Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди з [PERSON] на користь позивача у розмірі 80\~000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 15.06.2021\~року в м. Києві на Гостомельському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП автомобіль «Mazda\~3»\~д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до договору страхування PVP.S №2003969. У зв`язку з настанням страхового випадку, відповідно до умов договору страхування PVP.S №2003969, 03.06.2022 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» відшкодовано власнику автомобіля «Mazda\~3»\~д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування у розмірі 80\~000,00 грн. Таким чином, відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» після виплати страхового відшкодування страхувальнику, до позивача (страховика) перейшло право вимоги до відповідальної за збитки особи, тобто відповідача, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 80\~000,00 грн. Ухвалою суду від 06.10.2022 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представник позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в уставленому законом порядку причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2022 року справа №759/14416/21, що [PERSON] 15.06.2021 року приблизно о 07 годині 08 хвилин, в м.\~Києві на Гостомельському шосе КП «Пуща Водиця» керуючи автомобілем «Mazda» д.н.з. [NUMBER] , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault» д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3.(б), 16.6. ПДР України. Крім того, вказаною постановою встановлено, що [PERSON] 15.06.2021 року приблизно о 07 годині 08 хвилин, в м. Києві на Гостомельському шосе КП «Пуща Водиця» керуючи автомобілем «Renault» д.н.з. [NUMBER] , бев неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda» д.н.з. [NUMBER] , водій [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3.(б), 16.6. ПДР України. Вищевказаною постановою Святошинського районного суду м. Києва провадження по даній справі відносно [PERSON] про адміністративне правопорушення закрито, оскільки в його діях не вбачається порушення п.п.2.3.б, 8.7.3.г ПДР. Визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 02.05.2022 року. На час ДТП, автомобіль «Mazda\~3»\~д.н.з. [NUMBER] відповідно до договору PVP.S №2003969 добровільного страхування наземних транспортних засобів був застрахований в ПАТ «ПРОСТО-страхування». Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 02.05.2022 року з метою отримання відшкодування звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 02.07.2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження колісного транспортного засобу «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER] станом на 15.06.2021 року дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження 168\~154,56 грн. 03.06.2022 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Mazda 3» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 80\~000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №6818 від 03.06.2022 року. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з положення ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 993 ЦК України до ПАТ «ПРОСТО-страхування» перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, позивач відшкодував шкоду, заподіяну з вини відповідача, тобто виконав умови за договором страхування наземних транспортних засобів, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно із положенням ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Виходячи зі змісту положень ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст.901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України вбачається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Як вбачається з договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 року, укладеного між АТ «Просто-страхування» (клієнт) та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» (адвокатське бюро), клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим даним договором. Згідно реєстру справ від 04.08.2022 року, який є невід`ємним додатком до договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2020 року Адвокатське бюро «Синюк та партнери» надає ПАТ «Просто-страхування» правову допомогу за період «серпень 2022 року», в тому числі по страховій справі №153265 грн. Загальна вартість витрат на правову допомогу становить 102\~000,00\~грн., які сплачені ПАТ «Просто-страхування» 05.08.2022 року, що підтверджується платіжним дорученням №9751 від 05.08.2022 року. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 21.08.2022 року, на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020 року, адвокат Синюк С.Л., за дорученням Адвокатського бюро «Синюк та партнери», надав ПАТ «ПРОСТО-страхування» правову допомогу по страховій справі №153256 (страхувальник [PERSON] , учасник ДТП [PERSON] ), загальна вартість наданих послуг становить 6\~000,00 грн. Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~судові витрати\~понесені у\~вигляді судового\~збору.

Outcome: approved