Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позиції сторін\~та учасників\~справи,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі. 17.04.2023 року адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з заявою у якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі громадянина України [PERSON] , матір`ю якого є громадянка України [PERSON] , [INFO] , а батьком громадянин України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [INFO] у громадянина України [PERSON] , [INFO] , та громадянки України [PERSON] , [INFO] , народився син [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразку неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який відповідає формі, визначеній\~наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25.10.2006 за №1150/13024, та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до\~статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник вказує, що встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. 17.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, згідно прохальної частини заяви, останні просять провести розгляд справи у їх відсутності.\~\~ Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.\~ Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до ст.ст.3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2\~ст. 317 ЦПК України\~встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [INFO] у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, у батьків: батько - [PERSON] , [INFO] , [INFO] , громадянин України; мати - [PERSON] , [INFO] , народилася дитина чоловічої статі - [PERSON] . На підтвердження даного факту заявником подано копію медичного свідоцтва про народження (Выписной эпикриз) від 24.03.2019 року, а також копію свидетельства о рождении від 20.04.2019. Встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження її громадянства України та реалізації у подальшому дитиною усіх належних їй прав та свобод громадянина України. Відповідно до положень\~ч.ч. 1, 4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Документи, що підтверджують факт народження\~дитини, виданий закладом на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів\~України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті наведеного Закону встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно ст.\~18\~цього Закону,\~громадянам України\~гарантується дотримання\~у повному\~обсязі їхніх\~прав і\~свобод,\~передбачених Конституцією\~України,\~у тому\~числі соціальних,\~трудових,\~виборчих прав\~та права\~на освіту,\~після залишення\~ними тимчасово\~окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються\~Законом України\~"Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". За змістом\~п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до\~Сімейного кодексу України. Державна\~реєстрація народження\~дитини проводиться\~за письмовою\~або усною\~заявою батьків\~чи одного\~з них\~за місцем\~її народження\~або за\~місцем проживання\~батьків або\~за заявою,\~поданою в\~електронній формі. Якщо\~державна реєстрація\~народження дитини\~проводиться за\~місцем проживання\~батьків чи\~одного з\~них,\~то за\~їх бажанням\~місцем народження\~дитини в\~актовому записі\~про народження\~може бути\~визначене фактичне\~місце її\~народження або\~місце проживання\~батьків чи\~одного з\~них. Державна\~реєстрація народження\~дитини проводиться\~не пізніше\~одного місяця\~з дня\~її народження,\~а у\~разі народження\~дитини мертвою\~-\~не пізніше\~трьох днів. Підставою\~для проведення\~державної реєстрації\~народження дитини\~є визначені\~центральним органом\~виконавчої влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері охорони\~здоров`я\~документи,\~що підтверджують\~факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в\~порядку,\~визначеному Кабінетом\~Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Факт перебування батьків дитини у громадянстві України підтверджується наданими суду копіями картки фізичної особи платника податків [PERSON] та [PERSON] , а також копією паспорта громадянина України [PERSON] . Водночас, суд не може залишити поза увагою, що долучені до позовної заяви копії паспорту [PERSON] , в силу положень п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, є недопустимими доказами, адже наведеним пунктом визначено, що до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові, а паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Отже, оскільки такі копії не містять дані про вклеєні фото при досягненні даним громадянином 25- і 45-річного віку, такий паспорт є недійсним. Також, суд враховує надану суду копію рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 16.05.2011, яка засвідчує факт наявності у [PERSON] та [PERSON] інших спільних дітей. Водночас, в силу наведених вище положень чинного законодавства, судом приймається до уваги долучена до заяви копія свидетельства о браке від 23.07.2019 року, яка засвідчує факт повторної реєстрації шлюбу батьків дитини. За нормами\~ст. 7 Закону України «Про громадянство України»,\~особа,\~батьки або\~один з\~батьків якої\~на момент\~її народження\~були громадянами\~України,\~є громадянином\~України. Особа,\~яка народилася\~на території\~України від\~осіб без\~громадянства,\~які на\~законних підставах\~проживають на\~території України,\~є громадянином\~України. Особа,\~яка народилася\~на території\~України від\~іноземців,\~які на\~законних підставах\~проживають на\~території України,\~і не\~набула за\~народженням громадянства\~жодного з\~батьків,\~є громадянином\~України. Особа,\~яка народилася\~на території\~України від\~іноземця і\~особи без\~громадянства,\~які на\~законних підставах\~проживають на\~території України,\~і не\~набула за\~народженням громадянства\~того з\~батьків,\~який є\~іноземцем,\~є громадянином\~України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування, а держава забезпечує здійснення цього права. В усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей (ст. 3, 7 Конвенції). Частиною 1 ст. 317 ЦПК України\~передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (ч. 3 ст. 317 ЦПК України). Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії сформульовано "намібійський виняток", що полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Оцінюючи наведені у заяві доводи та долучені до неї докази, суд виходить з того, що наявні в матеріалах справи копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю належним чином засвідчені адвокатом у системі «Електронний суд», жодного сумніву у їх достовірності не викликають. В свою чергу, відповідно до ч.4\~ст.62 ЦПК України\~повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".\~ Виходячи з вищенаведеного, оцінюючи у цілому докази по справі, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час судового розгляду обставини, зокрема наявність у заявника об`єктивних перешкод у належній реєстрації факту народження дитини, внаслідок тимчасової окупації території на якій вони проживають, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими\~та підтверджуються належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами у справі, забезпечать реалізацію гарантованих державою прав для громадянина, який народився на тимчасово окупованій території, а тому наявні законні підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved