Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкоди у користуванні нерухомим майном та зобов`язання внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомості про зміну місцезнаходження товариства. На підставу своїх вимог спирається на те, що вона, [PERSON] , добросовісно набула у приватну власність за договором купівлі-продажу № 1972 від 19.09.2003 будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивачем право власності на цей будинок зареєстровано 28.10.2003р. В 2006 році позивач набула у власність земельну ділянку площею 0,2004 га під вказаним будинком, що підтверджується державним актом серії ЯГ № 640087 від 14.12.2006. У січні 2023 року позивач дізналася, що її розшукує Маньківська селищна рада. Селищна рада опублікувала на офіційному сайті Маньківської селищної територіальної громади в мережі Інтернет за адресою https://mankivska-gromada.oov.ua/news/l672393453/ та у офіційній групі Маньківської селищної територіальної громади в соціальній мережі Facebook в мережі Інтернет оголошення з проханням відвідати селищну раду для уточнення інформації щодо можливої невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта нерухомого майна, що знаходиться у [ADDRESS] . Відвідавши Маньківську селищну раду, позивач дізналася, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місцезнаходження Відкритого Акціонерного Товариства «Маньківський механічний завод». Від Маньківської селищної ради позивач отримала лист № 36/02-17 від 11.01.2023 з проханням надати селищній раді всю наявну інформацію про те, чому її нерухоме майно та Відкрите Акціонерне Товариство «Маньківський механічний завод» знаходяться за однією адресою на [ADDRESS] . Відповідно до витягу від 23.01.2023р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є Черкаська область, Маньківський район, смт. Маньківка, вулиця Павлова, будинок 6. Позивач не мала жодного відношення до відповідача, не має жодних відомостей щодо причин визначення місцезнаходження відповідача за адресою, де знаходиться її приватна власність, що і змусило її звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з`явилась, однак в своїй позовній заяві просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача, який згідно витягу від 23.01.2023р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має зареєстроване місцезнаходження: Черкаська область, Маньківський район, смт. Маньківка, вулиця Павлова, будинок 6, але за місцем реєстрації відсутній, що є причиною вважати, що місце знаходження на даний час відповідача невідоме, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явився, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність, оскільки суд, враховуючи вимоги ст. 128 ЦПК України, вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, тому справу розглянуто у його, відповідача, відсутність. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Представник Маньківської селищної\~ради в судовому засіданні не заперечував на задоволення вимог позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] , набула у приватну власність за договором купівлі-продажу № 1972 від 19.09.2003р. будинок загальною площею 33,8 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Позивачем право власності на цей будинок зареєстровано 28.10.2003р., що підтверджується витягом № 1832168 від 28.10.2003р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу позивач є власником домоволодіння за вказаною адресою. В 2006 році позивач набула у власність земельну ділянку площею 0,2004 га під вказаним будинком, що підтверджується державним актом серії ЯГ № 640087 від 14.12.2006. Відповідно до підпункту 23 пункту 3 постанови Верховної Ради України № 807-ІX від 17.07.2020р. «Про утворення та ліквідацію районів» у Черкаській області ліквідовано Маньківський район. Відповідно до підпункту 23 пункту І постанови Верховної Ради України № 807-ІX від 17.07.2020р. «Про утворення та ліквідацію районів» у Черкаській області утворено Уманський район (з адміністративним центром у місті Умань) у складі територій Чабанської селищної, Баштечківської сільської, Буцької селищної, Дмитрушківської сільської, Жашківської міської, Іваньківської сільської, Ладижинської сільської, Маньківської селищної, Монастирщенської міської, Паланської сільської, Уманської міської, Христинівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Рішенням Маньківської селищної ради № 24-14/V111 від 30.11.2022р. «Про перейменування вулиць та провулків у населених пунктах Маньківської селищної територіальної громади» вулиця Павлова у смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області була перейменована на вулицю Шпитальну. У січні 2023 року позивач дізналася, що її розшукує Маньківська селищна рада. Селищна рада опублікувала на офіційному сайті Маньківської селищної територіальної громади в мережі Інтернет за адресою https://mankivska-gromada.oov.ua/news/l672393453/ та у офіційній групі Маньківської селищної територіальної громади в соціальній мережі Facebook в мережі Інтернет оголошення з проханням відвідати селищну раду для уточнення інформації щодо можливої невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта нерухомого майна, що знаходиться у [ADDRESS] . В Маньківській селищній раді, позивач дізналася, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місцезнаходження ВАТ «Маньківський механічний завод». Від Маньківської селищної ради позивачка отримала лист № 36/02-17 від 11.01.2023р. з проханням надати селищній раді всю наявну інформацію про те, чому її нерухоме майно та Відкрите Акціонерне Товариство «Маньківський механічний завод» знаходяться за однією адресою на [ADDRESS] . Відповідно до витягу від 23.01.2023р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є Черкаська область, Маньківський район, смт. Маньківка, вулиця Павлова, будинок 6. Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003р. місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до пункту 45.2. статті 45 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) с місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України № 755-1V від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України № 755-1V від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи га відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, внесені до державного реєстру, можуть бути використані третіми особами, що у свою чергу свідчить про порушення прав позивача та охоронюваних законом інтересів як власника майна. Реєстраційні записи про місцезнаходження товариства мають відповідати фактичним даним. Статтею 2 Закону України № 2657-ХІІ від 02.10.1992 «Про інформацію» передбачено, що одним з основних принципів інформаційних відносин є достовірність і повнота інформації. Пунктом 7 частини 1 статті 4 Закону України № 755-ІV від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що державна реєстрація базується на основних принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі. Відсутність за адресою Черкаська область, Уманський район, смт. Маньківка, вулиця Шпитальна, будинок 6, фактичного місця ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку суперечить статті 93 ЦК України № 435-ІV від 16.01.2003, пункту 45.2. статті 45 Податкового кодексу України № 2755- VІ від 02.12.2010, пункту 10 частини 2 статті 9 та частині 1 статті 10 Закону України № 755-ІV від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Використання адреси нерухомого майна для визначення місцезнаходження юридичної особи без отримання згоди позивача як власника цього нерухомого майна є порушенням права власності позивача та створює позивачу як власнику перешкоди у здійсненні позивачем своїх прав вільно та на власний розсуд користуватись та розпоряджатись майном. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003 кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 15 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003 кожна особа мас право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України 254к/96-ВР від 28.06.1996 передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003 передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003 передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003 передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 7 статті 319 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допусти ти до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 391 Цивільного кодексу України № 435-1V від 16.01.2003 передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 212/6724/17 Пред`явлення негаторного позову (про усунення порушень права власності) відповідає змісту суб`єктивного права, за захистом якого позивач звертається до суду. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України № 1618-ІV від 18.03.2004р. здійснюючи правосуддя, суд - захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як визначає Верховний Суд у постанові від 16.12.2020р. справа № 676/58/17-ц, спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про зміну місцезнаходження відповідача з адреси: [ADDRESS] (адреси місцезнаходження нерухомого майна позивача). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, і підкреслюється: «мирне володіння» означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності особи. Разом із\~зобов`язальним\~механізмом судового\~примусу відповідача,\~ефективним способу\~захисту прав\~позивача є\~усунення перешкод\~у користуванні\~нерухомим майном\~шляхом встановлення\~відсутності місцезнаходження\~відповідача за\~адресою [ADDRESS] , тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved