Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Міністерство охорони здоров`я України про відшкодування вартості навчання за державні кошти. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , була зарахована на бюджетну форму навчання на перший курс денної форми навчання з 01.09.2014 року за спеціальністю «лікувальна справа» медичного факультету №2 Наказом №2117/л-1 від 11.08.2014 року до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. Відповідачка уклала угоду з позивачем «Про підготовку фахівців з вищою освітою» №140474 від 14.08.2014 р., відповідно до якої зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місцем направлення і відпрацювати не менще трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Наказом №1766/л-1 від19.06.2020 року відповідачка була відрахована з ВНЗ у зв`язку з закінченням повного курсу навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та присвоєнням кваліфікації лікаря з 26.06.2020 року. На підставі Наказу Виконавчого органу Київської міської ради Департаменту охорони здоров`я №1207/к від 04.08.2020 року про працевлаштування лікаря [PERSON] , відповідачка була направлена на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Медицина невідкладних станів» до комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та направлена для проходження заочного розділу інтернатури за цією спеціальністю тривалістю 8 місяців. Для проходження очного розділу інтернатури відповідачка направлена на базу НМУ імені О.О. Богомольця тривалістю 9 місяців відповідно до графіків проходження навчання, та прийнята на роботу згідно наказу №1106/к від 17 серпня 2020 року відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги. Після закінчення інтернатури відповідачка була переведена згідно наказу №216/к від 01.02.2022 року з посади лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів на посаду фельдшера з медицини невідкладних станів, а з згідно наказу №364/к від 21.02.2022 року переведена на посаду лікар з медицини невідкладних станів для відпрацювання трьох років. 02.05.2022 р. позивачем було отримано повідомлення від КНП «Центр ЕМД та МК» про те, що відповідачка була звільнена з посади лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанції №16) за власним бажанням на підставі наказу КНП «Центр ЕМД та МК» від 28.02.2022 р. Отже, відповідачка закінчивши навчання на бюджетній формі в НМУ імені О.О. Богомольця за місцем призначення до комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не відпрацювала три роки за державним замовленням після закінчення інтернатури, чим порушила умови угоди «Про підготовку фахівців з вищою освітою», відповідно до якої зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місцем направлення і відпрацювати не менще трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку, та жодних доказів про поважність причин не відпрацювання не повідомила. Міністерство охорони здоров`я України долучено до справи у якості третьої особи що не вимагає самостійних вимог так як вони являються замовником на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до ЗУ «Про формування та розміщення державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів. Для вирішення питання мирним шляхом позивачем прийнято міри досудового врегулювання спору, та направлено відповідачці претензію від 30.06.2022р., але відповіді на претензію отримано не було, відповідачка ніяким чином не відреагувала на пропозицію врегулювати справу мирним шляхом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.57). Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , була зарахована на бюджетну форму навчання на перший курс денної форми навчання з 01.09.2014 року за спеціальністю «лікувальна справа» медичного факультету №2 Наказом №2117/л-1 від 11.08.2014 року до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. Відповідачка уклала угоду з позивачем «Про підготовку фахівців з вищою освітою» №140474 від 14.08.2014 р., відповідно до якої зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місцем направлення і відпрацювати не менще трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку( а.с.6). Судом встановлено, що наказом №1766/л-1 від19.06.2020 року відповідачка була відрахована з ВНЗ у зв`язку з закінченням повного курсу навчання за спеціальністю «Лікувальна справа» та присвоєнням кваліфікації лікаря з 26.06.2020 року(а.с.8). Судом встановлено, що на підставі Наказу Виконавчого органу Київської міської ради Департаменту охорони здоров`я №1207/к від 04.08.2020 року про працевлаштування лікаря [PERSON] , відповідачка була направлена на посаду лікаря-інтерна за спеціальністю «Медицина невідкладних станів» до комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), та направлена для проходження заочного розділу інтернатури за цією спеціальністю тривалістю 8 місяців. Для проходження очного розділу інтернатури відповідачка направлена на базу НМУ імені О.О. Богомольця тривалістю 9 місяців відповідно до графіків проходження навчання, та прийнята на роботу згідно наказу №1106/к від 17 серпня 2020 року відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги. Судом встановлено, що після закінчення інтернатури відповідачка була переведена згідно наказу №216/к від 01.02.2022 року з посади лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів на посаду фельдшера з медицини невідкладних станів, а з згідно наказу №364/к від 21.02.2022 року переведена на посаду лікар з медицини невідкладних станів для відпрацювання трьох років. Судом встановлено, що 02.05.2022 р. позивачем було отримано повідомлення від КНП «Центр ЕМД та МК» про те, що відповідачка була звільнена з посади лікаря з медицини невідкладних станів відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги (підстанції №16) за власним бажанням на підставі наказу КНП «Центр ЕМД та МК» від 28.02.2022 р. Судом встановлено, що вартість навчання за період з 2014 року по 2020 роки /повного строку/ становить 232 089,28 грн., які мають бути відшкодовані згідно порушеного відповідачкою зобов`язання (п.3 розділу «зобов`язання студента» угоди) та у відповідності до Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 та Наказу МОЗ України № 367 від 25.12.1997 року «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням"(а.с.35-36). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач відповідно до умов вказаного договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Боржник, який порушив зобов"язання, відповідно до ст. 623 ЦК України, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3481грн.35коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 626, 629 ЦК України, Закону України «Про вищу освіту», з урахуванням Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 та Наказу МОЗ України № 367 від 25.12.1997 року «Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням",

Outcome: approved