Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

07.02.2023 року представник заявника [PERSON] - адвокат Сахарова Н.М., яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордера серії ВН №1224325, виданого 06.02.2023 року (а.с.13), звернулася до суду із заявою та просить суд встановити факт постійного проживання заявника із спадкодавцем, матер`ю [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини. Представник посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку заявниця фактично прийняла шляхом проживання зі спадкодавцем на день смерті, але оформити нотаріально не може, так як матір тільки фактично проживала з [PERSON] , тому що залишилась сама, хворіла та не могла жити одна, їй потрібна була турбота. Заявник забрала до себе матір та здійснювала за нею догляд до її смерті, в той час як зареєстрована спадкодавець була за іншою адресою. Після смерті матері дочка почала користуватися майном належним матері, в тому числі житловим будинком, але до нотаріуса не зверталася, так як вважала, що прийняла спадщину після смерті матері фактом проживання з нею. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно з метою вирішення питання про спадкове майно, та можливості оформлення спадщини у встановленому порядку. [PERSON] та її представник - адвокат Сахарова Н.М. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Сахарова Н.М. до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представника. Заінтересована особа - Городненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі голови Богоєва М., в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання вимог [PERSON] , судові засідання просив проводити у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 01.11.2010 року Городненським сільським головою [PERSON] на підставі рішення виконкому Городненської сільської ради №124 від 27.05.2005 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.11.2021 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , померла [INFO] (а.с.5). Заявниця є дочкою померлої, що підтверджується: - свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданого 19 березня 1956 року Святогорівською сільською радою Добропільського бюро ЗАГС Сталінської області, на підставі відповідного актового запису №54 від 17.03.1956 року, відповідно до якого народилася [PERSON]. та її матір`ю є [PERSON] (а.с.8); - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 27 лютого 1976 року Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису № 9 від 27.02.1976 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON]. уклали шлюб та після цього дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.9). Як вбачається з довідки №150, виданою 27.01.2023 року Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, на момент смерті [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] ніхто не мешкав і ніхто не був зареєстрований (а.с.6), а на підставі довідки № 151 від 27.01.2023 року, виданої цією ж сільською радою, [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою з 1955 року, але проживала за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] (а.с.10). Відповідно до записів в паспорті громадянина України (паспорт-книжка) серії [NUMBER] , виданого 18 січня 1999 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області на 11 аркуші, є відмітка про реєстрацію місця проживання заявника за адресою: [ADDRESS] (а.с.4 на звороті). Як вбачається зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. [PERSON] проживала однією сім`єю зі своєю дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., в тому числі і на момент смерті спадкодавця. Заявник здійснювала за нею догляд та похорони матері здійснила за свій рахунок, це також підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордера від 02.11.2021 року, виданої приватним підприємцем [PERSON] , за придбання гробу. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що заявник проживала зі спадкодавцем [PERSON] до часу відкриття спадщини. Відповідно до листа приватного нотаріуса Агбун М.І. №57/01.16 від 26.01.2022 року, на усне звернення [PERSON] , приватним нотаріусом їй було роз`яснено, що завести спадкову справу та прийняти її заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] не вважається можливим, так як спадкоємець пропустила шести місячний строк для звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с.11). Встановлення факту прийняття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. З роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 №5, вбачається, що судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадяни. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У частині першої ст. 1296 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] в одному будинку до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved