Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У жовтні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року в сумі 34 836,62 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , 2015 р. н. На підставі судового наказу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.10.2018 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Ніжинському міськрайонному відділі ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Станом на 16.09.2022 заборгованість зі сплати аліментів складала 35 383,25 грн. З метою спонукання відповідача до виконання батьківського обов`язку зі сплати аліментів позивачка звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Середа Д. А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивував тим, що з 01 вересня 2021 року почала утворюватися заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки 16 серпня 2021 року відповідач був звільнений з посади монтажника устаткування зв`язку ТОВ «Міракон», наразі ніде не працює. Із 24 лютого 2022 року почалося повномасштабне вторгнення рф на територію України і фактично до середини літа 2022 року відповідач не мав можливості заробляти гроші. На цей час він виконує різні роботи за договорами підряду, пов`язані з монтажними та інженерними роботами з відновлення зв`язку мобільними операторами України. У листопаді 2022 року відповідач погасив заборгованість з аліментів у розмірі 45 029,75 грн. Просив урахувати майновий стан, оскільки має низку заборгованостей за іншими зобов`язаннями. Крім цього, позивачка не надала жодних доказів, що заборгованість з аліментів утворилася внаслідок прямої вини відповідача - умислу на ухилення від їх сплати. Позивачка у відповіді на відзив підтримала позов, просила врахувати, що відповідач дорослий чоловік працездатного віку, не має інвалідності, не має немічних членів родини на утриманні, не прагне працювати, веде паразитичний та розгульний спосіб життя, має кошти на послуги адвоката та на інші особисті потреби, тоді як для дитини - не має. Зазначила, що відповідач погасив борг після подачі позову до суду, накладення арешту на майно та банківські картки, а також винесену виконавцем постанову про заборону керування транспортними засобами. Зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не може вийти на роботу, а теперішній чоловік не зобов`язаний утримувати їхнього з відповідачем спільного сина. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved