Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до відповідача з позовом про\~розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 квітня 2016 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Чуднівського нотаріального округу Житомирської області Журбей І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №517. Згідно вказаного договору відповідач взяла на себе зобов`язання довічно утримувати позивача та забезпечувати доглядом. Натомість вона передала відповідачці у власність житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,8 кв.м., в тому числі житловою 37.2 кв.м. Однак відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання, не забезпечує харчуванням та медикаментами, одягом та взуттям, не звертає увагу на потреби і стан здоров`я позивачки, не забезпечує необхідними лікувальними засобами, не сплачувала за комунальні послуги. Жодного разу не надавала грошові кошти. Розірвати договір довічного утримання в добровільному порядку не можливо, тому що відповідачка залишила будинок і виїхала за межі Житомирської області, що також робить неможливим забезпечення позивача доглядом та необхідною допомогою, якого вона потребує. Позивач просить позов задовольнити. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не подала, будь яких інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Третя особа приватний нотаріус Чуднівського районного нотаріального округу Журбей І.Л. у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1\~ст.280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст.\~15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство відповідно до\~ст.12\~ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.07.2013 житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] (а.с.14) Відповідно до договору довічного утримання від 29 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чуднівського районного нотаріального округу Журбей І.Л. та зареєстрований в реєстрі за №516,\~\~ [PERSON] передала у власність [PERSON] належний їй на праві приватної власності 1/1 житловий будинок в [ADDRESS] . Взамін чого, [PERSON] зобов`язалася забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно (а.с.16-17). Згідно з п. 7 цього ж договору, за згодою сторін, обовязок набувача по наданні відчужувачу довічного забезпечення визначається у вигляді забезпечення її житлом, шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваному житловому будинку, кімнаті 1-2 площею 12.6 кв. м. Також, відповідно до п.3\~ст. 749 ЦК України\~набувач зобовязаний у разі смерті відчужувача поховати її. Відповідно до п.8 договору, грошова оцінка зазначених у цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць за згодою сторін визначається у розмірі мінімальної заробітної плати на момент підписання договору. Частиною першою-другою статті 746 ЦК України визначено, що сторонами договору довічного утримання є відчужував та набувач. Статтею 744 ЦК України\~встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч.1\~ст. 749 ЦК України\~у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами\~ст. 751 ЦК України\~матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до ч.1\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч.1\~ст. 756 ЦК України). Згідно з вимогами\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст.ст.525,\~526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.ч. 2, 3ст. 653\~ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобовязання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п. 11 договору, зокрема у разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін, він може бути розірваний у судовому порядку. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на особу, яка надає це утримання. Згідно з ч. 1\~ст. 756 ЦК України\~у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. В розумінні ч. 1\~ст. 756 ЦК України\~правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не повязано. З пояснень свідків: чоловіка позивача [PERSON] , сімейного лікаря позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач є внучкою позивача, яка з серпня по вересень 2022 року проживала з сім`єю в домі [PERSON] . За період їхнього перебування створилась вкрай напруженна психологічна ситуація яка призвела до погіршення стану позивача. Також встановлено, що [PERSON] нічим не допомагала [PERSON] , ні веденням господарства, не купувала продуктів харчування, ліків. Наведене також підтверджується довідкою виданою виконкомом Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про те, що [PERSON] та її діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] не проживають разом з [PERSON] з березня 2018 року та зобов`язань щодо здійснення догляду та надання допомоги у веденні домашнього господарства не здійснюють. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач з 2018 року не виконує свої зобовязання за\~договором довічного\~утримання,\~зокрема не\~надає жодного\~матеріального забезпечення\~позивачу,\~що підтверджується\~належними доказами,\~суд приходить\~до переконання,\~що договір\~довічного утримання\~укладений 29\~квітня 2016\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Чуднівського\~нотаріального округу\~Житомирської області\~Журбей І.Л.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №517,слід розірвати у зв`язку з невиконанням відповідачем обовязків за цим договором. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання договору довічного утримання, підлягає задоволенню. На підставі наведеного вище обгрунтування та

Outcome: approved