Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

17 березня 2023 року представник позивача [PERSON] (ордер серії ВЕ № 1082349 від 06.03.2023р.) звернулася до суду з відповідним позовом до відповідачки в якому зазначила, що позивач з [PERSON] перебуває у шлюбі з 11.04.2016р. року, який зареєстровано Зеленогайською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені. Позивач вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] 17 квітня 2023 року від позивача надійшла письмова заява в якій він просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував про заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку за допомогою смс повідомлення, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували свій шлюб 11 квітня 2016 року у Зеленогайській сільській раді Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №1 (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №525 виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час проживають окремо. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дитини, на примирення не згодний. Про примирення не просить і відповідачка. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved