Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою до \~ [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 вересня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом винесено рішення яким виділено позивачу наступне майно, що знаходиться в будинку [ADDRESS] - ванну джакузі, меблі для ванної кімнати, газовий котел Buderox, холодильник, телевізор з плоским екраном, кухонні меблі з вмонтованою технікою. Вказує, що на усні та письмові звернення відповідачка не реагує та не допускає позивача до будинку щоб забрати майно. Після повідомлення поштою представник в присутності двох свідків прибув до будинку отримати майно позивача, однак відповідачка не з`явилася та не повідомила про причини чому не бажає повертати майно позивача. Представником позивача адвокатом Колотуха І.О. було подано заяву про уточнення позовної вимоги, згідно якої просив зобов`язати відповідачів передати [PERSON] наступне майно, що знаходиться в будинку [ADDRESS] , а саме: ванну джакузі, меблі для ванної кімнати, газовий котел Budегох, холодильник, телевізор з плоским екраном, кухонні меблі з вмонтованою технікою. У судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника адвоката Колотуха І.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна задоволено частково. Виділено [PERSON] наступне майно, що знаходиться в будинку [ADDRESS] ванну «джакузі», меблі для ванної кімнати; газовий котел «Buderox», холодильник, телевізор з плоским екраном; кухонні меблі з вмонтованою технікою. У визнанні права власності на 1/3 частку будинку [ADDRESS] \~- відмовлено. У зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків відмовлено. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач вказує, що відповідачка не реагує та не допускає позивача до будинку щоб забрати майно. З досліджених матеріалів справи, суд зазначає наступне, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»\~боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Згідно з частиною першою\~статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у\~статті 3 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»\~відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Разом з тим, в матеріалах справи не міститься, а\~позивачем не надано суду належних доказів вжиття останнім заходів для виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2014 року. Зокрема,\~доказів направлених на виконання вказаного судового рішення, відкриття виконавчого провадження по справі, вчинення виконавцем будь-яких дій тощо. За положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, ч. 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За положеннями\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, ч. 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивачем жодних належних\~та переконливих\~доказів,\~які б\~вказували на\~наявність істотних\~перешкод у\~виконанні рішення\~суду не\~надано, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Понесені позивачем судові витрати, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed