Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в с. Подільське (с.Кірово) Немирівського (Вінницького) району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарчими будівлями, що розташований по [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом на майно спадкодавців є позивачка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців ні по закону ні по заповіту не має . [PERSON] та [PERSON] спадщини не приймали і на неї не претендують, про що подали заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця, позивачка прийняла спадщину, подала заяву про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини . Зараз у неї виникла необхідність оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. 30.11.2022 року позивачка звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, 30.11.2022 року позивачка одержала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] . Причина відмови у видачі свідоцтва про право на спадину на житловий будинок з господарчими будівлями в зв`язку із тим, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок, а саме в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок видано 03.07.1989 року Кіровською сільською радою Немирівського району Вінницької області зазначено, що будинок належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , а тому неможливо визначити частку належну спадкодавцеві , адже позивачка, як дружина спадкодавця, на час відкриття спадщини також проживала в будинку і відповідно має право на частку, як член колгоспного двору. Таким чином, інакше а ніж судовим рішенням вирішити питання щодо успадкування позивачкою житлового будинку покійного чоловіка відповідно до закону немає можливості, тому вона звернулася з даним позовом в суд. В судове засідання представник позивачки, адвокат Примакова В.В. не з`явилася, але надіслала в суд заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Немирівської міської ради у судове засідання не з`явився, подав в суд заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Крім того, 03.04.2023 року до Немирівського районного суду надійшли заяви інших спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] , в яких вони зазначили, що їм відомо про те що їх мати [PERSON] подала в суд позов до Немирівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] та повідомляють, що не заперечують щоб за [PERSON] було визнано право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в с. Подільське (с.Кірово) Немирівського (Вінницького) району Вінницької області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарчими будівлями, що розташований по [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом на майно спадкодавців є позивачка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців ні по закону ні по заповіту не має . [PERSON] та [PERSON] спадщини не приймали і на неї не претендують, про що подали заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця, позивачка прийняла спадщину, подала заяву про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини . Зараз у неї виникла необхідність оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. 30.11.2022 року позивачка звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, 30.11.2022 року позивачка одержала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] . Причина відмови у видачі свідоцтва про право на спадину на житловий будинок з господарчими будівлями в зв`язку із тим, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок, а саме в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок видано 03.07.1989 року Кіровською сільською радою Немирівського району Вінницької області зазначено, що будинок належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , а тому неможливо визначити частку належну спадкодавцеві , адже позивачка, як дружина спадкодавця, на час відкриття спадщини також проживала в будинку і відповідно має право на частку, як член колгоспного двору. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на обєкти права власності, а й права із здійсненням яких законом повязується виникнення майнових прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на вказане майно. Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю належав житлдовий будинок по по [ADDRESS] , а також те, що позивачка є спадкоємцем вказаного спадкового майна після смерті свого чоловіка, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Круючись ст. ст. 1216-1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 82,211,247,259,264,265,268,328,354 ЦПК України, п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, суд

Outcome: approved