Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] . Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 16.07.1988 Верхівською сільською радою Острозького району Рівненській області, актовий запис №10. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. Одночасно, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою від 09.03.2023 відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що відповідач отримав копію ухвали суду від 09.03.2023 та позовну заяву з додатками 17.03.2023. 27.03.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому він позов визнав та згідний на розірвання шлюбу, однак заперечує причини розірвання шлюбу вказані позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини. Відповідно до\~свідоцтва про\~укладення шлюбу\~серії [NUMBER] , 16.07.1988 Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №10, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ). (а.с.15) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час спільного господарства\~не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, що є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не підтримують сімейні та подружні стосунки, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Як передбачено ч. 1 ст.\~206\~ЦПК України,\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною другою статті 112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Окрім того, відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення. В свою чергу, відповідач не подав заперечень щодо розірвання шлюбу та не виявив наміру зберегти сім`ю. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відзиві відповідач посилається на те, що він має право на пільги встановлені законом для ветеранів війни - учасників бойових дій, а відтак вважає, що він звільняється від сплати судового збору. Ст. 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору. Зокрема, пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України\~у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. На учасників бойових дій розповсюджується дія\~Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який визначає статус, зокрема, і учасників бойових дій та гарантії їх соціального захисту. З системного та логічного аналізу норм закону вбачається, що учасники бойових дій звільненні від сплати судового збору лише у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, як учасників бойових дій, тобто порушенням гарантії їх соціального захисту, передбачених\~Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу, тобто ця справа не пов`язана з порушенням гарантій соціального захисту відповідача, як учасника бойових дій, оскільки випливає з сімейних правовідносин та не стосується захисту його прав, що безпосередньо пов`язані із реалізацією статусу учасника бойових дій,\~а відтак відповідач не звільнений від сплати судового збору на підстав положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, позивач, виходячи зі змісту ст. 5 Закону України "Про судовий збір", не відноситься до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 1073,60 грн. судового збору, а тому за правилами ст.141,\~142\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 536,80 грн. витрат на сплату судового збору та 536,80 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету. На підставі ст.56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved