Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 49401 гривень 13 копійок. В обґрунтування вимог посилалась те, що вона є потерпілою в кримінальному №12022263020000562 від 23.06.2022 року в межах якого, вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2022 року відповідача визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Внаслідок злочинних дій відповідача їй була завдана матеріальна шкода на загальну суму 49401 грн.13 коп., оскільки [PERSON] перебуваючи у квартирі позивачки, умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу з шкатулки, яка знаходилася в при ліжковій тумбі в спальні кімнаті викрав золоті прикраси, зокрема: каблучку золоту 750 проби, з вставками каміння, загальною вагою 4,3 г, вартістю 8491 грн. 60 коп.; сережки золоті 585 проби, з білим камінням, вагою 5,6 г, вартістю 6492 грн. 30 коп.; каблучку золоту 585 проби, з камінням, загальна вага 3,79 г, вартістю 6088 грн. 47 коп.; каблучку золоту 585 проби з камінням, загальною вагою 9,2 г, вартістю 11237 грн. 07 коп., сережки золоті 585 проби, з камінням загальною вагою 2,89 г, вартістю 4083 грн. 32 коп.; сережки золоті з камінням 583 проби, загальною вагою 11,7 г, вартістю 13008 грн. 37 коп. Завдану шкоду їй відшкодовано не було. Вважає, що вина відповідача у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України доведена, шкода, яка заподіяна їй, пов`язана із вчиненням даного злочинного діяння, у зв`язку із чим, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 49401 гривень 13 копійок. Також просила вирішити питання щодо понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 12060 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 січня 2023 року даний позов залишено без руху. На виконання вимог ухвали суду від 18 січня 2023 року представником позивачки подано нову редакцію позову із змінами, згідно якої позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 49401 гривень 13 копійок та понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 12060 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, адвокат спрямувала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2022 року, який набрав законної сили 13.09.2022 року, у справі № 727/6099/22, провадження № 1-кп/727/335/22 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (а.с.5-6). Вироком встановлено, що відповідач, 16.02.2022 року приблизно в обідню пору, перебуваючи у квартирі позивачки, за адресою: [ADDRESS] , умисно, протиправно, таємно, тобто переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з шкатулки, яка знаходилася в при ліжковій тумбі в спальні кімнаті викрав золоті прикраси, а саме: 1) каблучку золоту 750 проби, з вставками каміння, загальною вагою 4,3 г, ринкова вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/126-22/4452-ТВ від 07.07.2022 року становить 8491 грн. 60 коп.; 2) сережки золоті 585 проби, з білим камінням, вагою 5,6 г, ринкова вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/126- 22/4448-ТВ від 07.07.2022 року становить 6492 грн. 30 коп.; 3) каблучку золоту 585 проби, з камінням, загальна вага 3,79 г, ринкова вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/126-21/445-ТВ від 07.07.2022 року становить 6088 грн. 47 коп.; 4) каблучку золоту 585 проби з камінням, загальною вагою 9,2 г, ринкова вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/126-22/4450-ТВ від 07.07.2022 року становить 11237 грн. 07 коп. 5) сережки золоті 585 проби, з камінням загальною вагою 2,89 г, ринкова вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/126-22/4447-ТВ від 07.07.2022 року становить 4083 грн. 32 коп.; 6) сережки золоті з камінням 583 проби, загальною вагою 11,7 г, ринкова вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/126-22/4446 від 07.07.2022 року становить 13008 грн. 37 коп. Загальна суму викраденого майна становить 49401 грн. 13 коп. Заволодівши вищевказаними виробами, [PERSON] розпорядився ними на власний розсуд, заклав золоті вироби до ломбардів, що розташовані за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , чим спричинив своїми діями потерпілій [PERSON] майнової шкоди на вказану суму. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Тому, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, внаслідок якого [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно - правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Відповідно до п. 25 постанови пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи У зв`язку із викладеним, вимоги позивачки про відшкодування майнової шкоди у розмірі 49401 гривень 13 копійок, завданої їй внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, є бґрунтованими, оскільки злочинними діями відповідача, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) позивачці було завдано майнової шкоди, що підтверджується належними та допустимими доказами, тому, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] , матеріальну шкоду, завдану злочином у розмірі 49401 гривень 13 копійок. Щодо судових витрат позивачки на правову допомогу, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18. Представник позивачки просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12060 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки на підтвердження своїх вимог надала: Договір №26 про надання правничої допомоги від 16 червня 2022 року, укладений між керуючим партнером АО «Форс-Мажор» Хованець А.І. та клієнтом Шевцовою А., розрахунок суми витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи від 03 березня 2023 року, рахунок №INV-000207 від 03 березня 2023 року, квитанцію № 0.0.2885786468.1 від 03.03.2023 року, відповідно до якої [PERSON] сплатила ЮФ «Форс-Мажор АО» 7370 грн., та акт виконаних робіт №INV-000207 р. від 03.03.2023 року, згідно якого виконана наступна робота: 05.01.2023 року консультація клієнта щодо можливості подання позовної заяви до суду - 50 хв. - 1340 грн.; підготовка позовної заяви про стягнення шкоди, завданої злочином -2 год.-5360 грн., участь в судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Чернівці - 25 хв. - 670 грн., загальна сума 7370 грн. Як вбачається в матеріалів справи, по справі було проведено одне судове засідання від 16 лютого 2023 року(а.с.24), тривалість якого складає 1 хвилина 28 секунд. Разом із тим, в акті виконаних робіт №INV-000207 р. від 03.03.2023 року зазначено: «участь в судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Чернівці - 25 хв. - 670 грн». Врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну допомогу в сумі 6700 грн. Суд вважає, що саме такий розмір витрат на професійну правову ( правничу) допомогу сторонам відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі. Оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом підлягав звільненню від сплати судового збору, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,ст.ст.22, 1166,1167, 1177 ЦК Українита

Outcome: approved