Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ПрАТ «Страхова група «ТАС» до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 31\~500,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №190120587. Забезпеченим ТЗ за Полісом є «Mazda 626», д.н. [NUMBER] . 02.11.2019 року приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, біля буд. 115, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ «Mazda 626», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ «PEUGEOT 3008», д.н. [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено «PEUGEOT» 3008, д.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2019 року (справа №639/7996/19), а також було визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП [PERSON] . Враховуючи наявність [PERSON] , представник власника пошкодженого ТЗ «PEUGEOT 3008», д.н. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «PEUGEOT 3008», д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено протокол огляду ТЗ (дефектну відомість) та ремонтну калькуляцію № 21515_01, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 63 179,03 грн. Позивачем, на підставі зібраних документів та заяви власника про страхове відшкодування складено Страховий акт №07093/01/919 від 04.12.2019 року на суму 63 000,00 грн., та здійснено виплату, що підтверджується платіжним дорученням №65577 від 09.12.2019 року. Зважаючи на те, що за кермом забезпеченого ТЗ під час ДТП, в порушення умов Полісу, знаходився не страхувальник - [PERSON] , а відповідач, який є винуватою особою у вчиненні зазначеного ДТП, останній зобов`язаний відшкодувати позивачу 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 31 500,00 грн., що дорівнює 50% від 63 000,00 грн. У зв`язку з викладеним позивач, посилаючись на пункт 13.2 ст.13, п.38.1 ст. 38 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» , вимушений звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.12.2022 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 05.12.2022 року позивачем вказані недоліик були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Призначено судове засідання. Клопотання позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про витребування доказів задоволено. Зобов`язано канцелярію з Адміністративних справ Жовтневого районного суду м. Харкова надати суду: належним чином завірену копію постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2019 року у адміністративній справі №639/7996/19, провадження №3/639/2624/19. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2023 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] ( яким надано посвідчення інваліда [NUMBER] від 04.01.2019 року), було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс №190120587, забезпечений транспортний засіб Mazda 626, д.н. [NUMBER] , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 100000 грн., строк дії договору з 14.08.2019 року по 13.08.2020 року, тз не може використовуватись як таксі/маршрутне таксі (а.с. 13). 02.11.2019 року приблизно о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, біля буд. 115, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ «Mazda 626», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ «PEUGEOT 3008», д.н. [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено «PEUGEOT» 3008, д.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою Жовтневого районного судум. Харкова від 06.12.2019 року (справа №639/7996/19) (а.с. 52). Згідно з постановою Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова від\~06.12.2019\~року у\~адміністративній справі\~№639/7996/19 [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП,\~та накладено\~на нього\~адміністративне стягнення\~у виді\~штрафу на\~користь держави\~у розмірі\~20\~неоподатковуваних мінімумів\~доходів громадян,\~що складає\~340,00\~грн.\~ Також\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на\~користь держави\~судовий збір\~у розмірі\~384,20\~грн.\~Даною постановою\~встановлено,\~що 02.11.2019\~року приблизно\~о 17\~год.\~00\~хв.\~за адресою:\~м.\~Харків,\~вул.\~Полтавський шлях,\~біля буд.\~115,\~водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~MAZDA\~626,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~перед розворотом\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~на зайняв\~відповідне крайнє\~положення на\~проїзній частині\~та скоїв\~зіткнення з\~автомобілем PEUGEOT\~3008,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~який рухався\~в попутному\~напрямку.\~Внаслідок ДТП\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження,\~чим завдано\~матеріальних збитків. Таким чином,\~водій [PERSON] \~допустив порушення\~вимог пункту\~10.4\~ПДР України,\~за що\~передбачена адміністративна\~відповідальність за\~ст.\~124\~КУпАП. У судове\~засідання [PERSON] \~з`явився,\~на адресу\~суду надав\~заяву,\~що вину\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення\~визнає у\~повному обсязі,\~фактичні обставин\~вчинення правопорушення\~не оспорює. Вина водія [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137620 від 02.11.2019 року, схемою місця ДТП від 02.11.2019 року, письмовими поясненнями водіїв [PERSON] та [PERSON] від 02.11.2019 року (а.с. 52). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже обставини ДТП, яка сталась в результаті незаконних дій [PERSON] , доказуванню не підлягають, оскільки встановлені постановою суду, яка набрала законної сили. Враховуючи наявність [PERSON] , представник власника пошкодженого ТЗ «PEUGEOT 3008», д.н. [NUMBER] звернувся до\~ПрАТ «СГ\~«ТАС» з\~повідомленням про\~ДТП (а.с.\~14). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «PEUGEOT 3008», д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено протокол огляду ТЗ (дефектну відомість) та ремонтну калькуляцію № 21515_01, відповідно до якої вартість пошкодженого ТЗ становить 63 179,03 грн., в результаті складено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт №07093/01/919 від 14.12.2019 року, якими визначена сума страхового відшкодування в розмірі 63000 грн., виплата якого підтверджена платіжним дорученням №65577 від 09.12.2019 року (а.с.5, 16-25). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу змісту гл. 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою. Отже, відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положеннями\~ст. 1192 ЦК України\~передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, відповідно до п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. При цьому пунктом 13.2 статті 13 цього Закону передбачено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. В даному випадку між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] ( яким надано посвідчення інваліда [NUMBER] від 04.01.2019 року), було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс №190120587 з урахуванням положень пунктом 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак були порушені умови договору, оскільки під час ДТП керував забезпеченим ТЗ не страхувальник [PERSON] , а відповідач [PERSON] , який визнаний винним у вчиненні ДТП, а отже на підставі зазначених вище законодавчих положень відповідач зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 31\~500 грн. Отже суд приходить до висновку, що позов заснований на умовах договору та закону і підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд враховує, що відповідачем не надано відзиву та відповідних заперечень, підтверджених належними доказами. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжної інструкції №5022 від 09.12.2022 року у сумі 2 481,00 грн. (а.с. 46). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved