Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

07 березня 2023 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , який вона має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. Однак при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка, їй бу- ло відмовлено у зв`язку з втратою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не наданням доказів фактичного прийняття спадщини. Вона фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки відкрито ним володіє та користується, зробила в будинку поточні ремонти та переобладнань, сплачує всі житлово-комунальні послуги та по- датки. Хоча вона зареєстрована за іншої адресою, але постійно проживає в ньому, а зареєст- рувати своє місце проживання не встигла через те, що чоловік помер через 8 місяців після купівлі будинку, а для реєстрації місця проживання потрібна згода власника. Крім того, спі- рний будинок був придбаний в період шлюбу, а чоловік є титульним власником, тобто фак- тично там є її 1/2 частина. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріаль- ному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтри- мав позовні вимоги у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 25). Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну за яву, в якому не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу розглянути у відсут- ність представника міської ради (а.с.26). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Ук- раїни, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготов- чого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповіда- чем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд пос- тановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підля- гають до казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. З копій: паспорту [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5, 6) слі- дує, що позивачка народилася [INFO] в с.Кіцкани Бендерського району, Молдова; 17 березня 1990 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] у м.Татарбунари Одеської області. Як слідує з копії договору купівлі-продажу від. 19.02.2002 р., зареєстрованого в реєстрі за № 733 (а.с.8), [PERSON] придбав житловий будинок з дворовими спорудами, розташо- ваний по [ADDRESS] . На а.с.9-11 міститься технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] . Як вбачається із звітного оцінюючого акту по домоволодінню [ADDRESS] , користувачем даного будинку значиться [PERSON] . Відмова нотаріуса від 28.02.2023 р. (а.с.13) свідчить про неможливість позивача отрима- ти свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] , померлого [INFO] , з причини втрати нею шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів фактичного прийняття спадщини. Копіями квитанцій (а.с.14,15) підтверджується, що [PERSON] сплачує житлово- комунальні послуги по обслуговуванню житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» від 06.03.2023 р. (а.с.16), житловий будинок [ADDRESS] раніше мав адресу - [ADDRESS] . Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 65913 грн., що видно із зві- ту про незалежну оціночну вартість житлового будинку по [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 28. 02.2023 р. на замовлення [PERSON] (а.с.17-18). В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на пі дставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який вт ратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо циві- льних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існу- вати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час ві дкриття спадщини. Оскільки спадщина у даній справі відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] , на той час діяв ЦК УРСР (в редакції 1963 року), зазначе- ний нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спа- дкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереження- нями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщи- ни. Момент відкриття спадщини визначено у правилі ст.525 цього Кодексу, а саме - момен- том відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній но таріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщи- ни. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюєть- ся на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спа- дщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємця- ми пер шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (уси- новителі) по мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина помер- лого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питан- ня не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спад- кове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Вер- ховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовід- носин). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в офо рмленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного прова- дження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику роз- гляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно пі- длягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його пра- во власності. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом пі сля смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальному порядкує позивач не має можливості згідно наведених обставин. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved