Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр», 3-тя особа - Держпродспоживчслужба про зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що [PERSON] , [INFO] , мешкає у квартирі [ADDRESS] та є споживачем комунальних послуг, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Український експортний центр». Разом з нею проживає її чоловік - [PERSON] . Позивач з чоловіком являються пенсіонерами за віком. Протягом тривалого часу, починаючи з 12.06.2022 року, Позивач та члени її сім`ї не отримують комунальну послугу з постачання гарячої води, яку зобов`язаний надавати Відповідач. Довгий час Позивач намагався вирішити питання в досудовому порядку. Але на всі звернення та прохання Позивача Відповідачем не відреаговано. З часом Позивач отримав тільки Акт - претензію від 19.01.2023 року, в якому зазначено, що згідно договору 2824/1 від 28.11.2012 року Позивач висловлює претензії до Відповідача щодо послуг з утримання будинків та споруд, а саме: з незабезпеченням з 12.06.2022 року квартир гарячою водою (стояк біля ванної кімнати). Своєю бездіяльністю щодо не відновлення системи гарячого постачання в житловому приміщенні Позивача, Позивачу та членам її сім`ї завдано також моральна шкода, оскільки протягом тривалого часу мешканці квартири [ADDRESS] не мали змоги використовувати у повному обсязі приміщення своєї квартири за належністю та цільовим призначенням, стіни помешкання постійно вологі, в результаті чого проявився грибок, який шкідливий для здоров`я подружжя, тощо. На підставі викладеного позивач просить суд: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Український експортний центр» забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги постачання гарячої води у до квартири [ADDRESS] ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експортний центр» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 16 березня 2023 року У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» надав Відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні вимог позову відмовити посилаючись на наступне. Правила надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 690 від 05.07.2019р. регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Співвласники будинку, за адресою: [ADDRESS] , Згідно до Закону, повинні були з 10.06.2018 року прийняти рішення щодо форми управління багатоквартирним будинком та обрати Управителя. Станом на сьогоднішній день Позивач є обслуговуючою організацією по даному будинку та надає послуги належної якості, враховуючи умови перехідного періоду (переходу від послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка діяла до введення в дію Закону, до послуги з управління багатоквартирним будинком) пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. Відповідно до рішення Київської міської державної адміністрації від 24.04.2018 № 517/4581, з 1 травня 2018 року комунальне підприємство «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у місті Києві. Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що Позивач звертався до КП «Київтеплоенерго» з вимогою про забезпечення своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги постачання гарячої води. З огляду на вищевказане, оскільки ТОВ "Перший український експертний центр" не є виконавцем комунальної послуги, на думку Відповідача, належним Відповідачем по справі є КП «Київтеплоенерго». 12.06.2022 року, ТОВ «Перший український експертний центр» було вимушено перекрити трубопровід гарячого водопостачання, який проходить у тому числі і через квартиру № 104 , у зв`язку з затопленням квартири 62. Спеціалістом Товариства було встановлено, що причиною витоку води стало утворення свища на ділянці трубопроводу, яка знаходиться у квартирі 68 . Власник квартири 68 , [PERSON] не надав доступу до пошкодженої ділянки трубопроводу гарячого водопостачання. З метою негайного усунення витікання води та попередження аварійної ситуації, затікання інших квартир, Відповідач здійснив відключення трубопроводу гарячого водопостачання, який проходить також і через квартиру Позивача. Частиною 2 статті 7 Закону, передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно до ч.7 статті 7 Закону, Споживач зобов`язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно- технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Частиною 8 ст.7 Закону передбачено обов`язок Споживача дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно до ч.9 ст.7 Закону, Споживач зобов`язаний забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період. У зв`язку з тим, що власник квартири № 68 не надав вільного доступу до ділянки трубопроводу гарячого водопостачання, який пролягає через його квартиру Товариством було складено Припис, у якому зазначили вимогу надати доступ до інженерних вимог, що проходять у квартирі № 68 . Власник квартири [PERSON] , у приписі зазначив, що відмовляється надати доступ для усунення протікання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. ВСУ у Постанові також визначив коло обставин, які підлягають з`ясуванню під час вирішення судом питання щодо відшкодування моральної шкоди. Зокрема ч. 2 п. 5 Постанови передбачено, що доведенню підлягають: наявність моральної шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проте, Позивачем не наведено жодних доказів, що йому було завдано моральних переживань у зв`язку з відсутністю гарячого водопостачання, відсутні будь які довідки з медичних чи інших відповідних закладів. Також, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували ступінь моральних страждань Позивача. Згідно письмових пояснень представника Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Держпродспоживчслужба від 29 березня 2023 року, позивач не зверталась до Держпродспоживчслужби із заявою про порушення відповідачем її прав, законних інтересів, а отже Держпродспоживчслужба не здійснювала позапланових заходів державного нагляду стосовно відповідача. Протягом судового розгляду позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, додатково пояснила, що порушення її права на отримання гарячого водопостачання були допущені саме відповідачем, моральну шкоду позивач обґрунтувала тим, що відсутність гарячого водопостачання квартири може значно вплинути на її ціну при продажі квартири в майбутньому. Представник відповідача проти задоволення вимог позову заперечувала, додатково наголосивши на безпідставності заявлених вимог, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» не є постачальником послуги гарячого водопостачання. Додатково представник відповідача пояснила, що гаряча вода була перекрита працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» через випадок залиття. Протягом 9 місяців було надано припис мешканцю квартири № 68 [PERSON] , інших дій для відновлення водопостачання вчинено не було. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою - [ADDRESS] . Станом на сьогоднішній день Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» є обслуговуючою організацією по даному будинку та надає послуги належної якості, враховуючи умови перехідного періоду (переходу від послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка діяла до введення в дію Закону, до послуги з управління багатоквартирним будинком) пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. Обсяг повноважень ТОВ «Перший український експертний центр», визначений статутом (нова редакція від 14.08.2019р.). п.2.1. Товариство створено з метою ефективного управління майном та коштами, як власними так і залученими, забезпечення суспільних потреб в продукції, роботах та послугах Товариства, а також одержання прибутку. П.2.2. Предметом діяльності Товариства є надання житлово - експлуатаційних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатацію житлового фонду, об`єктів соціально - побутового призначення, в т ому числі технічне обслуговування будинків. Відповідно до п. 9 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712, Послуга з управління включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. 12.06.2022 року ТОВ «Перший український експертний центр» було вимушено перекрити трубопровід гарячого водопостачання, який проходить у тому числі і через квартиру № 104 , у зв`язку з затопленням квартири 62 . Спеціалістом Товариства було встановлено, що причиною витоку води стало утворення свища на ділянці трубопроводу, яка знаходиться у квартирі 68 . Власник квартири 68 , [PERSON] не надав доступу до пошкодженої ділянки трубопроводу гарячого водопостачання. З метою негайного усунення витікання води та попередження аварійної ситуації, затікання інших квартир. У зв`язку з тим, що власник квартири № 68 не надав вільного доступу до ділянки трубопроводу гарячого водопостачання, який пролягає через його квартиру Товариством було складено Припис, у якому зазначили вимогу надати доступ до інженерних вимог, що проходять у квартирі № 68 . Власник квартири [PERSON] , у приписі зазначив, що відмовляється надати доступ для усунення протікання. Інших дій щодо усунення порушень прав мешканців будинку, в тому числі позивача щодо належного отримання послуги гарячого водопостачання відповідачем вчинено не було. Відповідно до рішення Київської міської державної адміністрації від 24.04.2018 № 517/4581, з 1 травня 2018 року комунальне підприємство «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у місті Києві. Інші мешканці будинку послугу комунального підприємства «Київтеплоенерго» з гарячого водопостачання отримують даний факт сторонами був підтверджений і вважається судом доведеним. Також, суд вважає доведеним факт неотримання послуги комунального підприємства «Київтеплоенерго» з гарячого водопостачання мешканцями квартири № 104 саме внаслідок дій відповідача - аварійне перекриття води 12.06.2022 року. Зважаючи на викладене, суд вважає безпідставним твердження представника відповідача про відсутність вини відповідача та вважає вимогу позову в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» усунути перешкоди в постачанні гарячої води до квартири [ADDRESS] обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачкою не наведено достатньо доказів завдання їй моральної шкоди відповідачем. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial