Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 164889,73 грн., 2481 грн. судового збору. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 23.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-745566.1. Згідно Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. 15.04.2021 в рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G02.10701.007889370 у розмірі 133096 (Сто тридцять три тисячі дев`яносто шiсть гривень копійок), що підтверджуються належним чином засвiдченi копії меморіальних ордерiв. Одночасно з видачею Траншу вiдповiдачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем. Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 31.10.2022 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 08.11.2022 р. становить 164889,73 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 08.11.2022 року. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05.10.2022 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 15.12.2022 р. у справі відкрито провадження. 15.03.2023 року до суду [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не подано до суду дійсних документів, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини і що позивач надав відповідачу кредитні грошові кошти. Крім цього, зазначає, що даний позов не підлягає розгляду Галицьким районним судом м.Львова, оскільки відповідач проживає у м.Одеса . 24.03.2023 року до суду представник позивача подала письмові пояснення, в яких просила позов задоволити. Зазначила, що позивачем надано всі належно завірені документи, які підтверджують волевиявлення на отримання Траншу за кредитним договором відповідачем, а також інші документи щодо нарахування їй заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 03.01.2023 року не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15.02.2023 року не з`явилась. Належним чином було направлено повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Конверт із вмістом судової повістки повернувся до суду із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 10.04.2023 року не з`явилась. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 17.03.2023 року. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника позивача та відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст.3 ч.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 23.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Генеральний кредитний договір №ГКД-745566.1. Згідно Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитноi лiнii становить 120 місяців з дати її вiдкриття, строк дiї окремого траншу, який надається Клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п.1.2. Кредитного договору). У відповідності до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змiнна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання кредитного договору станови 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначенi згiдно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмiрi 2,5% рiчних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретно цифровому виразі. 15.04.2021 в рамках Кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.007889370 у розмірі 133096 (Сто тридцять три тисячі дев`яносто шiсть гривень 00 копійок), підтвердженням чого є належним чином засвiдченi копії меморіальних ордерiв. Одночасно з видачею Траншу Вiдповiдачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем. Вказане узгоджується із п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п.1.5. Договору. Власне волевиявлення на отримання Траншу за кредитним договором Вiдповiдач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону СМС-повідомлення на номер [NUMBER] , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», пiдтверджує своє волевиявлення щодо отримання кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 даного Договору (0931462403), коду, отриманого за допомогою СМС-повідомлення згідно п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553 Згідно Реєстру СМС-повідомлень за квітень 2021 року, оформленого на виконання Договору надання послуг №01/15082016, укладеного 15.08.2016 мiж Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно котрого обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком №2 до вказаного договору. Під №358 у вище вказаному Реєстрi СМС-повідомлень наявне СМС-повідомлення Банку iз проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: [NUMBER] , та отриману від відповідача вiдповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого СМС-повідомлення Банку. Вiдповiдно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рaxунок Позичальника. Отже, Банк у повному обсязі виконав власнi зобов`язання за Кредитним договором видавши Вiдповiдачу 15.04.2021 в рамках Кредитного договору Транш за номером №G02.10701.007889370 у розмiрi 133096 (Сто тридцять три тисячi дев`яносто шiсть гривень копійок). Разом з тим, станом на дату подання даного позову Вiдповiдач не повернула отриманий [PERSON] в встановлений Кредитним договором термiн та не сплатила нараховані відсотки та комiсiю, та iншi платежі за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Як вбачається із наданої в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON] здійснила 31.10.2022 року. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05 жовтня 2022 року на адресу [PERSON] банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Відповідач у встановлений строк зобов`язання за Кредитним договором не виконав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч.2 статті ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки розрахунку заборгованості у відповідача станом на 08.11.2022 року виникла заборгованість у сумі 164889,73 грн., що складається з 110943,05 грн. основного боргу; 9482,95 грн. простроченого боргу; 10415,05 грн. прострочених процентів; 5654,87 грн. строкових процентів; 9982,2 грн. нарахованої плати за обслуговування кредиту; 18411,61 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 цього Закону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ «Ідея Банк» та відповідачем, суд дійшов висновку про те, що останній встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована сума за прострочення плати за обслуговування кредиту в розмірі 18411,61 грн. та нарахування плати за обслуговування кредиту в розмірі 9982,2 грн., не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ідея банк» та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 136 495 грн. 92 коп. (164 889,73 грн. (загальна заборгованість) 9982,2 грн. (нарахована плата за обслуговування кредиту) - 18411,61 грн. (прострочена плата за обслуговування кредиту) = 136 495,92 грн.). Крім того доводи відповідача про те, що позивачем не подано до суду доказів виникнення кредитних відносин між нею та позивачем спростовується наступним. Як вбачається з матеріалів справи при зверненні позивачем до суду з вищевказаним позовом останній разом з позовною заявою надає суду належним чином засвідчені копії Кредитного договору з додатками, графік щомісячних платежів за Траншем до Кредитного договору з доказами його направлення відповідачу та копію реєстру смс-повідомлень. Також згідно меморіальних\~ордерів від\~15.04.2021\~в рамках\~Кредитного договору\~було видано\~транш за\~номером №G02.10701.007889370 у розмірі 133 096,00 (Сто тридцять три тисячі дев`яносто шість гривень 00 копійок). Власне волевиявлення на отримання Траншу за кредитним договором відповідач висловила шляхом надсилання із власного абонентського номера телефону СМС повідомлення на номер [NUMBER] , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» підтверджує своє волевиявлення щодо отримання кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Роздiлi 3 даного договору (0931462403), коду, отриманого за допомогою СМС-повідомлення згідно п.п.4 п.1.7 на номер 3553 Доводи відповідача щодо неможливості встановити за документами факту, що правочин підписаний відповідачем, спростовується тим, що на Кредитному договорі та Паспорті споживчого кредиту стоїть підпис [PERSON] . Протилежного відповідачка не доказала. Доводи відповідача про порушення правил підсудності спростовується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фiзичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку мiсцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати якi через їх особливiсть можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорiв. Згідно ст. 647 ЦК України договiр є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договiр, якщо інше не встановлено договором. Відтак, мiсцем укладення кредитного договору, за яким Позивач просить стягнути заборгованість з Відповідача, у силу вимог ст. 647 ЦК України є місцезнаходження юридичної особи АТ «Ідея Банк», а саме: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11 (Галицький район м. Львова). Також, відповідно до п. 2.4 кредитного договору №ГКД-745566.1 вiд 23.12.2019 сторони підтверджують, що цей Договір виконується за мiсцем знаходження Банку: 79008, м.Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11. Тому, твердження відповідача про порушення правил підсудності є необгрунтованими. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Судом встановлено, що [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, в судове засідання неодноразово не з`явилася та не представила суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2053,77 грн. (136 495,92/164889,73х2481=2053,77 грн.).

Outcome: partial