Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

у листопаді 2020 року звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Єнісейська Садиба-1», в якому просила стягнути на свою користь грошові кошти у розмірі 6 087 831,75 грн., а саме: сплачену частину пайових внесків за Договором №17/04/18 від 17.04.2018 року в розмірі 527 085,00 грн. та пені в розмірі 3% загальної вартості відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Позовні вимоги мотивувала тим, що 17.04.2018 року між нею та відповідачем був укладений Договір № 07/04/18 про пайову участь в ОК «Єнісейська Садиба-1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва. Вказала, що на виконання договору № 17/04/18 нею на розрахунковий рахунок ОК «Єнісейська Садиба-1» у 2018 році було внесено повну суму пайових внесків у розмірі 527 085,00 грн., про що 02.05.2018 року ОК «Єнісейська Садиба-1» їй було видано довідку про 100% оплату по договору. Зміни або розірвання договору в розумінні ст. 64 ЦК України не вчинялись, згідно з розділом ХІІ договір діє протягом всього виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за цим договором. Зазначила, що нею виконано взяті згідно договору зобов`язання, проте, з боку ОК «Єнісейська Садиба-1» зобов`язання не виконані, об`єкт в експлуатацію не зданий, і квартира їй не передана. Враховуючи викладене, просила задовольнити позов. Ухвалою від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 29). Ухвалою від 09.08.2022 року підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи (а.с. 67). В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просив ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечує сторона позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно зі ст. 14 Закону у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу. За змістом ст. 21 Закону пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. Порядок виходу з членства в кооперативі врегульовано ст. 13 Закону, згідно з якою членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. У відповідності до ст. 15 Закону вищим органом управління кооперативу є збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Судом встановлено, що 17.04.2018 року між [PERSON] та ОК «Єнісейська Садиба-1» був укладений Договір № 17/04/18 про пайову участь в ОК «Єнісейська Садиба-1» і розподіл персоніфікованого пайового свідоцтва (а.с. 5-9). На виконання розділу ІІ Договору, а саме: договору № 03/08/2016 позивачем на розрахунковий рахунок відповідача у 2018 році було внесено повну суму пайових внесків у розмірі 527 085,00 грн. (а.с. 11-13). 02.05.2018 року ОК «Єнісейська Садиба-1» позивачу видано довідку про 100% оплату по договору (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання перед позивачем не виконав. За змістом ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За умовами ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При цьому,ст. 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і споживачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. В Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено певних меж його дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи із принципів цивільного судочинства і наявності у спірних правовідносинах сторони, як особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Такі відносини можуть виникати з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать закону. Аналізуючи предмет та умови договору, укладеного сторонами, можна дійти висновку, що правовідносини за своїм характером належать до сфери регулювання Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За таких обставин, позивач, в розумінні положень вищезазначеного Закону, вправі вимагати відповідача стягнення неустойки, передбаченої ч. 5ст. 10 цього Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді пені в розмірі 3 % загальної вартості замовлення. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду, позивач надав розрахунок пені, який перевірений судом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені під час дослідження доказів, суд приходить до висновку, що обрахунок здійснено з огляду на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та може бути покладений в основу судового рішення. Відповідач, не надавши до суду відзив, заперечень щодо наданого позивачем розрахунку не висловив, його розмір не спростував. Враховуючи викладене, сплачену позивачем суму, яка підлягає стягненню з відповідача, а також неналежне виконання останнім умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved