Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що 23 квітня 2015 року уклав шлюб із [PERSON] , який було зареєстровано у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №6. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося, дружина вже давно виїхала на заробітки до Чеської республіки та з того часу додому не поверталася. Рідко виходить на зв`язок, долею дітей не переймається, матеріальної допомоги не надає. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.08.2022 р. у справі №309/2796/22 шлюб між сторонами розірвано. Місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] рішенням суду визначено разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу заявник та його діти проживають у [ADDRESS] . Дітям забезпечені гідні умови для проживання у них є свої власні кімнати, в яких є необхідні меблі, побутова техніка, робочий стіл, телевізор, діти забезпечені іграшками, одягом, взуттям у достатній кількості, будинок оснащений водопроводом, каналізацією та водопостачанням. Малолітні діти знаходяться на повному утриманні батька, що підтверджується довідкою Монастирецького старостинського округу Горінчівської сільської ради №2/590 від 11.11.2022р. Оскільки мати [PERSON] вже більше року проживає окремо, утриманням та вихованням дітей займається батько. Заявник є єдиним опікуном своїх дітей, несе всі матеріальні витрати необхідні для їх нормального життя, здійснює за ними постійний догляд. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності та відсутності заявника, за наявними у справі матеріалами. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник зацікавленої особи виконавчого комітету Хустської міської ради Гуменюк Н.О.\~ в судове засідання не з`явилася, до суду подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника за наявними матеріалами справи. Розгляд заяви про встановлення юридичного факту залишає на розгляд суду. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В ході розгляду справи судом встановлено, що 23 квітня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №6. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося. Дружина вже давно виїхала на заробітки до Чеської республіки та з того часу додому не поверталася. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 28.08.2022 р. у справі №309/2796/22 шлюб між сторонами розірвано, місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначено разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу заявник та його діти проживають у [ADDRESS] , де дітям забезпечені гідні умови для проживання. Судом досліджено довідку №2/590 від 11.11.2022 року Горінчівської сільської ради Монастирецького старостинського округу, з якого вбачається, що малолітні діти знаходяться на повному утриманні батька згідно рішення Хустського районного суду від 28.09.2022 року і він є єдиним опікуном своїх дітей, несе всі матеріальні витрати необхідні для їх нормального життя, здійснює за ними постійний догляд. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, зазначені в частині першій даної статті, а також інші, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею першою Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення\~ факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні, а тому відповідно до ст. 315 ЦПК України дані вимоги слід задовольнити.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved