Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась, через свого представника - адвоката Кайдашова В.С., до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , який обчислювати з часу набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Проходівської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за №90. Згідно з указаним заповітом [PERSON] заповіла все своє майно позивачу. До складу спадкової маси належить, зокрема, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 05 грудня 2021 року позивач виїхала до Німеччини, де перебувала до 17 лютого 2022 року. У подальшому, з метою збереження власного життя, у зв`язку із введенням військового стану в Україні, позивач 13 березня 2022 року виїхала до Польщі та перебувала там до 29 грудня 2022 року. При цьому спілкування зі спільними знайомими померлої вона не мала. Після повернення до України (січень 2023 року) позивач дізналась про смерть [PERSON] . Позивач не знала та не могла знати про те, що на її користь складений відповідний заповіт. Позивач ніколи не мала зареєстрованого місця проживання разом із [PERSON] , близьких стосунків ці особи протягом тривалого часу не підтримували, про свій намір скласти заповіт або ж про факт його складання [PERSON] позивачу не повідомляла, а дізналась про заповіт у січні 2023 року коли звернулась до нотаріуса для з`ясування долі майна, яке належало [PERSON] , оскільки вона є майбутнім співвласником даного майно, по заповіту [PERSON] 01 лютого 2023 року позивач звернулась до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Нескородової О.А. з метою оформлення належного їй спадку (відкриття спадкової справи), проте отримала постанову №30/02-31 від 01 лютого 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до вказаної постанови, будь-яких осіб, які б мешкали разом з [PERSON] на момент її смерті не встановлено, у визначений законом строк ніхто не звертався до нотаріусів з метою прийняття спадщини. Отже наразі будь-які інші спадкоємці, окрім позивача відсутні. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. від 08 лютого 2023 року прийнято до розгляду та\~відкрито провадження\~у справі\~за позовною\~заявою в порядку загального позовного провадження. Запропоновано позивачу та відповідачу скористатися вимогами ст. 178-180, 193 ЦПК України. Ухвалою суду від 01 березня 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] \~ адвоката\~Кайдашова В.С. про витребування доказів задовольнено. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородової Ольги Анатоліївни (61162, м.Харків, пр-т Льва Ландау, 6) належним чином посвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 22 березня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року вирішено про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та слухати справу без його участі та участі представника. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник Харківської міської ради до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . (а.с.11) За життя 30 жовтня 2015 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Блудовою С.С., та зареєстровано в реєстрі за №90. Відповідно до заповіту [PERSON] після своєї смерті заповіла все майно [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Враховуючи положення ст. 46 та ст.1220 ЦК України, суд дійшов висновку, що часом відкриття спадщини у вказаній справі вважається день смерті [PERSON] , [INFO] , а саме [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить частина квартири, котра розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , була співвласником вказаної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15 квітня 1994 року. (а.с.10) Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи наведені приписи, граничним строком для подання\~заяви про прийняття спадщини було 07 червня 2022 року. Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, востаннє Указом Президента України №573/2022від 12.08.2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка повернулась до України 17 лютого 2022 року, вимушена була виїхати з України 13 березня 2022 року та повернулась до України 29 грудня 2022 року, що підтверджується її паспортом громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] від 24.10.207, у зв?язку з чим пропустила строк на прийняття спадщини через те, що на території України розпочались військові дії. (а.с.16-24) 01 лютого 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Нескородової О.А. із заявою про відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Нескородової О.А. № 30/02-31 від 01 лютого 2023 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском останньою шестимісячного строку для прийняття спадщини. (а.с.5) Крім того, в постанові приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Нескородової О.А. № 30/02-31 від 01 лютого 2023 року зазначено, що на день смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Будь-яких осіб, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за цією адресою не було, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманою нотаріусом від 01.02.2023 станом на день смерті спадкодавця. В шестимісячний строк, згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України та на час дії військового стану десятимісячний строк, відповідно до Постанови №209 Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 (зі змінами) з дати смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців, у тому числі [PERSON] , до неї або до будь-якої нотаріальної контори не звертались. (а.с.5-8) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Постановою Верховного Суду у складі постійної колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 були визначені поважні причини строку, необхідного для прийняття спадщини, а саме: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Так, у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 вказано, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 викладено правову позицію, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2021 року по справі справа № 405/7058/19 провадження № 61-18000св20 вказано наступне «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі №703/4978/19, від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах». Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса та в сільських населених пунктах - посадових осіб органу місцевого самоврядування, уповноважених на вчинення нотаріальних дій, покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На виконання ухвали суду від 01 березня 2023 року про витребування копії спадкової справи після померлої [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Нескородовою О.А. надано суду відповідь, про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, оскільки [PERSON] було пропущено строк для прийняття спадщини, та у якій не зазначено, що будь-яким нотаріусом або посадовою осою органу місцевого самоврядування, уповноважених на вчинення нотаріальних дій робилось повідомлення або оголошення спадкоємця за заповітом [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, судом враховано, що [PERSON] не мешкала з померлою за однією адресою, на момент смерті [PERSON] перебувала закордоном, що підтверджується матеріалами справи, дізналась про смерть [PERSON] та про заповіт на своє ім?я у січні 2023 року, доказів в спростування чого матеріали справи не містять, а також враховує що нотаріусом або посадовою осою органу місцевого самоврядування, уповноважених на вчинення нотаріальних дій, не здійснено повідомлення або оголошення спадкоємця за заповітом [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Також суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.03.2020 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19, які стосуються свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, що також судом враховується при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Враховуючи те, що нотаріусом або посадовою осою органу місцевого самоврядування, уповноважених на вчинення нотаріальних дій не були здійснені повідомлення, оголошення та виклик спадкоємця за заповітом, враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому суд враховує також вимоги розумності та справедливості. Згідно зі\~ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. До того ж суд враховує, що існувала воля спадкодавця на передання спадкового майна позивачу, ця воля втілена у заповіті та має поважатися при вирішенні питання про подальшу долю спадкового майна. Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що строк пропущений з поважних причин та позовні вимоги [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1268-1270, 1272, 1273 ЦК України,

Outcome: approved