Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова 20.10.2020 надійшла заява Харківської міської ради, в якій заявник просить визнати відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] , загальною площею 59, 8 кв.м., житловою площею 38, 5 кв.м., яка належала на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] ; передати квартиру [ADDRESS] , загальною площею 59, 8 кв.м., житловою площею 38, 5 кв.м. у комунальну власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. В обґрунтування заяви посилались на те, що згідно з листом Харківського МВ ДРАЦС від 24.09.2020 №6395/22.1-09 [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що складено актовий запис про смерть №2159 від 06.02.2015. Згідно із по квартирної картки форми А, наданої КП «Жилкомсервіс» [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 27.06.1973 по 06.03.2015. Квартира [ADDRESS] набута [PERSON] на підставі приватної власності: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1995, виданого Національним науковим центром Харківського фізико-технічного інституту р.№1348, р.№БТІ В-21224 від 23.11.1995; 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.07.2003, виданого 8 ХДНК р.№6-1001, р.№БТІ В-21224 від 05.09.2003; 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2009 виданого 8 ХДНК р.№1-1718, р.№БТІ В-21224 від 17.09.2009. Враховуючи, що власник квартири [PERSON] помер, просили визнати відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] , загальною площею 59, 8 кв.м., житловою площею 38, 5 кв.м. та передати вказану квартиру у у комунальну власність територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова [PERSON] від 26 жовтня 2020 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Витребувано від П`ятої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після померлого [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова [PERSON] від 11.03.2021 заяву ХМР залишено без розгляду, роз`яснено заінтересованим особам право звернення до суду на загальних підставах. Постановою Харківського апеляційного суду від 21.05.2021 апеляційну скаргу ХМР задоволено, ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11.03.2021 скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова [PERSON] від 04.08.2021 залучено до участі у справі третіх осіб - [PERSON] та [PERSON] , оскільки вказані особи є спадкоємцями після смерті [PERSON] 22.09.2021 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з підстав звільнення судді [PERSON] у відставку, цивільна справа надійшла в провадження судді Губської Я.В. Представник заявника ХМР в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надавши заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Інші сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Від представника [PERSON] адвоката Ломага А.А. надійшла заява, в якій він просив суд відмовити в задоволенні заяви, з огляду на те, що [PERSON] є дружиною померлого спадкодавця, а [PERSON] є сином померлого спадкодавця, прийняли спадщину в повному обсязі, справу просив розглядати за відсутності [PERSON] . Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з п. 8 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Згідно статтею 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Так, судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис про смерть №2159 від 06.02.2015. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на праві власності (а.с.14-19). Згідно із по квартирної картки форми А, наданої КП «Жилкомсервіс» [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] з 27.06.1973 по 06.03.2015. Квартира [ADDRESS] набута [PERSON] на підставі приватної власності: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1995, виданого Національним науковим центром Харківського фізико-технічного інституту р.№1348, р.№БТІ В-21224 від 23.11.1995; 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.07.2003, виданого 8 ХДНК р.№6-1001, р.№БТІ В-21224 від 05.09.2003; 1/3 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.08.2009 виданого 8 ХДНК р.№1-1718, р.№БТІ В-21224 від 17.09.2009. Згідно відповіді П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 18 вересня 2020 року, наданої на запит Харківської міської ради, убачається, що надати інформацію зі спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , - не передбачається можливим через те, що такі відомості становлять нотаріальну таємницю (а.с.8-9). Як на підставу вимог заяви про визнання спадщини відумерлою, Харківська міська рада посилалася на те, що після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , пройшло більше одного року. Тому Харківська міська рада, у відповідності до вимог ст. 1277 ЦК України, наділена правом на звернення до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження. Матеріали справи свідчать про те, що при відкритті провадження у справі за заявою про визнання спадщини відумерлою, було витребувано від П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори відомості щодо звернень із заявами про прийняття спадщини або відмовою від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.22). П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою було надано до суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] (а.с.27-71). Так, встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON] , було заведено спадкову справу №571/2015. У матеріалах вказаної спадкової справи знаходяться: -заява про прийняття спадщини від [PERSON] - сина спадкодавця від 14 липня 2015 року; -заява про прийняття спадщини від [PERSON] - дружини спадкодавця від 14 липня 2015 року; -заява від [PERSON] від 10 серпня 2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; Крім того, 10 серпня 2016 року на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на частку спільного сумісного майна подружжя на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ Ощадбанку №10020/0261 м.Харкова та у відділенні №5 філії АТ «Укрексімбанк» в м.Харкові за реєстровим номером 1-490. 10 серпня 2016 року на ім`я [PERSON] також було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадкове майно, яке складалося з частки грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ Ощадбанку №10020/0261 м.Харкова та у відділенні №5 філії АТ «Укрексімбанк» в м.Харкові за реєстровим номером 1-493. Зазначено, що інших заяв про прийняття/відмову від спадщини спадкова справа не містить, інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно статті 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 19 травня 2020 року в справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св180; у постанові від 31 серпня 2020 року у справі № 279/2044/18 (провадження № 61-4108св19); у постанові від 31 березня 2021 у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19). Згідно статями1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно частини 5статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно частини 1статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). У заяві заявник зазначив, що після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законодавством термін за наявними даними ніхто не оформив. Однак, вказане повністю спростовується документами, витребуваними з П`ятої Харківської державної нотаріальної контори. Із даних документів встановлено, що в матеріалах спадкової справи №571/2015 знаходяться: заява про прийняття спадщини від [PERSON] - сина спадкодавця від 14 липня 2015 року; заява про прийняття спадщини від [PERSON] - дружини спадкодавця від 14 липня 2015 року; заява від [PERSON] від 10 серпня 2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; Крім того, 10 серпня 2016 року на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на частку спільного сумісного майна подружжя на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ Ощадбанку №10020/0261 м.Харкова та у відділенні №5 філії АТ «Укрексімбанк» в м.Харкові за реєстровим номером 1-490. Також, 10 серпня 2016 року на ім`я [PERSON] також було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадкове майно, яке складалося з частки грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ Ощадбанку №10020/0261 м.Харкова та у відділенні №5 філії АТ «Укрексімбанк» в м.Харкові за реєстровим номером 1-493. Таким чином, враховуючи наявність спадкоємців після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, є належні та допустимі докази того, що спадщина не є відумерлою, а тому суд вважає, що заявлені вимоги про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді відповідно до закону не підлягають до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Відповідно ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 15-1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою. Таким чином судовий збір у вказаній справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed