Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів і просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води в сумі 64745,90 грн., плату за абонентське обслуговування в сумі 206,28 грн., інфляційне збільшення боргу в сумі 1334,85 грн. та 3% річних в сумі 377,35 грн., а також в дольовому порядку витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. До початку судового засідання від представниці позивача за довіреністю Шаповал С.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, відзив не подали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи Зі згоди представниці позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що за договором про відступлення права вимоги № 31/03 від 31 березня 2021 року разом зі змінами ПАТ «Сумське НВО» відступило ТОВ «Сумитеплоенерго» право вимоги по оплаті фізичними особами (Боржниками) грошових коштів за послуги з централізованого постачання гарячої води, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат. Пунктом 2 Додаткового договору № 1 від 31.03.2021 року викладено п.1.3. Договору відступлення прав право вимоги, згідно з яким право вимоги підтверджується зведеним реєстром заборгованості споживачів АТ «Сумське НВО». Згідно з Додатком № 2 до Додаткового договору № 1 від 31.03.2021 року Договору відступлення права вимоги ПАТ «Сумське НВО» відступило право вимоги по оплаті заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки міського єдиного інформаційно-розрахункового центру № 348/01112022-30121899 відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами з гарячого водопостачання, вчасно за отримані послуги не сплачують, у зв`язку з чим їхня заборгованість за період з 01.09.2012 року по 31.10.2022 року складає 64952 грн. 18 коп. Заборгованість, що стягується, підтверджується обіговою відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.09.2012 року по 31.10.2022 року. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018р. № 2454-VIII, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, а саме: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Ч. 4 ст. 319 ЦК України чітко встановлює: власність зобов`язує, а згідно ст. 322 ЦК України на власника покладено тягар утримання майна: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Дана стаття зобов`язує власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Житловим законодавством встановлюється обов`язок власників житлових будинків, квартир забезпечувати утримання, ремонт, експлуатацію тощо цих об`єктів за власні кошти. Так, відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію, а відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 07.06.2018р. № 2454-VIII, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за затвердженими тарифами. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Згідно ст. 625 ЦК України позивачем нараховані фінансові санкції за порушення грошового зобов`язання, а саме: інфляційне збільшення боргу в сумі 1334,85 грн. та 3% річних в сумі 377,35 грн. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. №2633-ІУ, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Оскільки відповідачі ухиляються від сплати заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води в розмірі 64745,90 грн., плату за абонентське обслуговування в сумі 206,28 грн., інфляційне збільшення боргу в сумі 1334,85 грн. та 3% річних в сумі 377,35 грн., а також стягнути в дольовому порядку з відповідачів на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved