Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в\~своїй позовній\~заяві зазначав,\~що між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Кардсервіс» та\~відповідачем підписано заяву-анкету про відкриття кредитної лінії, за якою останній отримав у кредит 12\~435 грн 00 коп. на оплату туристичних послуг на підставі рахунку-фактури №3/1406 від 14 червня 2017 року на розрахунковий рахунок ФОП\~ [PERSON] № [NUMBER] . У даному рахунку-фактури №3/1406 від 14 червня 2017 року вказано, що за туристичні послуги відповідачем сплачено частково готівкою у розмірі 10\~000 грн 00 коп., а решту суму у безготівковій формі за кредитні кошти ТОВ «Кардсервіс» з рахунку № [NUMBER] у розмірі 12\~435 грн 00 коп. Водночас 14\~червня 2017 року представником ТОВ «Кардсервіс» сформовано Паспорт споживчого кредиту та додаток до Паспорту кредиту Графік платежів по Кредиту. Відповідно до п. 2 Паспорту кредиту основними умовами кредитування є: тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 12\~435 грн 00 коп., строк кредитування 6 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковий, без забезпечення. Відповідно до п. 3 Паспорту кредиту процентна ставка становить 60% річних, тип процентної ставки фіксована, орієнтовна загальна вартість 16\~165 грн 50 коп. Відповідно до п. 4 Паспорту кредиту пеня подвійна облікова ставка НБУ 25%. Оскільки [PERSON] не виконав належним чином зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 18 січня 2021 року становить 40\~547 грн 46 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 362 грн 50 коп.; заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 23 967 грн 46 коп.; строкова заборгованість за штрафами у розмірі 6 217 грн 50 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №170614-001 від 14 червня 2017 року у розмірі 40 547 грн 46 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~481 грн 00 коп. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» адвокат Павленко С.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено,\~що 14\~червня 2017\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Кардсервіс» та\~ [PERSON] підписано анкету-заяву, згідно з якої останній ознайомився з умовами кредитування «Tours&Tickets», погодився з ними та отримав картку, номер, якої зазначений у даній анкеті. Згідно з Паспортом споживчого кредиту сума кредиту становить 12\~435 грн 00 коп.; строк кредитування 6 місяців; мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб надання кредиту безготівковий, без забезпечення. Відповідно до п. 3 Паспорту кредиту процентна ставка становить 60% річних, тип процентної ставки фіксована, орієнтовна загальна вартість 16 165 грн 50 коп. Відповідно до п. 4 Паспорту кредиту пеня подвійна облікова ставка НБУ 25%. З Графіку платежів за кредитом вбачається, що починаючи із липня 2017 року щомісячно, упродовж наступних 6 місяців, до 14 числа відповідного місяця, відповідач зобов`язаний був вносити на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» платежі до повного погашення сукупної вартості кредиту у розмірі 12 435 грн 00 коп. Водночас вищевказаний Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача, а інформація про паспорт споживчого кредиту у анкеті-заяві від 14 червня 2017 року відсутня. Разом з цим, доказів ознайомлення відповідача з графіком платежів матеріали справи також не містять. Судом враховано те, що у матеріалах справи відсутній кредитний договір №170614-001 від 14 червня 2017 року, оскільки такий договір позивачем надано не було. Наведене свідчить про те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів як укладання кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» та [PERSON] , так і перерахування грошових коштів позичальнику. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на «Внутрішні правила надання фінансових послуг надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» Так, однією із складових суми заборгованості є строкова заборгованість за штрафами у сумі 6 217 грн 50 коп., яка встановлена цими ж правилами. Водночас позивачем не надано жодних доказів про те, що відповідач був ознайомлений зі вказаними правилами та наслідками у разі не виконання цих правил, що дає право дійти висновку про те, що вказані правила не є складовою кредитного договору. Крім того, вищезазначені правила датовані 20 квітня 2018 року, що значно передує даті укладання вищевказаного кредитного договору. Зокрема, до таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка у даній постанові зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Щодо заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 23\~967\~грн 46 коп., що виникли станом на 18 січня 2021 року, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строк дії вищевказаного кредитного договору становить 6 місяців: з\~14 липня 2017 року по 14 грудня 2017 року. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів та неустойки можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором; пред`явлення вимоги в порядку ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Тобто, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18). У даному випадку строк дії кредитного договору №170614-001 від 14\~червня 2017 року закінчився 14 грудня 2017 року, а тому позивач не має правових підстав нараховувати будь-які проценти після закінчення строку дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть учать у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У розумінні ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ч. 2 ЦПК України). Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на підставі укладеного договору саме відповідач отримав кредит у розмірі 12 435 грн 00 коп. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В силу приписів статті 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат позивачу не здійснюється.

Outcome: dismissed