Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, розташоване з адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила при житті своїх прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] та [PERSON] були співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , при цьому [PERSON] належало 2/3 частки на підставі договору дарування. [INFO] [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема увійшли 2/3 частки вказаного вище домоволодіння. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіту він не складав, на час його смерті мав двох спадкоємців: [PERSON] (дружину) та сина [PERSON] . На час смерті спадкодавця [PERSON] з ним проживала за цією адресою тільки його дружина, яка і була єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] померла, єдиним спадкоємцем який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті - позивач. Як стало відомо, [PERSON] виділив свою частку житлового будинку в нову адресу: [ADDRESS] . Таким чином, з 2007 року було видано новий правовстановлюючий документ на цілу частку житлового будинку [ADDRESS] , однак, [PERSON] не отримав такого документу за життя. І це ж стало перепоною для оформлення спадкових прав позивача після смерті його матері, яка в свою чергу прийняла всю спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , але не оформила свої спадкові права. У зв`язку з вищевикладеним, приватним нотаріусом було видано постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії. За такого, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.12.2022 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 17.04.2023, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив. Проте, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача від 30.01.2023, в якій вона просила судове засідання провести за її відсутності. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3648, батьками позивача записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . На підставі договору дарування, посвідченого Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою 29.09.1994 за реєстровим №5-1299 [PERSON] є власником 2/3 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.01.2021 інша 1/3 частина вищевказаного домоволодіння належала [PERSON] . В свою чергу, на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.04.2007 1/3 частині домоволодіння (літ. Б) по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , надано нову адресу: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним витягом із зазначеного рішення №895 від 27.04.2007. В свою чергу перерахунок часток у домоволодінні по [ADDRESS] між співвласниками проведено не було. Таким чином, судом встановлено, що 2/3 частки домоволодіння, які належали на праві власності [PERSON] , на сьогоднішній день як єдиний цілий об`єкт мають адресу: [ADDRESS] , та згідно довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.01.2021 складається з: житлового будинку (літ. А) житловою площею 31,0 кв.м.; котельні (літ. В); сараю (літ. Д), навісу (літ. Л), вбиральні-душу (літ. М), споруд № І, ІІ, 9, 12; огорож № 4, 5, 8, 10, 11. [INFO] [PERSON] помер у віці 81 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №291. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою №64865201 від 25.05.2021. [PERSON] був зареєстрований та проживав зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 05.09.2000 до дня своєї смерті, що підтверджується довідкою №4637 від 29.09.2015, та довідками про зняття з реєстрації місця проживання особи №19.01.03-02/6066-І/18 від 05.09.2018 та №23005-000406602-037-03 від 26.11.2020. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [INFO] у віці 83 років померла [PERSON] . Судом досліджено копію спадкової справи №43/2020 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу миколаївської області Захаренко І.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої й було заведено вказану спадкову справу. Проте, постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу миколаївської області Захаренко І.В. від 02.06.2021 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з ненаданням документів, які б підтверджували право власності на частку домоволодіння [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень частини другої статті 1220, частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частини перша статті 1269 ЦК України). Разом із тим, згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який за життя належним чином не оформив правовстановлюючі документи на належну йому частку спірного домоволодіння. В свою чергу, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] та прийняв спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Проте в позасудовому порядку позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину за законом з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування у судовому порядку. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved