Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Суд звертає увагу учасників процесу, що прізвище судді змінено з Курічової В.М. на Маркєлову В.М . 29.09.2022 [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , у якому просить усунути перешкоди у користуванні кв. [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання. На обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею кв. [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований відповідач, який з липня 2017 року не проживає за адресою реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі немає. Перешкод в користуванні житловим приміщенням відповідачу ніхто не чинить. Відповідач своїми діями створює позивачці перешкоди у користуванні своєю власністю, призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг. Документ сформований в системі «Електронний суд». Ухвалою від 19.10.2022 суд відкривпровадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче провадження на 12 год. 10 хв. 14.11.2022. Ухвалою від 14.11.2022 суд залишив позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідала вимогам абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, та надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 22.11.2022 до суду надійшло клопотання про усунення недоліків разом із додатками відповідно до вимог ухвали суду від 14.11.2022. Ухвалою від 28.11.2022 суд продовжив розгляд справи, призначив підготовче засідання на 19.01.2023 о 14.00 год. Ухвалою від 19.01.2023 суд закрив підготовче провадженні у справі та призначив до судового розгляду по суті на 22.02.2023 12 год. 00 хв.; установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Андрощук Ю.П. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. 22.02.2023 у зв`язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 07.04.2023 на 11 год. 45 хв. Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Андрощук Ю.П. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Документ сформований в системі «Електронний суд». Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від нього не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. У позові представник позивачки вказав, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , на підтвердження чого надав копії договору купівлі продажу, посвідченого 12.12.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І. (а.с.7-8, 40) та витягу № 36803522 про державну реєстрацію прав (а.с.6, 41). Представник позивача зазначив, що в квартирі зареєстрований відповідач, однак з 01.07.2017 він не проживає в квартирі, на підтвердження чого надав: - копію довідки від 18.01.2022 за вих. № 2/01 виданої за підписом ОСББ «Південна брама 26-Г» відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS] з 01.07.2017 (а.с.16, 39); - копію акта про фактичне проживання від 18.01.2022, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] , відповідно до якого з липня 2017 року [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.17, 38). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Разом із тим, з копії паспорта громадянина України, який належить позивачці, суд установив, що позивачка 09.09.1999 зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] , про що складено актовий запис № 407 (а.с.15). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, квартира [ADDRESS] придбана після реєстрації шлюбу сторонами, а тому у даному випадку діє презумпція спільності права власності подружжя на майно. Суд зазначає, що сама лише державна реєстрація права власності на нерухоме майно за позивачкою не доводить, що таке майно належить останній на праві особистої приватної власності, оскільки таке майно придбане після реєстрації шлюбу з відповідачам. Доказів розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] до придбання квартири [ADDRESS] позивач суду не надала, в Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення про розірвання шлюбу між цими особами відсутнє. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що квартира придбана після реєстрації шлюбу та має статус спільного сумісного майна подружжя, кожен з подружжя має рівні права щодо квартири, доказів того, квартира належить позивачці на праві приватної особистої власності стороною позивача не надано, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки співвласникка квартири не можна визнати таким, що втратив право користування нею.

Outcome: dismissed