Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що неповнолітня позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2019 року не проживає за місцем реєстрації та не приймає участі в утриманні житла. Реєстрація [PERSON] у вказаній квартирі створює їй, як законному представнику неповнолітньої [PERSON] , перешкоди в користуванні квартирою в повній мірі, зокрема, в оформленні пільг. Законний представник неповнолітньої [PERSON] [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.11.2022 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 22.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. З письмової згоди представник позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судовим розглядом цивільної справи встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2017, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 28.08.2020 (справа № 734/1678/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до договору дарування квартири, посвідченого 11.10.2018 приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Лабадіною Т.В., [PERSON] та [PERSON] передали безоплатно у власність [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2018 № 141175295, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження від 14.10.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але 2019 року не проживає. Особистих речей та майна [PERSON] за адресою реєстрації не має. Згідно з довідками Козелецької селищної ради від 18.10.2022 № 1517 та від 18.10.2022 № 1518, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2019 року. Також за даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.\~47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст.\~72\~ЖК Української\~РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим жилим приміщенням може виникати та існувати лише у осіб, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство або при їх вселенні була інша угода про порядок користування цим приміщенням. У разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування цим будинком. Такі ж вимоги стосуються і колишніх членів сім`ї власника житла. З огляду на те, що малолітня позивач є власником вищезазначеного житла, відповідач не проживає в житлі тривалий час (з 2019 року), в утриманні житла участі не приймає, створює перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд дійшов висновку про захист порушеного права власності позивача на нерухоме майно шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Крім того відсутні підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад один рік відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України. Також згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved