Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, яка розташована на території Улашанівської (колишньої Волицької) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина". \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про судовий розгляд справи , в судове засідання не з`явився повторно, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, роз`яснивши прокурору наслідки заочного розгляду та встановивши згоду прокура на заочний розгляд справи, суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення у справі. У вступному слові прокурор Левосюк Ю.О. позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] є громадянином Російської Федерації. Після смерті батька - [PERSON] відповідач успадкував та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2020 набув право власності на земельну ділянку площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Улашанівської (колишньої Волицької) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області. 06.11.2020 [PERSON] зареєстрував за собою право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 18.01.2021 [PERSON] уклав додаткову угоду до договору оренди землі № 73 від 25.12.2011 із СТОВ "Батьківщина", на підставі якої продовжив строку дії договору оренди спірної земельної ділянки на 7 років. Однак, відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Порушуючи вимоги Закону, протягом року і по теперішній час [PERSON] , громадянин РФ, земельну ділянку самостійно не відчужив, що є підставою для її конфіскації на користь держави відповідно до ст. 145 Земельного кодексу України. Тому просить позов задовольнити, конфіскувати у відповідача [PERSON] земельну ділянку площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, яка розташована на території Улашанівської (колишньої Волицької) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір за подання позову до суду та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області належним чином повідомлений про розгляд справи судом, в судове засідання не з`явився, а в письмових поясненнях вказав, що відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, яка розташована на території Улашанівської (колишньої Волицької) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області. Однак, будучи громадянином Росії, він порушив вимоги ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України та протягом року з часу набуття у власність не відчужив цю земельну ділянку. Таким чином відповідач порушив визначену статтями 13, 14, 41 Конституції України і статтями 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення іноземними громадянами. Тому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню. Представник третьої особи СТОВ "Батьківщина"Сорочинський Р.С. в судовому засіданні пояснив, що 25 грудня 2011 року уклав з [PERSON] договір оренди № 73 земельної ділянки площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, яка розташована на території Улашанівської (колишньої Волицької) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області. У 2012 році [PERSON] помер. Земельну ділянку площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, після смерті [PERSON] успадкував [PERSON] . 18.01.2021 р між [PERSON] та СТОВ "Батьківщина" укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки №73 від 25.12.2011 р, якою сторони підтвердили чинність та обов`язковість для сторін Договору оренди землі №73 від 25.12.2011 р продовжили строк оренди земельної ділянки на сім років. На теперішній час СТОВ "Батьківщина" використовує спірну земельну ділянку та здійснює на ній сільськогосподарські роботи. Тому він заінтересований у використанні спірної земельної ділянки і надалі. Заслухавши вступне слово прокурора, письмові пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Улашанівської (колишньої Волицької) сільської ради Шепетівського (колишнього Славутського) району Хмельницької області, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 038374, виданим Славутською райдержадміністрацією Хмельницької області (а.с.74 зворот). 14.08.2001 р [PERSON] склав заповіт та заповів все своє майно в користь сина - [PERSON] (а.с.71). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Волицької сільської ради Славутського району Хмельницької області (а.с.68). Відповідач [PERSON] , [INFO] , будучи громадянином Росії, після смерті батька - [PERSON] прийняв у спадщину земельну ділянку площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.11.2020 р (а.с.86). У Свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 06.11.2020 р, виданому [PERSON] , містяться відомості про зареєстроване обмеження у використанні земельної ділянки, вид обмеження - інше обмеження, строк дії обмеження - безстроково. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 3,7179 га, кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухома майно 06.11.2020 р (а.с.7-8). З травня 1978 року відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] , а також не зареєстрвоаний за цією адресою, що стверджується довідкою Улашанівської сільської ради Шепетівського раойну Хмельницької області № 64 від 03.03.2023 (а.с.42). \~ \~ \~ \~18 січня 2021 року відповідач [PERSON] уклав Додаткову угоду до Договору оренди землі № 73 від 25 грудня 2011 року із СТОВ "Батьківщина" (а.с.17). Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторони підтвердили чинність та обов`язковість для сторін Договору оренди землі № 73 від 25 грудня 2011 року, укладеного між СТОВ "Батьківщина" та [PERSON] , щодо користування та правах оренди земельною ділянкою кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, яка розташована на території Волицької сільської ради Славутського раойну хмельницької області. загальною площею 3,7179 га та продовжили строк дії договору оренди на сім років. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 315001046 (а.с.7-8) та у Державному земельному кадастрі (а.с.18-19). Згідно з інформацією Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області від 04.11.2022 № 25217-22 [PERSON] , [INFO] , протиправно володіє земельною ділянкою кадастровий номер 6823981600:03:016:0018, площею 3,7179 га, сільськогосподарського призначення на території Хмельницької області Шепетівського району, так як не є громадянином України (а.с.10-12). Згідно з листом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 6801.4-4427/6801.4.1-22 від 22.11.2022 [PERSON] , [INFO] , відповідно до обліків ВОМІРМП УДМС України в Хмельницькій області зареєстрвоаним/знятим з реєстрації не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон Управлінням не документувався (а.с.14). Проте, у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] , міститься копія паспорта [PERSON] , з якого вбачається, що він є громадянином Російської Федерації (а.с.68). Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Частиною 5 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Право власності на спірну земельну ділянку відповідач набув 06 листопада 2020 року. Але до цього часу вказану земельну ділянку він самостійно не відчужив, чим безпідставно порушив річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, ч. 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Згідно з пунктом "е" частини 1 статті 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництв (з 06 листопада 2020 року по теперішній час) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо повноважень прокурора на представництво інтересів держави в особі державного органу у цій справі, то слід врахувати наступне. Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідач [PERSON] порушив визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужив її упродовж року після набуття права власності. На даний час він без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Підставою представництва прокурором інтересів держави у цій справі є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру») та повідомлення вказаногго органу про те, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не буде самостійно звертатись до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки (а.с.16). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 і підлягає застосуванню у цій справі. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову сторонами не подане. Тому відсутні підстави для їх скасування. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивача процесуальних витрат, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено 2481 грн 00 коп судового збору за подання позовної заяви та 1240 грн 50 коп судового збору за подання заяви про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved