Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

20.03.2023 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено рішення в справі №695/151/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та проголошено його вступну та резолютивну частини. 27.03.2023 р. до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Павленко Мар`яни Василівни про ухвалення додаткового рішення в даній справі, в якому просить: - стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Заява обґрунтована\~тим,\~що рішенням\~Золотоніського міськрайонного\~суду Черкаської\~області від\~20.03.2023\~у справі\~№695/151/23\~(провадження\~№2/695/528/23)\~позовну заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментівзадоволено частково. Подаючи позов про стягнення аліментів позивач не зверталася за допомогою адвоката, оскільки мала намір вирішити питання самостійно. Проте, отримавши відзив на позовну заяву, стало зрозуміло, що без сторонньої допомоги позивачці не обійтися. Саме тому першою по суті заявою, де вказаний розмір витрат на правничу допомогу, є відповідь на відзив. Рішення суду ухвалено 20.03.2023, тому строк подачі заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення до 25.03.2023. Поважність причини неподання до закінчення судових дебатів у справі доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, полягає в тому, що справа розглядалася в спрощеному порядку, а в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня; акт наданої правової допомоги за результатами розгляду справи в суді був складений та підписаний лише 24.03.2023, тобто після ухвалення рішення по суті, оскільки до закінчення розгляду справи позивач не міг передбачити обсяг правової допомоги та результат судового розгляду, та відповідно і розмір витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи необхідність здійснення справедливого, розумного і обумовленого обсягом правової допомоги відшкодування судових витрат, слід зазначити наступне. Згідно Додаткової угоди від 17.03.2023 по Договору про надання правової допомоги від 15.03.2023 року сторони дійшли згоди, що вартість юридичних послуг становить 5000,00 грн., які позивач зобов`язався сплатити до 31.07.2023 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок адвоката. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. 05.04.2023 р. від представника відповідача - адвоката Бочарова О.М. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких адвокат просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки адвокатом позивача в судовому засіданні до виходу суду до нарадчої кімнати, будь-яких заяв з приводу подачі протягом 5 днів після ухвалення рішення доказів понесених витрат на правничу допомогу не було подано. Крім того сторона відповідача не погоджується з розміром витрат на правову допомогу, який не відповідає критерію розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору з урахуванням складності справи. Надання консультацій та роз`яснень не відноситься до витрат на правничу допомогу. Тому заявлені витрати в цій частині є безпідставними. Відповідь на відзив становить 4 аркуші, один з яких це зміст заяви, а інші цитування норм законодавства, технічна інформація, що не потребує значних професійних затрат. Сторона позивача не надала доказів оплати послуг наданої правової допомоги та детального опису виконаних робіт. У судове засідання позивачка та її представник адвокат Павленко М.В. не з`явилися, але адвокат скерувала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, просила задовольнити заяву та постановити додаткове рішення. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилася, але представник відповідача скерував до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в якій просив відмовити в її задоволенні та здійснювати розгляд справи без його участі та участі відповідача Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.(ч.4 ст.270 ЦПК України). З урахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі й витрати на професійну правничу допомогу. Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Стороною позивача у відповіді на відзив було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести в зв`язку з розглядом справи. 27.03.2023 р. на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу. До заяви як доказ надано копії: -Договору №1 про надання правової допомоги від 15.03.2023 р., укладеного між адвокатом Павленко М.В. та Клименко І.М.; -Додаткової угоди №1 від 17.03.2023 р. до Договору про надання правової допомоги від 15.03.2023 р. Згідно даної угоди узгодили, що перелік, об`єм та вартість оплати наданих послуг в суді першої інстанції визначається на підставі актів надання правової допомоги, які підписуються протягом 5 днів після прийняття рішення. Також клієнт зобов`язався сплатити суму за надані послуги адвоката до 31.07.21023 р. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок адвоката; -Акту надання правової допомоги №1 (опис робіт/наданих послуг) від 24.03.2023 р. по договору про надання правової допомоги від 15.03.2023 р., в якому вказаний перелік виконаних робіт та їх вартість; -Рахунку на оплату правничих послуг від 24.03.2023 р. Судом встановлено, що загальна сума витрат позивача на правничу допомогу складає 5000,00 грн. Дана сума заявлена представником позивача до стягнення з відповідача. Представник відповідача адвокат Бочаров О.М. у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, поданих до суду 05.04.2023 р., вказав, що заявлені витрати на правничу допомогу є неспівмірними, не відповідають критерію розумності та пропорційності до предмета спору з урахуванням складності справи. Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану позивачем суму є неспівмірними, вони є не пропорційними до предмета спору з урахуванням складності справи (дана справа є малозначною, розглядалася в спрощеному провадженні, протягом одного судового засідання). Зазначений розмір правової допомоги суд вважає завищеним. З огляду на наведене вище, зважаючи, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому заявлені стороною позивача до стягнення витрати на правничу допомогу підлягають до часткового задоволення на суму 3500,00 грн. шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial