Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 2846, видане 14.12.2020 приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. відповідачці [PERSON] , а також витребувати на користь позивача з чужого незаконного володіння відповідачки квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 2206242623125. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є сином померлого [INFO] [PERSON] , якому на праві власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті батька позивач відбував покарання у Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», де знаходився з 17.06.2016 по 10.01.2017, з 30.12.2017 по 20.02.2018, з 10.02.2018 по 09.06.2021. 15.10.2020 позивач направив приватному нотаріусу Енергодарського міського нотаріального округу Сірій І.Є. заяву про прийняття спадщини. Після звільнення з колонії позивач неодноразово намагався потрапити на особистий прийом до приватного нотаріуса, проте остання відмовлялася з ним розмовляти. Помічник приватного нотаріуса пояснила, що квартиру успадкувала [PERSON] та жодних заяв від нього про прийняття спадщини нотаріус не отримувала. 06.12.2021 та 06.01.2022 позивач повторно направив поштою приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відмовилася від отримання поштових відправлень. Позивач направив приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини через відділення Нової пошти. Після того, як місто Енергодар було окуповане російськими військами, зв`язок з нотаріусом було втрачено. Квартира для позивача є єдиними житлом. Відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом незаконно, оскільки вона не є спадкоємцем першої черги. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не подала. Третя особа приватний нотаріус Сіра І.Є. пояснення щодо позову не подала. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.11.2022 справа передана за підсудністю Ленінському районному суду м. Запоріжжя. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2022 позов було залишено без руху, а позивачу був визначений строк для усунення її недоліків. Ухвалою від 16.01.2023 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою від 13.02.2023 витребувана у приватного нотаріуса Сірої І.Є. копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . У зв`язку з перебуванням приватного нотаріуса Сірої І.Є. на тимчасово окупованій території України, копія ухвали від 13.02.2023 була направлена їй на електронну пошту, яка зазначена в Єдиному реєстрі нотаріусів та не доставлена через помилку. Ухвалою від 09.03.2023 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Представник [PERSON] адвокат Ремез К.І. в судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сіра І.Є. в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статей 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2020. Відповідно до листа Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» від 08.02.2022 № 8-726 під час перебування в установі [PERSON] відправляв 15.10.2020 за вих. № 186 закритий лист до приватного нотаріуса Сірої І.С. Згідно з наказом Міністерства юстиції України № 1304/05 від 02.07.2013 вказана кореспонденція перегляду не підлягала. 06.12.2021 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірої Ірини Євгенівни із заявою про прийняття спадщини, яка була посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссером О.М. Заява про прийняття спадщини позивачем була направлена третій особі приватному нотаріусу Сірій І.Є. 06.12.2021 та 10.01.2022, що підтверджується описами вкладень до поштових відправлень, накладними та квитанціями. Згідно з листом приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Сірою І.Є. від 20.10.2020 № 592/02-14/78/2020 спадкова справа № 78/2020 після смерті [PERSON] була заведена на підставі заяви [PERSON] , яка є спадкоємцем, хто прийняв спадщину. 14.12.2020 приватним нотаріусом Сірою І.Є. відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2486. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Сірою Іриною Євгенівною, зареєстрованого в реєстрі за № 2486, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Для розгляду вказаної справи велике значення має спадкова справа № 78/2020, яка була відкрита після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . Проте, як зазначалось вище, суд позбавлений можливості отримати вказаний доказ через те, що він знаходиться на тимчасово окупованій території України за місцезнаходженням приватного нотаріуса Сірої І.Є., а засобами електронної пошти отримати його не вдалось у зв`язку з помилкою відправлення ухвали про витребування доказів від 13.02.2023 на електронну пошту приватного нотаріуса, зазначену в Єдиному реєстрі нотаріусів. При цьому, представником позивача були подані документи, які наявні в Єдиному державному Спадковому реєстрі, надані на запит позивача приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. Відповідно до\~статей 1216,\~1217\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.05.2021 у справі № 671/22/19. Строк для подання такої заяви визначений статтею 1270 ЦК України та складає шість місяців з часу відкриття спадщини. Пунктами 3.3, 3.5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, визначено, що заяви про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття подають спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого була відкрита спадкова справа № 78/2020 на підставі заяви відповідачки [PERSON] . Спадщину за законом, відкриту після смерті [PERSON] , прийняла відповідачка [PERSON] , яка 14.12.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із спірної квартири. В позовній заяві позивач наполягає на тому, що 15.10.2020 у встановлений статтею 1270 ЦК України строк він подав приватному нотаріусу Сірій І.Є. заяву про прийняття спадщини, направивши її поштовим відправленням з установи виконання покарань. Листом Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» від 08.02.2022 підтверджується факт направлення позивачем 15.10.2020 закритого листа приватному нотаріусу Сірій І.С. Проте, вказаний доказ не підтверджує, що в закритому листі була направлена позивачем саме заява про прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] . Позивачем та його представником також не подані докази того, що вказаний лист був отриманий приватним нотаріусом Сірою І.Є. Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , подавши приватному нотаріусу Сірій І.Є. заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Заява позивача про прийняття спадщини від 06.12.2021 також не підтверджує вказану обставину, оскільки була подана позивачем після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини для подання відповідної заяви, встановленого статтею 1270 ЦК України. Також, відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] від 12.10.2022 батьком позивача [PERSON] є [PERSON] . Однак, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2020 спадкодавцем є [PERSON] . Таким чином, батько позивача та спадкодавець є різними особами. Позивачем в позові не ставилось питання про встановлення факту його родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] , відповідні докази суду не були подані. Таким чином, позивачем не доведено, що він є спадкоємцем першої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] , а також те, що ним у встановлений законом строк була подана заява про прийняття спадщини за законом, відкритої після смерті [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 1301 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] мала право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , оскільки відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2020 є його рідною сестрою. Відповідно до статті 1262 ЦК України вона належить до другої черги спадкоємців [PERSON] за законом. Вказана обставина не спростована дослідженими судом доказами. За відсутності інших спадкоємців за законом, у тому числі першої черги, видача відповідачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2020 відповідало вимогам закону, а отже відсутні підстави для визнання його недійсним. Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідачка [PERSON] набула право власності на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2020, яке не визнане судом недійсним, а отже у неї наявна відповідна правова підстава на володіння вказаним майном. Також, позивачем в позові не заявлялась вимога про визнання за ним права власності на спірну квартиру, він не є був її власником. Таким чином, вимога про витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння є безпідставною. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed