Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД" (далі відповідач), у якому просила: - усунути перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою площею 3,5579 га, кадастровий номер: 0522281400:04:000:0116, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2020, виданим державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за №178/2019, шляхом повернення такої земельної ділянки; - скасувати державну реєстрацію додаткової угоди без зазначення дати укладення, яка зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №041004400171 до договору оренди землі від 27.04.2007, укладеної між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро". Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого його дочка [PERSON] через свого представника оформила спадкове майно у складі земельної ділянки площею 3,5579 га, кадастровий номер: 0522281400:04:000:0116 на території Зозівської сільської ради та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом №178/2019 від 29.05.2020. Раніше 27.04.2007 спадкодавець уклав з ТОВ "Концерн "Сімекс Агро", правонаступником якого є відповідач, договір оренди вищевказаної земельної ділянки за №0631 строком на 10 років, а 01.06.2007 такий договір було зареєстровано у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №04068140346. В ході ознайомлення спадкоємця з таким договором оренди було виявлено додаткову угоду без дати укладення, зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №041004400171, і за якою строк оренди збільшено до 20 років. Однак, позивач заперечує, що підпис у такій додатковій угоді є підписом її батька та стверджує, що він її не укладав та не погоджував її умови, а оскільки відповідач безпідставно продовжує користуватися земельною ділянкою, викладені обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 11.12.2020 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач подав до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами. Між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є відповідач, було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Крім того, між сторонами було також укладено додаткову угоду до згаданого договору оренди землі, за умовами якої сторонами внесено зміни до п. 4 договору, яким визначено, що договір оренди землі укладено на 20 років. Така додаткова угода була зареєстрована у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №04068140346. На спростування доводів позивача щодо недійсності підпису в оспорюваній додатковій угоді, відповідач вказує на те, що такий підпис є аналогічний підпису її батька [PERSON] в акті приймання-передачі об`єкта оренди та в договорі оренди, а з огляду на те, що з 2007 виплачувалася орендна плата, то це свідчить, що при укладені додаткової угоди, сторони погодили всі її істотні умови, а тому викладені обставини стали підставою для заперечення проти позову. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Ухвалою суду від 10.03.2021, на задоволення клопотання позивача, призначено судово-почеркознавчу експертизу на встановлення дійсності підпису [PERSON] в оспорюваній додатковій угоді до договору оренди, а проведення експертизи доручено Вінницькому відділенню КНДІСЕ, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 12.04.2021 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 28.05.2021, на задоволення клопотання експерта та представника позивача, витребувано документи з підписами [PERSON] , а після їх надходження вирішено направити на експертизу, провадження зупинено. Ухвалою суду від 30.09.2021, у зв`язку з надходженням висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ, поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 08.11.2021, на часткове задоволення клопотання позивача, у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу на встановлення дійсності її підпису в оспорюваній додатковій угоді до договору оренди, а проведення експертизи доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20.12.2021 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 23.02.2022 визначено експерту порівняльні зразки підпису для дослідження, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 30.05.2022, у зв`язку з надходженням висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України, поновлено провадження у справі. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 06.07.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті, а також викликано для допиту експерта. Ухвалами суду від 27.10.2022, а також від 08.12.2022, 20.02.2023 та 17.03.2023 забезпечено участь експерта Побірської О.В. у засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що за висновками експерта встановлено, що підпис в оскаржуваній додатковій угоді виконано не батьком позивача [PERSON] , а іншою особою, тому останній умови спірної додаткової угоди не погоджував і відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою незаконно. Представник відповідача заперечив, щодо задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та на те, що при формуванні висновку експертом допущено порушення. Експерт Вінницького НДЕКЦ МВС України Побірська О.В. беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявила, що при формуванні її висновку, вона дотримувалася інструкцій та результати експертизи не викликали сумнівів. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №802431 від 23.09.2005 [PERSON] надано у власність земельну ділянку площею 3,5579 га, кадастровий номер: 0522281400:04:000:0116, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівської сільської ради. 27.04.2007 [PERSON] уклав з ТОВ "Концерн "Сімекс Агро", правонаступником якого є відповідач, договір оренди вищевказаної земельної ділянки за №0631 строком на 10 років, а 01.06.2007 такий договір було зареєстровано у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №04068140346. [INFO] [PERSON] помер, а після його смерті дочка [PERSON] через свого представника оформила спадкове майно у складі вищевказаної земельної ділянки та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом №178/2019 від 29.05.2020. Однак, як стверджує позивач в ході ознайомлення спадкоємця з таким договором оренди землі нею було виявлено додаткову угоду без дати укладення, зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №041004400171, і за якою строк оренди збільшено до 20 років. Однак, позивач заперечує, що підпис у такій додатковій угоді є підписом її батька. 22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" на ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", інші реквізити незмінні. Представник відповідача, вказує на те, що підпис у додатковій угоді є аналогічний підпису [PERSON] в договорі оренди та акті прийому передачі, а з огляду на те, що стороною позивача весь цей час отримувалася орендна плата, то це свідчить, що при укладені додаткової угоди, сторони погодили всі її істотні умови. На задоволення клопотань сторін, судом було призначено дві судово-почеркознавчі експертизи на вирішення, яких поставлено питання: Чи виконаний підпис на додатковій угоді (зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400171) до договору оренди землі від 27.04.2007, реєстраційний запис 04068140346 від 01.06.2007, яку було зареєстровано в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК»), укладену між [PERSON] та ТОВ "Концерн\~"Сімекс\~Агро" -\~ [PERSON] ,\~чи іншою\~особою? Проведення експертизи доручено Вінницькому відділенню Київського НДІСЕ. Відповідно до висновку експертів Вінницького відділення Київського НДІСЕ №4663/4664/21-22 від 14.09.2021 встановлено, що підписи від імені [PERSON] у додатковій угоді до договору оренди землі №220 від 27.04.2007, яка зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400171, реєстраційний запис 04068140346 від 01.06.2007, укладена між [PERSON] та ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" виконані рукописним способом кульковою ручкою, без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів, а також такі підписи виконані не [PERSON] , а іншою особою. Також, судом було призначено іншу судово-почеркознавчу експертизу на вирішення, якої поставлено аналогічне вищевказане питання. Проведення експертизи доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України, а відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/2925-ПЧ від 06.05.2022 встановлено, що підписи в графі "Орендодавець" в додаткових угодах від 15.11.2010 до договору оренди землі №220 від 27.04.2007, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро", в особі директора Марківського В.І. в двох примірниках, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). В силу вимог ч.ч. 1-3 та ч.ч. 5-6 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено в ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 14 цього Закону було визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі. Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч.ч. 2-3 ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису ч. 1 ст. 215 ЦК України , а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у ч. 1 ст. 215 ЦК України , так і у ст.ст. 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Коли ж сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Судом було встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] його дочка [PERSON] через свого представника оформила спадкове майно у складі земельної ділянки площею 3,5579 га, кадастровий номер: 0522281400:04:000:0116, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівської сільської ради та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом №178/2019 від 29.05.2020. Сторони не заперечували факт укладення 27.04.2007 між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро", правонаступником якого є відповідач, договору оренди вищевказаної земельної ділянки за №0631 строком на 10 років, а 01.06.2007 такий договір було зареєстровано у Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №04068140346. Разом з тим, в наслідок підписання від імені [PERSON] додаткової угоди до вищевказаного договору оренди з ТОВ «Концерн Сімекс-Агро» її було зареєстровано 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №041004400171. Однак, позивач заперечує, що підпис у такій додатковій угоді є підписом її батька та стверджує, що він її не укладав та не погоджував її умови. Судом було призначено дві судово-почеркознавчі експертизи на вирішення, яких поставлено питання: Чи виконаний підпис на додатковій угоді (зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400171) до договору оренди землі від 27.04.2007, реєстраційний запис 04068140346 від 01.06.2007, яку було зареєстровано в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК»), укладену між [PERSON] та ТОВ "Концерн\~"Сімекс\~Агро" - [PERSON] , чи іншою особою? Так, відповідно до висновку експертів Вінницького відділення Київського НДІСЕ №4663/4664/21-22 від 14.09.2021 встановлено, що підписи від імені [PERSON] у додатковій угоді до договору оренди землі №220 від 27.04.2007, яка зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №041004400171, реєстраційний запис 04068140346 від 01.06.2007, укладена між [PERSON] та ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" виконані рукописним способом кульковою ручкою, без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів, а також такі підписи виконані не [PERSON] , а іншою особою. Також, відповідно до висновку експерта Вінницькому НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-22/2925-ПЧ від 06.05.2022 встановлено, що підписи в графі "Орендодавець" в додаткових угодах від 15.11.2010 до договору оренди землі №220 від 27.04.2007, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро", в особі директора Марківського В.І., виконані не [PERSON] , а іншою особою. Як вбачається, з вищевказаних висновків, вони не містять будь-яких тверджень чи посилань експертів щодо невідповідної якості чи недостатньої кількості наданого для проведення експертизи матеріалу, що могло поставити під сумнів правильність виконання експертизи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що для проведення судово-почеркознавчих експертиз, експертам було надано оригінали об`єктів дослідження, а у якості зразків почерку та підпису [PERSON] для порівняльного дослідження було надано оригінали документів з його підписами та почерком. Отже, експерти, дотримуючись вимог Інструкції провів дослідження на підставі оригіналу об`єкта дослідження, використовуючи для порівняльного дослідження оригінали документів, на яких містився підпис позивача. Крім того, експертами надано вичерпну відповідь на поставлене судом питання і суду зрозуміло висновки експертів, які є чіткими та конкретним, а тому суд вважає такі висновки належними та допустимими доказами у цій справі. Суд зауважує про неприйнятність доводів представника відповідача про те, що з моменту укладення спірної додаткової угоди до договору оренди землі, відповідачем належним чином виконуються свої зобов`язання, а стороною позивача протягом всього часу отримувалася орендна плата, й тим самим стороною позивача було прийнято від відповідача виконання умов оспорюваного правочину. Однак, прийняття таких умов не може свідчити про укладення правочину щодо оренди земельної ділянки і його дійсність та відповідність вимогам ст. 203 ЦК України. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд зауважує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Отже, встановивши, що спірна додаткова угода до договору оренди [PERSON] не підписувалася, тобто не є укладеною, суд вбачає, що його дочка як спадкоємиця і власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення правочину в мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки. Разом з тим, скасування рішення про державну реєстрацію певних речових прав, запису про їх реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є способом захисту права позивача на спірну земельну ділянку від його порушення іншою особою, за якою зареєстроване право щодо оренди. Так, Державний реєстр прав на нерухоме майно, серед інших, містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії. Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про усунення перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою площею 3,5579 га, кадастровий номер: 0522281400:04:000:0116, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зозівської сільської ради, шляхом повернення такої земельної ділянки та про скасування державної реєстрації додаткової угоди без зазначення дати укладення, яка зареєстрована 15.11.2010 в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП "Центр ДЗК" за №041004400171 до договору оренди землі від 27.04.2007, укладеної між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро", ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн та витрати на проведення експертизи в розмірі 5148,30 грн.

Outcome: approved