Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття, у якому просять стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття на користь [PERSON] в розмірі 13085,25 грн., на користь [PERSON] в розмірі 39255,75 коп., а також судові витрати. Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступним. 27.10.2021 року в квартирі [ADDRESS] відбулося залиття. За фактом залиття було складено акт від 27.10.2021 року про те, що сталося залиття. Комісією встановлено, що залиття квартирі [ADDRESS] сталося в результаті того, що в квартирі [ADDRESS] лопнув гнучкий шланг підводки холодного водопостачання на кухні. Внаслідок залиття квартири [PERSON] та [PERSON] , як власникам квартири [ADDRESS] було завдано матеріальних збитків в розмірі 52341,00 грн. Ухвалою від 27.10.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 09.01.2023 року судом призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 24.01.2023 року судом залучено у часті у справі у якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 01.02.2023 року до суду надійшов від [PERSON] відзив на позовну заву, якій долучений до матеріалів справи. Від інших відповідачів відзивів не надходило. 01.03.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи. 14.03.2023 від [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, які долучені до матеріалів справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, позивачу [PERSON] належить частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності. позивачу [PERSON] належить частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтвом про право власності за заповітом. Судом встановлено, що 27.10.2021 року мало місце залиття належної позивачам на праві власності квартири. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] , що складений 27.10.2021 року, комісією встановлено, що зі слів власниці квартири [ADDRESS] залиття сталося приблизно о 5-ій годині ранку з квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. На момент приходу над вхідними дверима в квартирі [ADDRESS] зі стелі скапувала вода, а стіна була мокрою від вологи. В результаті комісійного обстеження було з`ясовано, що залиття квартири [ADDRESS] сталося в результаті того, що в квартирі [ADDRESS] лопнув гнучкий шланг підводки холодного водопостачання на кухні. Заяв про несправність сантехобладнання від власників квартири [ADDRESS] до ЖЕД-406 не надходило. Заперечуючи проти позову відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву з яких вбачається, що відповідач не визнає своїх вини в залиття, вважає, що належним чином утримує належне йому майно, своїми діями чи бездіяльністю шкоди не завдавав. Акт про залиття складався без участі відповідача. Позивачами та ЖЕД-406 не було проінформовано відповідача про участь в огляді квартири позивача та складання акта. Вказаний акт не містить підпису відповідача, як і не містить вказівки про те, що він відмовився від його підписання у присутності свідків. Крім того акт не містить інформації про те, що комісією здійснювався огляд квартири відповідача на предмет встановлення причин залиття квартири позивачів. В акті немає жодного висновку про те, коли з`явились недоліки, а тому акт не відповідає вимогам законодавства. Акт залиття квартири не містить інформації про характер залиття квартири та його причини, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вичинила залиття, не зафіксовані і будь-які дані про особи, присутніх при складанні акту, а тому не може бути належним та допустимим доказом. Звіт про оцінку матеріального збитку завданого залиттям квартири не може бути належним доказом вини відповідача у заподіянні матеріального збитку, оскільки базується на даних зазначеного акту, що не містить достовірної інформації щодо дати залиття, а також відсутності належного підтвердження причин такого залиття, зумовлених несправністю внутрішньо будинкових систем, в тому числі тих за які власник квартири [ADDRESS] відповідальності не несе. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках з 10.12.1997 року. На спростування своїх заперечень, щодо відсутності вини відповідачів в залитті квартири відповідачем не надано жодного доказу. Отже, суд вважає, що залиття сталося з вини відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також відповідачем не надано жодного доказу на спростування розміру матеріального збитку. Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , що виготовлена ТОВ «АЕЛЄКОН», вартість матеріального збитку завданого внаслідок залиття становить 52341 грн. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачам було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належних їм на праві приватної власності квартир, внаслідок їх залиття з вини відповідача, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів матеріальну шкоду пропорційно їхнім часткам власності в квартирі. Також підлягають до стягнення витрати за проведення експертом огляду об`єкта та складання звіту у розмірі 5200 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved