Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. 20.01.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач позовні вимоги мотивував наступним. 9 листопада 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. В цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ще до розірвання шлюбу відповідач вихованням, навчанням та здоров`ям дітей не цікавився, а після розірвання шлюбу взагалі забув, що у нього є діти. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам їхніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] . Перешкод відповідачеві у спілкуванні з дітьми ніхто не чинив і не чинить. Крім цього, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.02.2020р. задоволено позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей сторін, але зобов`язань по виплаті аліментів відповідач не виконує по сьогоднішній день. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходиться на повному утриманні позивачки. Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не подав відзиву на позов. Позивач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце його проведення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.03.2020 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. З копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18.02.2020 року вбачається, що з відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей починаючи з 23.12.2019 року. З копії акту № 783 обстеження матеріально-побутових умов життя гр. [PERSON] , 1990 р. н., жительки [ADDRESS] , від 25.07.2022 року вбачається, що Комісія в складі старости Магерівського старостинського округу №1 Семочка 3. Я., діловода Огорілко Н. М. , депутата сільської ради Демчук М. В. та в присутності сусідів [PERSON] і [PERSON] , провели обстеження умов проживання гр. [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована по [ADDRESS] . В результаті обстеження встановлено, що її колишній чоловік гр. [PERSON] , 1981 р. н., з січня 2017 по грудень 2020 років не проживає та не займається вихованням своїх дітей, дочки [PERSON] , 2016 р. н., та сина [PERSON] , 2014 р. н., не сплачує аліментів. З грудня 2020 року гр. [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі. З копії розрахунку заборгованості по аліментах [NUMBER] від 01.08.2022 року вбачається, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] , 2016 р. н., та [PERSON] , 2014 р.н., в сумі 187548,32 грн. З копії рішення виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради від 27.10.2022 року № 145 вбачається, що вирішено затвердити висновок комісії із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради (як органу опіки та піклування) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З висновку комісії із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.10.2022 року вбачається, що з 2017 року [PERSON] не проживає разом зі сім`єю, не бере участі у вихованні малолітніх дітей, не допомагає матеріально, не залучений в їх шкільному навчанні, не відвідує їх протягом тривалого часу, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям. Батько вів аморальний спосіб життя, завдавав дітям морально-психологічної травми, сім`ї - матеріальної шкоди. Батьком не виконується рішення Жовківського районного суду від 18 лютого 2020 року щодо сплати аліментів на дітей та на сьогодні є значна заборгованість, так як жодного разу він не здійснив такої сплати. З грудня 2020 року [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі, часто телефонує матері дітей погрожуючи розправою. Враховуючи те, що [PERSON] , досить тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, не забезпечує їх матеріально, не піклується про їхнє життя та здоров`я, не дбає про їхній фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дітей комісія вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач з січня 2017 по грудень 2020 років не проживає та не займається вихованням своїх дітей, дочки [PERSON] , 2016 р. н., та сина [PERSON] , 2014 р. н., не сплачує аліментів, що підтверджується копією акту № 783 обстеження матеріально-побутових умов життя гр. [PERSON] . Відповідно до висновку комісії із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради [PERSON] не проживає разом зі сім`єю, не бере участі у вихованні малолітніх дітей, не допомагає матеріально, не залучений в їх шкільному навчанні, не відвідує їх протягом тривалого часу, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям. Батько вів аморальний спосіб життя, завдавав дітям морально-психологічної травми, сім`ї - матеріальної шкоди, жодного разу не сплатив аліментів на утримання дітей, з грудня 2020 року [PERSON] перебуває у місцях позбавлення волі, часто телефонує матері дітей погрожуючи розправою. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] , 2016 р. н., та [PERSON] , 2014 р.н., в сумі 187548,32 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах [NUMBER] від 01.08.2022 року. Комісія із захисту прав дітей виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач не цікавиться фізичним і духовним розвитком своїх дітей, що негативно впливає на їхній фізичний та духовний розвиток як складову виховання, не приймає участі у їхньому вихованні та утриманні, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, всі питання щодо їхнього виховання та утримання вирішуються матір`ю дітей, відповідач не проявив наміру в майбутньому приймати участь у житті дітей, займатись їхнім розвитком, утримувати їх. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самих дітей та реалізації їхніх законних прав. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Також згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved