Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний банк Глобус» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24984 грн 98 коп., а також судових витрат, пов`язаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач у справі добровільно не погашає суму кредиту, чим порушує умови Договору про надання споживчого кредиту АТ «Комерційний банк Глобус» для фізичних осіб від 10 березня 2020 року, укладеного між АТ «Комерційний банк Глобус» та [PERSON] . 22 лютого 2023 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, була постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначене відкрите судове засідання о 09 год 30 хв 23 березня 2023 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення на його адресу, підтверджену довідкою Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, рекомендованого листа, який повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 10 березня 2020 року між АТ «Комерційний банк Глобус» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ Глобус» для фізичних осіб шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Положеннями п. п. 1.1.2 - 1.1.5 договору визначено: 1.1.2 Дата набрання чинності договору визначається заявою-анкетою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору. Місцем укладання договору є місцезнаходження структурних підрозділів банку та/або кредитного посередника банку/магазину партнера банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання банком послуг), в якому клієнт подає заяву-анкету на приєднання до договору. 1.1.3. Укладаючи цей договір, сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. 1.1.4. Примірник публічної пропозиції банку на укладення договору (додаток №1 до договору) на паперовому носії розмішується у доступних для клієнта місцях надання банком послуг, а в електронній формі розміщується на офіційному сайті банку. 1.1.5. Підписанням заяви-анкети на приєднання до договору, в т.ч. в електронному вигляді з використанням електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання цього договору. Пунктом 5.1. Договору визначено зобов`язання клієнта, зокрема: 5.1.3. Використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору. 5.1.4.Своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим договором (в т.ч. заявою-анкетою на приєднання до договору). 5.1.5.Повністю повернути Банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена заявою-анкетою на приєднання до договору та графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день Банку. Відповідно до\~графіка платежів,\~позичальник зобов`язаний\~у період\~з моменту\~отримання кредиту\~до 1\~(першого)\~числа кожного\~місяця,\~вказаного у\~графіку платежів,\~сплачувати визначену\~суму платежу\~у розмірі 999 грн 40 коп. Оскільки, відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до графіку платежів та договору, відповідачем грубо та систематично порушено умови договору. Позивачем відповідно до тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування: -50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 9070 грн 98 коп. - прострочена заборгованість по процентам. Згідно п. 3.1.13.3. договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кКредиту, у строки, передбачені графіком платежів та цим договором, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Відповідно до п. 3.2.12. погашення заборгованості за договором, наявної на поточну дату, (при надходженні грошових коштів на рахунок) здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по кредиту та прострочених процентів за користування кредитом; 2) на сплату строкової заборгованості по кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом; 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за договором. Пунктом 1.2.3. договору, сторонами погоджено: Банк має право зупинити подальше кредитування клієнта та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань за договором, зокрема, непогашення заборгованості за кредитом, несплати процентів за кредитом, комісій, штрафних санкцій...; в такому випадку вважається, що строк виконання зобов`язання клієнта перед Банком щодо повернення повної заборгованості за кредитом таким, що настав. Клієнт зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим договором та тарифами, а також відшкодувати збитки, завдані банку...; у випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за договором Банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за договором. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості до Договору про надання споживчого кредиту від 10 березня 2020 року, загальна сума заборгованості станом на 01 січня 2023 року становить 24984 грн 98 коп., зокрема: 15914 грн 00 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 9070 грн 98 коп. - прострочена заборгованість по процентам, що підтверджує факт неналежного виконання відповідачем умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «Комерційний банк Глобус» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, передбачених договором. 16 листопада 2022 року з метою позасудового вирішення спору, АТ «Комерційний банк Глобус» на адресу [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості, однак позичальник умови кредитного договору не виконує, свою заборгованість по кредитному договору не погашає. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду вказаної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачем, ні матеріалами справи не спростовується. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Частиною 1 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно з\~ст.\~137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а тому підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Вказане підтверджує позиція ВС, викладена у додатковій постанові від 01 грудня 2021 року (справа № 607/14338/19-ц), згідно з якою принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Постановою Великої Палати Верховного суду від 27 червня 2018 року (справа № 826/1216/16) визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивач, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження цих обставин надав суду договір про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладений 05 грудня 2022 року між АТ «Комерційний банк Глобус» та адвокатом Прохоренком В. П.. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні, суд вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6000 грн 00 коп. та сума сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі кредитного договору від 10.03.2020, ст. 526, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved