Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , на підставі ст. 165 СК України, 12.01.2023 звернулася до суду з указаним позовом та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визнавши її піклувальником дітей. В обґрунтування позову вказала, що 02.06.2006 матір позивача - [PERSON] , уклала шлюб з відповідачем, змінивши прізвище на « [PERSON] », який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 розірвано. У даному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] вироком Дружківського районного суду Донецької області від 21.12.2019 засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, початок строку відбування покарання 07.04.2020, кінець строку відбування покарання 07.10.2023. Після смерті [PERSON] та засудження [PERSON] до позбавлення волі, їх діти, [PERSON] та [PERSON] , за розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації від 19.01.2021 № Р-22/0/56-21 та № Р-23/0/56-21, отримали статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішеннями виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 14.03.2021 № 141 та № 142, над неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено піклування та призначено піклувальником позивача [PERSON] . З грудня 2019 року по теперішній час відповідач будь-якої турботи до своїх неповнолітніх дітей не проявляв та не проявляє, діти постійно проживають разом з позивачем за місцем її фактичного проживання, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти не сплачує та має значну заборгованість, будь-якої участі у вихованні дітей не бере. Після звільнення з місць позбавлення волі, [PERSON] до служби у справах дітей за відновленням своїх батьківських прав та припинення прав позивача, як піклувальника дітей, не звертався, долею неповнолітніх дітей не цікавиться, своїх батьківських обов`язків не виконує, про фізичний та духовний розвиток дітей не піклується, необхідного харчування, медичного огляду, лікування дітей не забезпечує. Фактично, з грудня 2019 року, лише позивач, яка є сестрою неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , виявляє про них турботу, займається їх вихованням, повністю їх утримує, у зв`язку з чим, остання звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 20.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання; залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору виконком Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, виконком Тернівської районної в місті Кривому Розі ради як орган опіки та піклування, службу у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради; витребувано від Криворізького відділу ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копії актових записів про народження дітей, від виконкому Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, як органів опіки та піклування, висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою від 21.03.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов з підстав, що наведені у ньому. Відповідач [PERSON] , будучи присутнім у підготовчому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Вказував, що з дітьми майже не спілкується, участі у їх житті не бере, матеріально не підтримує. Причини таких взаємовідносин з дітьми пояснити не міг, лише зазначив, що на даний час він створив нову сім`ю, будь-яких перешкод у спілкуванні з дітьми йому ніхто не чинить. Вважає, що позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] , буде відповідати інтересам дітей. У наступні судові засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце їх проведення, відповідач не з`явився, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань з процесуальних питань, зокрема, про відкладення судового розгляду з поважних причин, від відповідача не надходило, відзиву не подано. Представники третіх осіб: служби у справах дітей Криворізької РДА та Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Треті особи: виконком Тернівської районної у місті Кривому Розі ради як орган опіки та піклування, служба у справах дітей Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, орган опіки та піклування Глеюватської сільської ради, участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надано заяви про розгляд справи за відсутності вказаних представників, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду з урахуванням прав та найкращих інтересів дітей. Допитані у судовому засіданні неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, надала пояснення про те, що після розлучення батьків у 2017 році та в послідуючому, після смерті матері, яка померла у 2020 році, батько [PERSON] їх життям не цікавиться. Піклується про них їх рідна сестра, [PERSON] , з якою вони разом проживають. Коли батько перебував у місцях позбавлення волі, вони його навідували. Однак, звільнившись, батько почав проживати з іншою жінкою та їх до себе не кличе, матеріальної допомоги не надає, будь-якого інтересу до їх життя не проявляє. Проти батька їх ніхто ніколи не налаштовував, перешкод йому у спілкуванні з ними ніхто ніколи не чинив. Вважають, що батько свідомо самоусунувся від будь-якої участі у їх життя, не бажає їх знати. Просили задовольнити позов та позбавити [PERSON] батьківських прав, визнавши їх рідну сестру, [PERSON] , їх піклувальником. Вислухавши пояснення сторін, заслухавши думку неповнолітніх дітей, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , та її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.25). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 02.06.2006 укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). У даному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно. Як зазначено у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та актових записах про народження дітей від 04.07.2006 № 6 та від 05.11.2007 № 23, відомості про батька дітей записані на підставі актового запису про шлюб від 02.06.2006 № 03, складним виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.7, 8, 51-53, 54-56, 57, 58). Заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 02.06.2006, розірвано. Рішення набрало законної сили 21.02.2017 (а.с.9). Згідно з заочним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 (справа № 177/2068/15-ц), з [PERSON] стягнуто на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.08.2015 і до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 21.02.2017 (а.с.106). [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Відповідно до повідомлення начальника ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» від 31.01.2022, [PERSON] з 07.04.2020 відбував покарання, що призначене вироком Дружківського міського суду Донецької області від 21.12.2019, за ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78, ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців (а.с.12). Кінець строку відбування покарання 07.10.2023. Згідно з ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.08.2022, [PERSON] звільнено умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 8 днів. Розпорядженнями Криворізької районної державної адміністрації від 19.01.2021 № Р-22/0/56-21 та № Р-22/0/56-21 неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.13,14). Рішеннями виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 17.03.2021 № 141 та № 142 встановлено піклування над неповнолітніми [PERSON] та опіку над малолітньою [PERSON] . Призначено [PERSON] , відповідно, піклувальником над [PERSON] та опікуном над [PERSON] (а.с.15,16). За відомостями з інформаційної системи ДМС з Реєстру Глеюватської територіальної громади, [PERSON] та неповнолітні [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-21). Згідно з листа виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради від 02.02.2023 № 1/31-53 (а.с.47-48), [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , яка визнана їх піклувальником та забезпечує дітей усім необхідним, дбає про їх фізичний, моральний та духовний розвиток. Неповнолітній [PERSON] з 01.09.2021 навчається у Криворізькому професійному гірничо-технологічному ліцеї ІІ рівня акредитації на денній формі навчання, на неповному державному забезпеченні. За місцем навчання характеризується як працелюбний товариський, відповідальний. Вихованням хлопця займається піклувальник (а.с.22,23). Неповнолітня [PERSON] навчається у Криворізькій гімназії № 50, де характеризується як старанна, працьовита, комунікабельна учениця. Проживає зі старшою сестрою, яка є опікуном дівчинки та багато приділяє уваги навчанню та вихованню дитини (а.с.22,24). Комісією у складі працівників виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради проведено обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де, окрім неповнолітніх, проживають [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні, відповідають нормам. У квартирі чисто, охайно, але квартира потребує косметичного ремонту. У наявності необхідні меблі та побутова техніка, достатньо продуктів харчування, для дівчат та хлопців відокремлені окремі кімнати, облаштовані спальні та робочі місця, є шафи для одягу та речей. Стосунки у родині дружні, члени сім`ї з повагою ставляться один до одного (а.с.46,48). Представником виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради у повідомлені на адресу суду зазначено, що батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , з питання повернення дітей йому на виховання до служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради не звертався, його місцезнаходження спеціалістам служби невідомо (а.с.45,47). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 у справі № 177/2068/15-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2015 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2022, у виконавчому провадженні, відкритому 09.03.2017 АСВП № 53543065, замінено стягувача аліментів у цивільній справі № 177/2068/15-ц, провадження № 2/177/25/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей з [PERSON] на [PERSON] . З довідки державного виконавця Дружківського ВДВС у Краматорському районі Донецької області від 20.04.2023 № 1789/23/12317/23 слідує, що у [PERSON] зі сплати аліментів, згідно з виконавчого листа № 177/2068/15-ц у ВП № 53543065, за період з 17.03.2021 по 17.04.2023 наявна заборгованість, розмір якої становить 111938,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан. За приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначив, що розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Згідно висновку ради опіки та піклування Глеюватської сільської ради від 07.02.2023, є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.71). У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Отже, з урахуванням думки неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , враховуючи характеризуючи дані [PERSON] , його ставлення до дітей, який вихованням та утриманням дітей не займається, не цікавиться їх станом здоров`я, навчанням та дозвіллям, має заборгованість зі сплати аліментів, пасивно відноситься до дітей після звільнення з місць позбавлення волі, що судом розцінюється як втрата інтересу до участі у вихованні дітей та відсутність прагнення відновлення відносин між ними, а тому суд погоджується із висновком ради опіки та піклування Глеюватської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ним батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з його боку піклування про фізичний і духовний розвиток неповнолітніх дітей, неприйняття участі в їх вихованні, безвідповідальне ставлення до них загалом. При цьому, така поведінка відповідача є винною та свідомою. Байдуже ставлення відповідача до дітей, яким розпорядженням Криворізької районної державної адміністрації надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, знаходяться на вихованні та утриманні [PERSON] , зокрема, і після звільнення останнього з місць позбавлення волі, є безпосереднім свідченням самоусунення від виконання ним батьківських обов`язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дітей. Застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав, у даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів та відповідатиме найкращим інтересам дітей, які не бажають знати відповідача, як батька, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст. 169 СК України його право на поновлення батьківських прав у судовому порядку після зміни поведінки та, відповідно, обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав з переосмисленням ставлення до дітей. Щодо вирішення вимог позивача про визнання її піклувальником над неповнолітніми, суд виходить з наступного. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Статтею 243 СК України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Як слідує зі ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» діти, позбавлені батьківського піклування - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти. Таке ж визначення дітей, позбавлених батьківського піклування міститься в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Відповідно до ст. 244 ЦК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , та рішеннями виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 17.03.2021 №141, №142 призначена опікуном над ними (а.с.15,16,25). Позивачка [PERSON] працює контролером сектору побутових споживачів відділу інспектування управління метрології в АТ «Криворіжгаз» з лютого 2020 року, де отримує стабільний дохід. За місцем роботи характеризується як ініціативний, урівноважений і відповідальний працівник, не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.25а, 26). Окрім того, [PERSON] створено умови для проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Умови проживання позивачки є задовільними, технічний та санітарний стан житла також є задовільними. Сама [PERSON] висловила бажання бути піклувальником своїх неповнолітніх брата та сестри [PERSON] та [PERSON] (а.с.46,48). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині призначення її піклувальником над неповнолітніми братом [PERSON] та сестрою [PERSON] . Враховуючи викладене вище та з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого нею при подачі позову, що складає 536,80 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, що складає 536,80 грн (а.с.29).

Outcome: approved