Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, та просить встановити факт проживання однією сім`єю його та [PERSON] з лютого 1991 року по [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0122508 виданого 26 грудня 1996 року розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] за життя заповіту не склав, рідних та родичів не мав. Фактично [PERSON] з лютого 1991 року до дня його смерті [INFO] проживав із заявником [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство за адресою [ADDRESS] Встановлення факту спільного проживання [PERSON] із заявником є необхідним для оформлення спадщини, оскільки факт їх спільного проживання із спадкодавцем не менше п`яти років однією сім`єю документально не підтверджений і встановити цей факт інакше, як у судовому порядку, не можливо. У судовому засіданні заявник [PERSON] просив задовольнити заяву з викладених у ній підстав та встановити факт постійного проживання його з [PERSON] , у період з лютого 1991 року по 14 жовтня 1997 року. Заінтересована особа - Державний нотаріус Чорнухинської державної нотаріальної контора Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень щодо заявлених вимог не надходило. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити. Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що їм достовірно відомо, що [PERSON] після смерті дружини став проживати у будинку [PERSON] , який здійснював доглядав за ним. З 1991 року вони проживали в с.Кізлівка вул.Загорянська однією сім`єю та вели спільне господарство до дня смерті [PERSON] . Коли останній помер заявник здійснив його поховання та відбув поминальні дні, здійснює догляд за могилою. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] крім пояснень заявника та свідків, також підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області №84 від 28 лютого 2023 року, (а.с.9) із яких слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] фактично проживав спільно (однією сім`єю) з [PERSON] , 1952 року народження за однією адресою в [ADDRESS] в період з лютого 1991 року до дня його смерті [INFO] . Довідкою виданою виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області №85 від 28 лютого 2023 року підтверджено, що [PERSON] за власний рахунок здійснив поховання [PERSON] . Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серія [NUMBER] від 15 жовтня 1997 року, виданого Кізлівською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. (а.с.6). Заявник не має змоги нотаріально оформити спадщину, що належала померлому [PERSON] , оскільки відсутній документ, що підтверджує факт проживання останнього, однією сім`єю не менш як п`ять років. Підтвердити факт їх спільного проживання інакше, як у судовому засіданні, не можливо. Згідно ч. 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне йому для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст.3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні було доведено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з лютого 1991 року по 14 жовтня 1997 року. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved