Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , її матір`ю є відповідач у справі [PERSON] . З жовтня 2016 року він та відповідачка проживають окремо, їх спільна донька [PERSON] проживає разом з матір`ю. З часу окремого проживання він не має можливості повноцінно спілкуватися з донькою, брати участь у її вихованні, позаяк її мати чинить різного роду перешкоди у цьому. Так, після розірвання стосунків відповідачка не повідомила йому свого місця проживання, а тому навідуватися до доньки за її новим місцем проживання він не має можливості. Згодом, коли він дізнався про адресу постійного проживання доньки, відповідачка заборонила йому приходити до них додому. Протягом 2016-2017 років побачення з донькою зводилося до його коротких зустрічей з нею у дитячому садку. З 2017 року він через примхи відповідача бачився з донькою зрідка, останній раз бачився з донькою та мав можливість поспілкуватися і провести час з нею на початку жовтня 2021 року. Після цього зустрічей не було. Донька власного мобільного телефону не має, тому спілкуватися з нею він має можливість тільки через її маму. Однак, відповідачка або не бере слухавку від нього, а коли і відповідає на дзвінок, то здебільшого відмовляє йому у спілкуванні з донькою з різного приводу: донька спить, доньки не має вдома, вона не вдома, донька вчить уроки тощо. Посилаюсь на вказані обставини, позивач просить суд встановити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] у виді: - систематичних побачень за його місцем проживання протягом вихідних днів, починаючи з 10-години 00 хв. кожної суботи місяця до 16-години 00 хв. кожної неділі місяця; - в кожен день народження доньки з 15-години 00 хв. до 17-години 00 хв. без участі матері дитини, без обмеження місця прогулянок; - три дні протягом осінніх та весняних канікул, а також один тиждень протягом зимових канікул доньки за його місцем проживання; - в літній період, щороку, один місяць для відпочинку та оздоровлення на території України, з можливістю виїзду з населеного пункту, де проживає дитина, без супроводу матері. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У відзиві на позовну заяву відповідачка проти позову заперечила та зазначила, що вже довгий час позивач не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною вона ніколи не чинила. За адресою: [ADDRESS] , вона разом з дитиною мешкає з 2017 року. Позивач був обізнаний про те, що донька відвідувала дитячий садок №\~2 «Ясочка», за адресою: [ADDRESS] , однак, він не проявляв жодного інтересу до власної дитини. Вказує, що дитина має усталений розклад життя, займається спортом, відвідує гуртки, спілкується з друзями, враховуючи реальне відношення позивача до неї, взагалі не сприймає його як батька та не завжди дає згоду на спілкування з ним чи проведення з ним часу, тому, у вирішенні питання про систематичні побачення з дитиною просить суд діяти в межах вимог законодавства України щодо забезпечення пріоритету інтересів дитини. Вважає, що якщо позивач дійсно має намір налагодити спілкування з дитиною, а не використовувати цю справу виключно для захисту в іншій справі, де він є відповідачем, достатнім та доцільним було би визначити систематичні побачення у п`ятницю з 17-години 00 хв. до 20-години 00 хв. або неділю з 10-години 00 хв. по 13-годину 00 хв. за згодою дитини. Що стосується канікул та літнього відпочинку, просить суд врахувати матеріальне становище позивача, виконання ним батьківських обов`язків до звернення до суду, ставлення дитини до позивача, заборгованість за аліментами, а також необхідність згоди дитини на проживання у позивача. В разі задоволення вимог, щодо відпочинку влітку протягом місяця передбачити обов`язковою умову узгодження з матір`ю дитини періоду виїзду на оздоровчий відпочинок та місця відпочинку, з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, які можуть бути перешкодою для такого відпочинку, а також згоду самої дитини на такий спільний відпочинок разом з позивачем. 09 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 30\~березня 2022 року за клопотанням представників сторін для мирного врегулювання спору. Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.\~1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №\~5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24\~лютого 2022 року. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали поданий відзив на позовну заяву. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує висновок від 30 листопада 2022 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка малолітня [PERSON] , [INFO] , повідомила, що її рідний тато [PERSON] , востаннє вона його бачила до війни, після початку війни з татом не спілкувалася. У неї є новий тато [PERSON] , він дуже добрий, забирає її з танців, допомагає їй вчити уроки, багато часу проводять разом. Рідний тато ніколи не давав гроші та не дарував подарунки, а також не дозволяв їй поїхати за кордон до бабусі. Не дуже пам`ятає його, по телефону ніколи не спілкувалися. Погоджується на спілкування по телефону на короткий час, оскільки не знає його. В подальшому [PERSON] повідомила суду, що інколи вона хотіла зателефонувати тату, але в неї не було на це часу. Крім того, вона ходить на танці та не проти інколи зустрічатися з татом. В неї є особистий телефон, тато їй не телефонував, мама не забороняє спілкуватись. Вона погоджується інколи зустрічатися з татом, але проти зустрічей протягом місяця влітку, бо хоче бути з мамою. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття і аліменти виплачувати матері дитини [PERSON] , починаючи стягнення з 11 жовтня 2016 року. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи стягнення з 11 жовтня 2016 року (а.с. 34, 37). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2017 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2017 року в частині способу та розміру стягуваних аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 720 грн 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11 жовтня 2016 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у розмірі 350 грн 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 11\~жовтня 2016 року (а.с. 35-36). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2019 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38-39). У листі від 26\~лютого 2020 року №\~01-58/72 Сумський ДНЗ (ясла-садочок) №\~2 «Ясочка» м.\~Суми, Сумської області надав інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , відвідує Сумський ДНЗ (ясла-садочок) №2 «Ясочка» м. Суми, Сумської області з серпня 2017 року. До садочку дівчинку водить мама [PERSON] , [PERSON] та дідусь [PERSON] . [PERSON] протягом всього навчального періоду не приводив і не забирав доньку з ДНЗ, не відвідує батьківські збори та інші заходи (а.с. 32). Відповідно до довідки Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 13 вересня 2021 року за №13/83755 станом на 13 вересня 2021 року загальна сума боргу [PERSON] по сплаті аліментів складає 46292 грн 74 коп. (а.с. 40), що також підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 41). Заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання по виконавчому листу №591/5333/16-ц від 06 вересня 2017 року станом на 01 вересня 2021 року складає 3325\~грн (а.с. 42). З характеристики на ученицю 2-С класу КУ Сумська спеціалізована школа І ступеня №\~30 «Унікум» СМР [PERSON] вбачається, що мама [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки. Завжди цікавиться навчальними успіхами доньки, систематично відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті класу. Також дівчинку із закладу освіти забирають: \~ \~ \~ \~ [PERSON] бабуся, [PERSON] дідусь. Тато [PERSON] протягом всього періоду навчання батьківських зборів не відвідував, навчальними досягненнями доньки не цікавився (а.с. 44). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 06 серпня 2022 року за №\~13 борг [PERSON] за серпень 2022 року становить 630 грн (а.с. 110). Відповідно до довідки Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 28\~липня 2022 року за №13/34804 станом на 01 серпня 2022 року загальна сума боргу [PERSON] по сплаті аліментів складає 41395 грн 29 коп. (а.с. 111), що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 112-113). З 16 серпня 2022 року відповідачка разом з малолітньою [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 114, 115). Згідно з довідкою початкової школи р-ну Альтштадт від 24 серпня 2022 року [PERSON] є ученицею цієї школи з 01 серпня 2022 року і у 2022/2023 навчальному році ходить до 3-го класу (а.с. 146). Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 30\~листопада 2022 року за № 27.1-26/1862 орган опіки та піклування вважає за можливе визначити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , щосуботи та щонеділі з 10-години 00 хв. до 18-години 00 хв. у вигляді телефонного чи інтернет спілкування; не менше 1 місяця протягом літнього періоду. Зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини, її бажання, розкладу дня та інших обставин, що мають істотне значення (а.с. 132-133). Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року №\~31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд має враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як встановлено судом, хоча між сторонами існує спір щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, вимоги позивача про те, що він бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у вихованні дитини, є достатньо зваженими. Також суд враховує поданий органом опіки та піклування висновок щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини. Разом з тим, відповідачка у поданому відзиві на позовну заяву не заперечувала проти зустрічей батька, однак, просила визначити систематичні побачення з урахуванням розпорядку дня дитини у п`ятницю з 17-години 00 хв. до 20-години 00 хв. або неділю з 10-години 00 хв. до 13-години 00 хв. за згодою дитини. З метою необхідності поступового налагодження зв`язків із батьком, а також зважаючи на те, що між інтересами дитини та інтересами батька повинна існувати справедлива рівновага, суд вважає можливим відступити від запропонованого висновку органу опіки та піклування. Враховуючи обставини справи та вказані норми права, суд дійшов висновку, що у зв`язку з наявністю конфлікту між батьками, неможливістю батьків самостійно дійти згоди у вихованні дочки, а також наявністю об`єктивних перешкод у позивача у спілкуванні з дитиною, буде доцільним проводити побачення дитини з батьком у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною у п`ятницю з 17-00 години до 20-00 години та неділю з 10-00 години до 13-00 години, а також 1 місяць протягом літнього періоду без присутності матері дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини у формі систематичних побачень за його місцем проживання протягом вихідних днів, починаючи з 10-години 00 хв. кожної суботи місяця до 16-години 00 хв. кожної неділі місяця; в кожен день народження доньки з 15-години 00 хв. до 17-години 00 хв. без участі матері дитини, без обмеження місця прогулянок; три дні протягом осінніх та весняних канікул, а також один тиждень протягом зимових канікул доньки за його місцем проживання; в літній період, щороку, один місяць для відпочинку та оздоровлення на території України, з можливістю виїзду з населеного пункту, де проживає дитина, без супроводу матері, ураховуючи ситуацію в країні у зв`язку із введенням на території України режиму воєнного стану, який неодноразово продовжувався та триває станом на день ухвалення судового рішення, а також те, що зустрічі дитини з батьком за адресою його місця проживання можуть становити небезпеку для життя та здоров`я дитини через війну в країні. Крім того, враховуючи вік дитини, тривале неспілкування з батьком суд вважає недоцільним на даному етапі визначення способу участі батька у вихованні дитини з ночівлею у батька. Однак, суд зважує на те, що військовий стан є тимчасовим мінливим явищем, тому визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною лише у вигляді телефонного чи інтернет спілкування, який запропоновано органом опіки і піклування, порушуватиме його право на рівну з відповідачкою участь у вихованні та спілкуванні з донькою. Також суд враховує, що позивач є особою пенсійного віку, тому не позбавлений можливості виїхати за межі території України для зустрічі з дитиною за місцем її проживання. Заперечення позивача про те, що він через заборгованість зі сплати аліментів не має можливості виїхати за кордон суд відхиляє, оскільки це не є предметом судового спору. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: визначити способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , [INFO] , щосуботи та щонеділі з 10-00 години до 18-години у вигляді телефонного чи інтернет спілкування, у формі систематичних побачень та спілкування з дитиною у п`ятницю з 17-00 години до 20-00 години та неділю з 10-00 години до 13-00 години, а також 1 місяць протягом літнього періоду без присутності матері дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, з урахуванням бажання та стану здоров`я дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов задоволено частково, однак вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо у зв`язку з тим, що позов немайнового характеру, тому судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У зв`язку із зазначеним, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина розміру судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, що становить 454 грн (908 грн / 2) (а.с. 14). Також на підставі ст. 137 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500\~грн (5000\~грн / 2), факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги від 24 грудня 2021 року, у якому визначений розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі у сумі 5000 грн та квитанцією від 24\~грудня 2021 року № 105 про сплату [PERSON] на користь ФОП [PERSON] грошових коштів за послуги згідно договору від 24 грудня 2021 року в сумі 5000 грн (а.с. 7, 13). На підставі викладеного,

Outcome: partial