Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

22 серпня 2022 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В своєму позові просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 46610,77 грн. В обґрунтування позову посилається те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000,0 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 19.07.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 758/9802/21. Згідно розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів за період з 19.07.2021 по 01.08.2022 від 01.08.2022 загальний розмір заборгованості становить 46610,77 грн. З урахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 46610,77 грн. 22 серпня 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 25 серпня 2022 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 05 вересня 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.09.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 26 грудня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказує, що у нього відсутня вина щодо утворення заборгованості по сплаті аліментів та він повністю погасив заборгованість. З об`єктивних та незалежних від відповідача обставин, у зв`язку із відсутністю фінансової змоги та в силу свого матеріального стану не міг своєчасно сплачувати аліменти, що тягне за собою заборгованість. До того, відповідач вказав, що у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки та відповідач має проблеми зі здоров`ям. Вказав, що його обов`язок сплачувати аліменти виник з моменту набрання рішенням суду законної сили - 06.01.2022. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, просила розглядати справу без її участі. В судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що сплатив всю заборгованість по аліментам. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000,0 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 19.07.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили. Виконавче провадження з примусового стягнення аліментів за вказаним судовим наказом здійснюється Подільським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 4 ст. 71 цього Закону). У ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів, виданої старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей боржником [PERSON] станом на 01.08.2022 становить 46610,77 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складеного розрахунку заборгованості по аліментах. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було надано квитанцію про сплату коштів на рахунок Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). При цьому, слід зазначити, що в графі призначення платежу вказано - «платіж за власні кошти», тобто не є доказом платежів по аліментах, оскільки вони не містять реквізитів щодо призначення платежу (переказу), а саме, що ці платежі були здійсненні на оплату аліментів. Отже, відповідач не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання дітей. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дітей на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Своє скрутне матеріальне становище відповідач підтверджує зазначаючи, що з об`єктивних та незалежних від нього обставин, у зв`язку з відсутністю фінансової змоги в силу свого матеріального стану не міг своєчасно сплачувати аліменти. При цьому, відповідач не звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів, не ставив питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Крім того, відповідач у своєму відзиві посилається на свою хворобу та долучає до матеріалів справи виписку з історії хвороби № 4985, однак дана виписка не є документом, який підтверджує непрацездатність відповідача та не можливість працювати. Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача, що на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки, оскільки відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності його соціальних зобов`язань, які могли бути враховані судом при винесенні рішення. За таких обставин, зазначений розмір боргу по аліментам відповідачем позивачеві не було сплачено та не спростований відповідачем. У матеріалах справи відсутні докази, які б засвідчували існування спору між стягувачем та боржником з приводу розміру заборгованості відповідача за аліментами. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: E = (A1 х 1 % х Q1) + (A2 х 1 % х Q2) +……….(An х 1 % х Qn), де: E - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц). При цьому суд звертає увагу позивача на те, що заборгованість зі сплати аліментів за певний місяць виникає у перший день місяця, який є наступним за цим місяцем (наприклад, якщо аліменти не були сплачені за липень 2018 року, заборгованість з їх виплати виникає з 01 серпня 2018 року). Як вбачається, із матеріалів справи, сума пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання дітей не перевищує 100 % заборгованості за аліментами та нарахована позивачем відповідно до діючого законодавства та вказівок Верховного Суду . Таким чином, враховуючи ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за прострочені платежі по сплаті аліментів за період з 19.07.2021 по 01.08.2022 в розмірі 46610,77 грн. Оскільки позивача відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved