Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] \~ 01.02.2023 звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Еліт Фінанс»,\~ третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтовував тим, що у листопаді 2021 року позивач дізнався про звернення відповідача до виконавця із виконавчим написом від 08.06.2021 про стягнення з нього боргу у сумі 52396,01 грн.\~ Позивач вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Звертає увагу суду на те, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, за відсутності розрахунку заборгованості перед відповідачем. Позивач заперечує факт отримання грошових коштів у відповідача та наявності боргу перед відповідачем. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Просить\~ суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання 05.04.2023 р. не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданому позові просив суд розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача - ТзОВ «Фінасова компанія «Еліт Фінанс» у судове засідання 05.04.2023 р. не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від представника ТзОВ «Фінасова компанія «Еліт Фінанс» Наверенко В.Г. на електронну адресу суду 03.03.2023 р. надійшла заява, у якій зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення. В частині стягнення судових витрат просив стягнути 50 % з відповідача, в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. Просив суд зменшити витрати на правову допомогу до 1000 грн. Просив справу розглядати без участі представника відповідача (а.с.14-20). Представник третьої особи у судове засідання 05.04.2023 р. не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.1 ч. 2, ч. 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису від 08.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 106781, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з позивача [PERSON] \~ підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № 500325270 від 30.11.2012 року на користь ТзОВ «Фінасова компанія «Еліт Фінанс», за період з 25.05.2021 р. по 03.06.2021 р., на загальну суму 52396,01 грн. (а.с.6). 21.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 106781 від 08.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (а.с.7). До спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Так, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак пунктом 2 Розділу Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про перевірку безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним. Також приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, визнані нечинними з дня їх прийняття. В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, відсутністю оригіналів розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. До початку розгляду справи по суті представник відповідача визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку, в тому числі, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. При цьому, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1ст. 142\~ ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма передбачена ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, враховуючи, що представником відповідача ТзОВ «Фінасова компанія «Еліт Фінанс» визнано позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви. Як встановлено із матеріалів справи позивач [PERSON] сплатив судовий збір за подання позову у розмірі 992,40 грн. (а.с.1). З урахування того, що позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору у розмірі 496,20 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved