Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що згідно судового наказу Ладижинського міського суду від 20.01.2020 з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 03.01.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Старша дитина [PERSON] досягла повноліття [INFO] . На даний час підлягають стягненню аліменти за судовим наказом на [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно. Інших утриманців крім [PERSON] у відповідача не має. Матеріальний стан [PERSON] покращився, оскільки старша дитина досягла повноліття і з обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно у відповідача залишився обов`язок сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. Вона є інвалідом другої групи, не працює, крім пенсії інших доходів не має, тому її важко утримувати дитину [PERSON] .. Тому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом виданим Ладижинським міським судом Вінницької області від 20.01.2020 року по цивільній справі № 135/7/20 та стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом виданим Ладижинським міським судом Вінницької області 20.01.2020 з відповідача [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме: з 03.01.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] народження досягла повноліття [INFO] . Позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для належного матеріального утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СУ України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв`язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітніх дітей у їх віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2020 році розмір аліментів, зважаючи на стягнення на той час аліментів на двох дітей, не є на даний час достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного лікування, забезпечення повноцінного харчування, одягу, навчання та розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти - кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо - прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Згідно з положеннями ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, стан здоров?я та матеріальне становище матері дитини, і приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачкою не сплачено судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved