Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

24.02.2023 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 02.06.2022 року по 28.02.2023 включно в сумі 26 979 грн 75 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 28.02.2023 становить 26 979 грн 75 коп. На підставі статті 196 Сімейного кодексу України позивачкою здійснено розрахунок суми неустойки, загальний розмір якої становить 148 322 грн 71 коп. Посилаючись на приписи цієї статті, позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку в розмірі 100 % суми заборгованості по аліментам. Сторони у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивачки подала електронну заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 2, 8-10), сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.09.2017, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2022 (справа № 750/2542/22) з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач судовий наказ не виконує, внаслідок чого за період з 02.06.2020 року по 28.02.2023 виникла заборгованість в сумі 26 979 грн 75 коп., що підтверджується довідкою державного виконавця. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. \~ \~ \~ \~Таким чином, підставою для стягнення неустойки (пені) є наявність у платника аліментів заборгованості, яка виникла внаслідок його винних дій; визначаючи розмір неустойки (пені) суд повинен врахувати матеріальний та/або сімейний стан платника аліментів, і за наявності відповідних підстав має право зменшити її розмір. \~ \~ \~ \~Оскільки сплата аліментів за рішенням суду є обов`язком, а не правом відповідача, в разі заперечення позову відповідач повинен довести в суді відсутність його вини у виникненні заборгованості. Втім, відповідач доводи позивачки про необхідність стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів не спростував. Згідно з розрахунком позивачки (а.с. 3, 4), правильність якого відповідачем не спростовано і з яким погоджується суд, загальна сума пені за весь період виникнення заборгованості становить 148 322 грн 71 коп. За таких обставин, вимога позивачки про стягнення з відповідача пені в розмірі 100 % суми боргу, що в грошовому виразі становить 26 979 грн 75 коп., є такою, що ґрунтується на законі, водночас підтверджена належними доказами, а тому пред`явлений позов належить до задоволення.

Outcome: approved