Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займають відповідачі. [PERSON] та [PERSON] користуються послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконують, внаслідок чого за період з 01.01.2019 по 01.07.2022 у них наявна заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 23 265,86 грн. Добровільно відповідачі відмовляються сплатити борг. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 23 265,86 грн, а також, понесені судові витрати по справі в розмірі 2 481,00 грн сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала заяву про зменшення позовних вимог на 7 000,00 грн та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 16 265,86 грн. Також, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідачі не скористалися та не подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради від 23.02.2023. Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла, в якому проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] , і відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію № 533256. З 01 грудня 2021 року відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021, у Тернополі впроваджено двоставковий тариф на послугу постачання теплової енергії. Отже, за період з 01.01.2019 по 30.11.2021 надавалися послуги за назвою з централізованого опалення, а з 01.12.2021 по 01.07.2022 надавалися послуги за назвою за послуги з постачання теплової енергії. Згідно з актами подачі теплоносія на ввід внутрішньо будинкової системи опалення будинку від 23 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2019 року, 18 жовтня 2020 року, 13 жовтня 2021 року подано теплоносії для забезпечення можливості надання послуг з централізованого опалення, в тому числі за вищевказаною адресою. Як вбачається із виписки з особового рахунку (о/р [NUMBER] ) про заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, наданої Комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради від 12.07.2022, відповідачі не у повному обсязі проводили оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01 січня 2019 року по 01 липня 2022 року у них утворилася заборгованість у розмірі 23 265,86 грн. З письмового повідомлення, надісланого на адресу відповідачів від 16 червня 2022 року за № 2383/17/68 вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило відповідачів про наявність станом на 01 червня 2022 року заборгованості у розмірі 22 798,74 грн за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність сплатити зазначену заборгованість впродовж 15 днів. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідачів на його користь заборгованість, у зв`язку із неналежним виконанням з боку боржників умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідачів теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в період з 01 січня 2019 року по 01 липня 2022 року. Відповідачі не вносили оплату за спожиті послуги в повному розмірі, а лише здійснювала часткову оплату, а саме, за період з 01.01.2019 по 01.07.2022 оплачено 16 200,00 грн, яку було зараховано на погашення залишку, що існував на 01.01.2019, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 23 265,86 грн, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води від 12.07.2022. Під час розгляду справи представник позивача подала суду заяву про зменшення суми позовних вимог на 7 000,00 грн та просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 16 265,86 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 16 265,86 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача 2 481,00 грн сплаченого судового збору в рівних частках. На підставі наведеного,

Outcome: approved