Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся у суд з вказаним позовом, в якому просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.09.2015 року, що укладений між ним та відповідачем на земельну ділянку площею 5,2089 га та зобов`язати відповідача негайно передати йому цю земельну ділянку згідно акту прийому передачі; стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 908,00 грн. Позиція позивача. Свій позов позивач мотивує тим, що 01.09.2015 року між ним та відповідачем було укладено строком на 10 років договір оренди земельної ділянки, яка є предметом спору і належить позивачу на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №618113. Договором передбачено сплату орендарем орендної плати в розмірі 4,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в сумі 3601,90 грн не пізніше 30 листопада кожного року. З 2015 року по листопад 2020 року відповідач не сплачував вчасно орендну плату, а за 2016 рік взагалі не сплатив орендну плату та не надав ніяких послуг в рахунок орендної плати. Крім того, позивач стверджує, що без його згоди і відома відповідач віддав його земельну ділянку в користування іншій юридичній особі. З цих підстав вважає, що договір оренди підлягає розірванню, а земельна ділянка повернута йому. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 31.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 26.01.2023 року витребувано у відповідача документи, що підтверджують розмір та дату внесення орендної плати згідно договору оренди землі від 01.09.2015 щодо земельної ділянки площею 5,2089 га, кадастровий номер 7122510100:23:003:0004 на користь [PERSON] за період з 2015 по 2021 роки. Ухвалою суду від 13.03.2023 року в зв`язку із невиконанням ухвали суду від 26.01.2023 року про витребування доказів застосовано до відповідача захід процесуального\~примусу у вигляді штрафу в дохід державного бюджету України у розмірі 0,3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, сума якого дорівнює 850,20 грн, та повторно витребувано у відповідача документи, що підтверджують розмір та дату внесення орендної плати згідно договору оренди землі від 01.09.2015 щодо земельної ділянки площею 5,2089 га, кадастровий номер 7122510100:23:003:0004 на користь [PERSON] за\~період з\~2015\~по 2021\~роки та\~ визначено\~строк надання\~суду цих\~доказів - до 27.03.2023 року. В судове засідання позивач та її представник з`явилися, позов підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив без пояснення причин. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом були досліджені наступні докази: Договір оренди землі від 01 вересня 2015 року, укладений між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, згідно якого орендодавець надав для ведення товарного сільськогосподарського господарства, а орендар прийняв в оренду строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адмінмежах Корсунь-Шевченківської міської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.9-11). Згідно п.2 договору об`єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 5,2089 га, в тому числі 5,2089 га ріллі, кадастровий номер 7122510100:23:003:0004. Строк дії договору 10 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою (п.8 договору). Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата становить 3601,90 грн, 4,5 відсотки від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки та вноситься орендарем у формі та розмірі згідно додатку до договору, але не пізніше 30 листопада кожного року. Згідно п. 12 передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми на кожний день прострочення. Пунктом 39 договору встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови систематичної несплати орендної плати. На підставі акта приймання-передачі земельної ділянки від 01.09.2015 року , який є невід`ємною частиною договору оренди землі, земельна ділянка була передана позивачем відповідачу (а.с.12). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №43867376 від 15.09.2015 власником земельної ділянки з кадастровим номером 7122510100:23:003:0004 є позивач на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №618113 від 13.08.2007, номер запису про право власності 43867376 (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №43868130 від 15.09.2015 10.09.2015 року було зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7122510100:23:003:0004 за відповідачем на підставі договору оренди землі від 01.09.2015 між позивачем і відповідачем, номер запису про інше речове право 11177412 (а.с.8). Вирішуючи вказаний спір по суті суд застосовує наступні норми законодавства. Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно п.3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України. Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відтак, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо не сплати орендної плати є істотним порушенням та вагомою підставою для розірвання такого договору, про що свідчить усталена судова практика Верховного Суду із застосуванням такого правового наслідку як розірвання договору судом з підстави істотності допущеного порушення договору, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства. В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення повністю. Так, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,2089 га з кадастровим номером 7122510100:23:003:0004, яка знаходиться на території м. Корсуня-Шевченківського Черкаської області та надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01.09.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди, предметом якого є вищевказана земельна ділянка позивача і згідно умов якого сторони зокрема домовилися про розмір орендної плати та порядок її сплати - 3601,90 грн, 4,5 відсотки від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, яку орендар зобов`язався вносити у формі та розмірі згідно додатку до договору, але не пізніше 30 листопада кожного року. Зазначений договір зареєстровано 10.09.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Пунктом 39 договору встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови систематичної несплати орендної плати, що не суперечить законодавству, бо законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору. Позивач посилається як на підставу розірвання договору оренди землі на ті обставини, що відповідач з 2015 року по листопад 2020 року не сплачував вчасно орендну плату, а за 2016 рік взагалі не сплатив орендну плату та не надав ніяких послуг в рахунок орендної плати. Суд визнає ці обставини встановленими згідно приписів ч.4 ст. 8, ч.10 ст. 81 ЦПК України. Так,\~відповідно до\~ч.4\~ст.\~81\~ЦПК України\~у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Також ч.10\~ст.\~84\~ЦПК України\~встановлено що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин неподання доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідач не виконав ухвалу суду від 26.01.2023 року, якою у нього було витребувано судом документи, що підтверджують розмір та дату внесення орендної плати згідно договору оренди землі від 01.09.2015 щодо земельної ділянки площею 5,2089 га, кадастровий номер 7122510100:23:003:0004 на користь [PERSON] за період з 2015 по 2021 роки. Ухвалою суду від 13.03.2023 року в зв`язку із невиконанням відповідачем ухвали суду від 26.01.2023 року про витребування доказів було застосувано до відповідача захід процесуального\~примусу у вигляді штрафу та повторно витребувано у відповідача вищевказані в ухвалі суду від 26.01.2023 року документи, які зобов`язано надати до 27.03.2023 року. Відповідач на виконання ухвали суду від 13.03.2023 року витребувані судом докази на спростування твердження позивача щодо систематичної несплати орендної плати також не надав та не повідомив про причину неподання цих доказів. Тому суд визнає встановленими обставини систематичної несплати відповідачем позивачу орендної плати згідно договору оренди землі від 01.09.2015 щодо земельної ділянки площею 5,2089 га, кадастровий номер 7122510100:23:003:0004. При цьому суд бере до уваги роз`яснення Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 про те, що є систематичною несплатою орендної плати. Так, у вказаній постанові зазначено, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд також зазначає, що відповідно до частини другої статті 614\~ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно п. 42 договору оренди землі від 01.09.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем, сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Тобто в суді саме відповідач,\~як особа, яка порушила своє зобов`язання щодо внесення орендної плати, зобов`язаний був довести відсутність своєї вини, проте не довів належними і допустимими доказами відсутність своєї вини у порушенні спірного зобов`язання щодо сплати орендної плати. За таких обставин суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач має право на розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Так, частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Укладаючи наведений договір оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договорів, визначили їх зміст, а тому зазначений договір оренди землі укладено з усіма погодженими сторонами умовами. Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Тому суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення вимог позову про розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки у пункті 39 договору оренди передбачено можливість розірвання позивачем договору оренди землі в односторонньому порядку у разі систематичної несплати орендної плати, що не суперечить частині четвертій статті 31 Закону України «Про оренду землі», а відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи наведене, вимога позивача про розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі. Суд під час ухвалення рішення у цій справі врахував правові висновки суду касаційної інстанції (ухвалені у подібних правовідносинах), наведені у постановах від 16 січня 2019 року у справі № 420/550/16-ц (провадження № 61-7219св18), від 30 січня 2019 року у справі № 623/2422/16-ц (провадження № 61-19058св18), від 02 вересня 2019 року у справі № 623/2421/16-ц (провадження № 61-24009св18). Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Згідно п. 21 розглядуваного договору оренди земельної ділянки після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. У зв`язку із розірванням договору оренди землі відповідач зобов`язаний повернути її орендодавцю - позивачу. Оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Договір оренди земельної ділянки від 01.09.2015 року, укладений між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки площею 5,2089 га, кадастровий номер 7122510100:23:003:0004 слід розірвати та зобов`язати відповідача повернути позивачу цю земельну ділянку. Задовольняючи позов, суд відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved