Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Львівський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та Залізничний районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). У своїй заяві просить встановити юридичний факт неправильності (неповноти) запису про народження [PERSON] № 3329 від 20.05.1971 р. в частині запису національності її матері [PERSON] , як «українка» замість « єврейка». Зобов`язати Львівський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській Області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), внести зміни до актового запису № 3329 про народження [PERSON] , від 20 травня 1971 року в частині запису національність її матері [PERSON] , зазначивши «єврейка» замість «українець». Встановити юридичний факт неправильності (неповноти) запису про одруження [PERSON] та [PERSON] № 535 від 27.04.1959 р. в частині запису національності [PERSON] як «українець» (без змін), а [PERSON] , як «українка» замість «єврейка». Зобов`язати Залізничний Районний ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) внести зміни до актового запису № 535 про одруження [PERSON] та [PERSON] від 27 квітня 1959 р., в частині запису національність [PERSON] «українець» залишити без змін, а [PERSON] зазначивши «єврейка» замість «українка». Заява мотивована тим, що вона [PERSON] , народилася [INFO] у місті Львові, Львівської області, про що було видано свідоцтво, та Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській Області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), складено актовий запис про державну реєстрацію її народження № 3329, від 20 травня 1971 року. Вона виховувалася відповідно до єврейських традицій, сповідувала юдейську віру, підтримує стосунки зі своїми родичами - євреями, святкую єврейські свята та вважаю себе єврейкою. [INFO] у с.Волостків, Мостиського району Львівської області народилася її мама [PERSON] . [INFO] у місті Львові, Львівської області одружилися її батько [PERSON] та її мама [PERSON] про що було видано свідоцтво, та Залізничним Районним ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено актовий запис про державну реєстрація їхнього одруження № 535, від 27 квітня 1959 року. Проте, відомості про національність її мами [PERSON] , внесені в свідоцтво про її народження та свідоцтво про одруження її батьків, не відповідають дійсності, адже її мама та її бабуся [PERSON] були уродженими євреями. Про що свідчить відновлене свідоцтво про народження її матері [PERSON] , де національність її бабусі, матері мами [PERSON] вказана - «єврейка». Зазначення національності матері «українка» в свідоцтві про її народження та про одруження її батьків, може бути як помилкою державного органу, так і свідомим вибором бабусі, яка, боячись переслідувань по національній ознаці, приховувала свою національність, а також національність своєї доньки. Належність мами і бабусі, та, відповідно, її самої до єврейської національності, є особистим невід`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Сім`я по матері заявниці мала єврейське коріння. Проте, у зв`язку із політикою радянської влади це не афішувалося, оскільки, в той час євреї зазнавали утисків та гонінь зі сторонни влади і питання про внесення виправлення до свідоцтва про народження заявниці про національність матері не вирішувалось через страх перед можливими переслідуваннями. На теперішній час представництвами Держави Ізраїль надані певні можливості для вивчення єврейської культури, мови та встановлення національних зв"язків, спрощеного порядку в"їзду до Ізраїлю, що дає право на отримання пільг щодо навчання та працевлаштування, але зазначені можливості стосуються етнічних євреїв, які змогли підтвердити своє єврейське коріння. Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просила проводити розгляд заяви у її відсутності. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 1971 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що 20 травня 1971 року зроблено актовий запис № 3329. Батьком дитини вказано [PERSON] , національність якого вказано «українець» а мамою дитини вказано [PERSON] , національність якої також вказана «українка». В подальшому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у с.Волостків, Мостиського району Львівської області народилася її мама [PERSON] . [INFO] у місті Львові, Львівської області одружилися її батьки - [PERSON] та мама [PERSON] про що було видано свідоцтво, та Залізничним Районним ВДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено актовий запис про державну реєстрація їхнього одруження № 535, від 27 квітня 1959 року. Проте, відомості про національність її мами [PERSON] , внесені в свідоцтво про її народження та свідоцтво про одруження її батьків, не відповідають дійсності, адже її мама та мамина мама [PERSON] були уродженими євреями. Адже відповідно до відновленої копії свідоцтва про народження [PERSON] від 25 грудня 1939 року де національність бабусі заявниці, маминої мами [PERSON] вказано - «єврейка». З наведеного вбачається, що мати та буся заявниці були євреями за національністю. Проте, всупереч наведеному у актовому записі про народження [PERSON] № 3329 від 20.05.1971 р. в частині запису національності її матері [PERSON] , зазначено «українка» замість «єврейка», а в актовому записі про одруження [PERSON] та [PERSON] № 535 від 27.04.1959 р. в частині запису національності [PERSON] як «українець» (без змін), а [PERSON] , як «українка» замість «єврейка». Відомості про належність мами і бабусі, та, відповідно, самої заявниці до єврейської національності, є особистим невід`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Сім`я по матері заявниці мала єврейське коріння. Проте, у зв`язку із політикою радянської влади це не афішувалося, оскільки, в той час євреї зазнавали утисків та гонінь зі сторонни влади і питання про внесення виправлення до свідоцтва про народження заявниці про національність матері не вирішувалось через страх перед можливими переслідуваннями. На теперішній час представництвами Держави Ізраїль надані певні можливості для вивчення єврейської культури, мови та встановлення національних зв"язків, спрощеного порядку в"їзду до Ізраїлю, що дає право на отримання пільг щодо навчання та працевлаштування, але зазначені можливості стосуються етнічних євреїв, які змогли підтвердити своє єврейське коріння. За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції) далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно з п. 2.13 вказаних Правил підставою для внесення змін в актовому записі цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07 липня 1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. Згідно з рекомендаціями п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року, відповідно до якого питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Відповідно до п. 11 вищезгаданої постанови суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п. 2.16.7. Правил. Отже, єдиний нормативно-правовий документ, що встановлює порядок внесення записів до актів цивільного стану, а саме: Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, не передбачає іншої процедури окрім як наявність рішення суду. Єдиним шляхом встановлення факту, від якого залежить визначення національності особи, є встановлення відповідного факту у судовому порядку, тому, що саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться доповнення відомостей про національність. Тому, маючи відомості про те, що мама заявниці, [PERSON] і її мама, бабуся заявниці [PERSON] були євреями, просить, суд, встановити юридичний факти, який має істотне значення для встановлення її сімейного походження. Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне) значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення: встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 1 вказаної статті визначено перелік фактів, які встановлюються судом. Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст.35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до ст. 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Заявниця [PERSON] відносить себе до єврейської національності і на даний час бажає відновити свою дійсну національність. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від свої національності не допускається. Враховуючи те, що в ході розгляду справи встановлені судом обставини свідчать про необхідність встановити юридичний факт, який має істотне значення для встановлення сімейного походження [PERSON] , суд приходить до висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved