Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 15.03.2023 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.05.2019 у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №140. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.05.2019 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та вирішення побутових питань, що виникали в їхній сім`ї. Її прагнення налагодити сімейні відносини з чоловіком результату не дали. В січні 2022 року чоловік виїхав за межі України, а з вересня 2022 року між ними втрачено будь-який зв?язок. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої дитини ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 19.04.2023. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, 30.03.2023 надала суду заяву, в якій просить справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні про виклик до суду про відсутність адресата за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань у зв?язку з судовим розглядом не подавав. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. З огляду на викладене суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] , оскільки останній був належним чином повідомлений про судовий розгляд. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 18.05.2019 серія [NUMBER] , виданого Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, вбачається що 18.05.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено актовий запис №140. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народилася [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 08.10.2019 серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Нижньовербізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області). Батьками дитини вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи №126875 та №126871, виданих Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради від 16.07.2021 позивач та її малолітня дочка зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст. 24 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до висновків Верховного Суду у Постанові від 15.01.2020 (справа №200/952/18, провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В разі наявності такого спору між батьками суд має роз?яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. Також з врахуванням вищенаведеного, виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, а також тієї обставини що дитина на момент розгляду справи проживає постійно з матір`ю, суд вважає за можливе встановити її місце проживання з останньою. З урахуванням тієї обставини, що позивач не ставить питання про зміну прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для прийняття рішення в цій частині, що свою чергу не матиме наслідком неможливості використання прізвища « [PERSON] ». VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: partial