Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Сирбу Людмила Борисівна про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та скасування права власності на спадкове майно за заповітом. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який було складено 03 березня 2020 року. \~ \~ \~ \~18 листопада 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. За результатами розгляду справи суд виніс рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнив у повному обсязі, а саме встановив факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу заповіту вчиненого [PERSON] та визнав право власності за [PERSON] на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,9900 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0092, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області, земельної ділянки, площею 1,1100 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0093, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області. \~ \~ \~ \~Реалізовуючи своє право на Державну реєстрацію земельних ділянок позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за ним права власності на земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0092, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області та на земельну ділянку, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0093, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області, однак йому було відмовлено у Державній реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, оскільки право власності на вказані земельні ділянки зареєстровані за відповідачем [PERSON] . Підставою для видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину є заповіт посвідчений 06.02.2017 року секретарем Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за №11. Позивач вважає, що саме він є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , а саме земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0092, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області та земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0093, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області. Позивач просив визнати видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,9900 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0092, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області -недійсним. \~ \~ \~ \~Визнати видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,1100 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0093, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області - недійсним. Скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,9900 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0092, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області, номер запису про право власності за №38420737. Скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, яке зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,1100 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7324587000:02:004:0093, що знаходиться за адресою с. Аршиця Чернівецького району Чернівецької області, номер запису про право власності за №38419660. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Биндю В.І. надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заповіт, який був складений 06.02.2017 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрований в реєстрі за №17 не було скасовано заповідачем та був дійсним на момент реєстрації за ним права власності на земельні ділянки. Посилаючись на вищевказані обставини просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Сирбу Л.Б. надала лист про розгляд справи без її участі, винесення остаточного рішення залишила на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та розглянути її без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 4) 03 березня 2020 року [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті та склала заповіт, який складений секретарем Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та зареєстрований в реєстрі за №28, яким спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту. (а.с.5) 18 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Сторожинецького районного суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та встановлення. Як вбачається, із рішення Сторожинецького районного суду від 26.01.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, встановлено факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу заповіту вчиненого [PERSON] від 03.03.2020 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого в реєстрі за №28 та визнано за [PERSON] [INFO] право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON] , що знаходиться в [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літ. «А-І», ганку літ. «а», веранди літ. «б», сараю літ. «В, Г,Д,д,Е,Є», вбиральні літ. «Ж», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці № 3, визнано за [PERSON] [INFO] , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON] , що розташоване на території Нижньопетровецької сільської ради, та складається з земельної ділянки площею 1,11га. , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер 7324587000:02:004:0093 ), що належала покійній [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ЧВ № 009711 від 28 грудня 2001 року, визнано за [PERSON] [INFO] , право власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька [PERSON] , що розташоване на території Нижньопетровецької сільської ради, та складається з земельної ділянки площею 1,11 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( кадастровий номер 7324587000:02:004:0092 ), що належала покійній [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ЧВ № 009710 від 28 грудня 2001 року, що підтверджується копією рішення Сторожинецького районного суду. (а.с. 6) 10.11.2021 року позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності земельних ділянок кадастровий номер 7324587000:02:004:0092 та кадастровий номер 7324587000:02:004:0093, де йому було відмовлено у державній реєстрації прав власності у зв`язку із тим, що право власності на на вище зазначені земельні ділянки зареєстровано за іншою особою на підставі свідоцтва про право на спадщину №748 виданого 29.09.2020 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу та на підставі свідоцтва про право на спадщину №749 виданого 29.09.2020 року приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу, що підтверджується рішеннями про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №61473580 та №61474611 від 10.11.2021 року. (а.с. 9, 13) Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №283815215 та №283825097 від 10.11.2021 року (а.с. 7, 8) право власності на земельні ділянки кадастровий номер 7324587000:02:004:0092 та кадастровий номер 7324587000:02:004:0093 зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченим 06.02.2017 року секретарем Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №17, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №60262479 від 21.05.2020 року. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно ч.2 та ч.4 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Підстави припинення права власності, визначені ст.346 ЦК України, зокрема , право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку мо-же бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2.ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на момент здійснення державної реєстрації (далі - Закон України № 1952-IV). Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме май-но та їх обтяжень"( п.14 ст. 27) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно." Таким чином, в силу положень наведеного Закону суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи Інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відпо-відних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що всі обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, підтверджені належними доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та скасування права власності на спадкове майно за заповітом підлягають задоволенню.

Outcome: approved