Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

У жовтні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Запорізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства. Позовна заява вмотивована тим, що в 2019 році позивач почав зустрічатись з [PERSON] , [INFO] . Їх відносини тривали з лютого 2019 року., але [PERSON] з відповідачем не проживала вже та шлюб між ними не був розірваний, тобто на той час [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області 28.01.2020 року між ними шлюб було розірвано. [INFO] [PERSON] народила сина від [PERSON] , оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, батьком дитини був зазначений саме [PERSON] . Станом на 04.10.2022 року позивач проживає разом з [PERSON] в одному будинку за адресою: [ADDRESS] . У 2021 році від [PERSON] , позивач дізнався, що він є біологічним батьком [PERSON] , відтак саме тому звернувся до суду з позовною заявою щодо визнання його батьком дитини та внесли зміни до актового запису про народження. Ухвалою суду від 08.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.01.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] . Ухвалою суду від 09.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Погосян М.К. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує, просить його задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.70). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, якою відповідно до довідки виконавчого комітету Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області є: [ADDRESS] (а.с.25). На зазначену адресу відповідача судом направлялися судові повістки, які повернулися на адресу суду із відмітками «адресат відмовився» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 69, 77). Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Інші відомості про місце проживання чи перебування відповідача відсутні. Третя особа - [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, підтверджує що батьком дитини є [PERSON] (а.с.59). Представник третьої особи - Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса) до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 15.03.2016 уклали шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2019 виданим Запорізьким районним відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.12). 28.01.2020 шлюб було розірвано заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/3229/19, яке набрало законної сили 28.02.2020. (а.с. 15-16). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.04.2020, виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.17). Відповідно до відповіді на запит Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області, встановлено що 02.04.2020 гр. [PERSON] звернулась до відділу стосовно державної реєстрації народження дитини, надавши паспорт, медичне свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб та заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області про розірвання шлюбу. Розглянувши документи, надані заявницею, було встановлено, що мати дитини на момент державної реєстрації народження шлюб розірвала, але спільна заява про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини та заява про визнання батьківства від іншої особи не надавались, про що заявниці було роз`яснено. Тому державна реєстрація народження дитини була проведена на підставі ст. 122 СК України. Заява [PERSON] від 22.09.2022 прийнята не була, так як не відповідає вимогам законодавства та не може бути підставою для внесення змін до актового запису.(а.с.11). Представником позивача був наданий висновок спеціаліста комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №3651(ім) / 2906 (мг), відповідно до якого на підставі приватної письмової заяви [PERSON] від 14.12.2022 було проведене комплексне судово-медичне молекулярно-генетичне дослідження зразків крові громадянина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі висновку встановлено, вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами молекулярно-генетичного дослідження складає не меншу 99,999999 %. (а.с.54-58). Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч. 1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved