір в розмірі 558 грн. З позовної заяви вбачається, що на сьогоднішній день вказане судове рішення не виконане, а заборгованість за кредитним договором не погашена, доказів протилежного суду не надано. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 152/П від 31.10.2002 р., сума заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника становить 14453,09 грн., а саме: 4531,76 грн. заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (3% річних) за період з 24.02.2019 р. по 23.02.2022 р. + 9921,33 грн. заборгованість з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 24.02.2019 р. по 23.02.2022 р. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав. Враховуючи, що позивач надав всі необхідні документи на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та докази наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 5474-5393 від 23 вересня 2022 р., на зазначену суму. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved