Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, просить суд ухвалити рішення яким визнати за ним - [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на придбані у [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), як спадкоємцями майна, майнових прав та обов`язків їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу успадкувала таке майно після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними від 10 жовтня 2022р. на розміщені по [ADDRESS] на: житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ.«А» 1957р. побудови загальною площею 59,3м2, житловою площею 38,7м2; веранда дощата під літ.«а»; погріб цегляний під літ.«п/г»; літня кухня цегляна під літ.«Б»; сарай цегляний під літ.«В»; убиральня дощата під літ.«Г»; ворота дощаті №1 земельну ділянку загальною площею 0,53га з них: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,04га, для ведення особистого селянського господарства - 0,49га, яка була надана у приватну власність [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області «Про приватизацію земельних ділянок громадян» від 09 липня 1993р. вих.32. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, провести розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, кожна, зокрема, надала заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить провести розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку: Наприкінці серпня 2022 року між [PERSON] та Відповідачами, [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди про придбання у них житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] за ціною 30 000,00грн. Даний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки під ними [PERSON] , [PERSON] успадкували після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу успадкувала їх після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Факт належності житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки під ними [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] стверджується наступними документами: - випискою з погосподарської книги Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області, що видана Василівським старостинським округом Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 07 жовтня 2022р. вих.№429; - довідкою про правовий статус земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , видану Василівським старостинським округом Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 10 жовтня 2022р. вих.№428.; - копією рішення виконавчого комітету Василівської сільської ради Лебединського району Сумської області «Про приватизацію земельних ділянок громадян» від 09 липня 1993р. вих.32; - свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 листопада 2017р.; - довідкою Василівського старостинського округу виконавчого комітету Лебединської міської ради від 07 жовтня 2022р. вих. №427. Факт того, що [PERSON] була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26 листопада 1963р., факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 21 листопада 1981р. Факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26 лютого 1957р.; та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 20 червня 1981р. 10 жовтня 2022р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в простій письмовій формі, оскільки в цей день Лебединська нотаріальна контора вже не працювала. Згідно п.2.1. Договору Відповідачі взяли на себе зобов`язання у строк до 10 грудня 2022р. укласти Договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельними ділянками під ними через Лебединську нотаріальну контору. В той же час Відповідачі свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі Договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку з садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними через Лебединську нотаріальну контору не виконали і до цього часу такий договір укладено не було. У зв`язку з цим 12 грудня 2022р. позивач вручив особисто відповідачам лист «Щодо оформлення Договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними через нотаріальну контору» згідно якого була поставлена вимога перед відповідачам виконати взяті зобов`язання за Договором та провести оформлення Договору купівлі-продажу Майна через Лебединську нотаріальну контору 23 грудня 2022р. (а у разі неможливості прибути в цей день до Лебединської державної нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу, просив завчасно повідомити про іншу можливу дату оформлення таких документів). В той же час Відповідачі 23 грудня 2022р. до Лебединської державної нотаріальної контори для оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок під ними не прибули, про іншу можливу дату оформлення таких документів не повідомили. На звернення позивача до Управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, якому надані повноваження щодо реєстрації прав власності та видачі документів на право власності на об`єкти нерухомого майна, які розміщені в межах м.Лебедина та Лебединського району згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» він отримав відповідь, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. При цьому згідно ст.657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. А з урахуванням того, що договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку садибного типу, господарських будівель та споруд і земельних ділянок під ними складено у простій письмовій формі, Відділ державної реєстрації управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Лебединської міської ради не може провести реєстрацію права власності за мною на придбане нерухоме майно та запропонував звернутися для вирішення даного спору до суду в порядку, визначеному чинним законодавством. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 21 листопада 2022р. вих.403 та технічного паспорта по [ADDRESS] розташовані: житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ.«А» 1957р. побудови загальною площею 59,3м2, житловою площею 38,7м2; веранда дощата під літ.«а»; погріб цегляний під літ.«п/г»; літня кухня цегляна під літ.«Б»; сарай цегляний під літ.«В»; убиральня дощата під літ.«Г»; ворота дощаті №1, а його вартість становить 139 948,00грн. Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки, виданої Василівським старостинським округом Виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 07 жовтня 2022р. вих.№428 земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету №32 від 09 липня 1993р. передана у приватну власність [PERSON] розміром 0,04га для обслуговування житлових будівель і споруд та 0,49га для ведення особистого селянського господарства, але державний акт за своє життя померлий не отримував. У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України). Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Ст.1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З відомостей щодо спадкової справи від 14.03.2023 вих. № 292/01-16, що надані державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф., встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заведена спадкова справа № 831/2005 та видане свідоцтво про право на спадщину 22.12.2005 року, зареєстрованао в реєстрі за № 3120. З відомостей щодо спадкової справи від 14.03.2023 вих. № 291/01-16, що надані державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Лисенко В.Ф., встановлено, що після смерті [PERSON] . померлої [INFO] заведена спадкова справа № 218/2017 та видані свідорцтва про право на спадщину за законом 14.11.2017 року, зареєстровані в реєстрі за № 4076, № 4078, № 4082, № 4084, свідоцтва видані на ім`я доньок померлої - [PERSON] та [PERSON] на право власності на земельні ділянки. За ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Абз.2 п.1 розділу X Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Ч.1 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. Ч.3 ст.334 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 Цивільного кодексу України). Згідно ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України простроченням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вивчивши матеріали суд враховує, що позов визнаний відповідачами, укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки знайшли підтвердження ті факти, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна, майнових прав та обов`язків їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в свою чергу успадкувала таке майно після свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними від 10 жовтня 2022р. на розміщені по [ADDRESS] набув права власності на вказане майно.

Outcome: approved