Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

заявник звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить встановити факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , місце смерті: м.Астрахань, Астраханська область, російська федерація. В обґрунтування заяви покликається на те, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після початку повномасштабної війни йому вдалося виїхати з м.Маріуполь до Львівської області. Його матір [PERSON] було примусово вивезено у російську федерацію. Зв`язок із нею було втрачено. В подальшому, йому вдалося зв`язатися із жінкою, яка була вивезена разом із його матір`ю, яка і повідомила про смерть [PERSON] . У зв`язку із припиненням всіх співпраць Міністерства юстиції України із російською федерацією, неможливістю легалізувати свідоцтво про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , змушений звернутися до суду. У судове засідання учасники не з`явилися, від заявника [PERSON] поступила заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує, просить задовольнити. Дослідивши матеріали заяви, заслухавши покази свідка, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що відповідно до «Свидетельства о смерти», виданого «Специализированным отделом службы записи актов гражданського состояния астраханськой области» [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Місце смерті: російська федерація, Астраханська область, м.Астрахань. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилася спадщина. [PERSON] звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Листом від 30.01.2023 року №115/02-14 йому було роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті спадкодавця. Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.5 пункту 1 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції 22.02.2012 року №298/5 спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» зупинено у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1994 р., № 46, ст. 417), та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (Відомості Верховної Ради України, 1998 р., № 26, ст. 162) та здійснено вихід із вказаних відносин. Таким чином, заявник позбавлений можливості встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у спосіб інший, аніж в судовому порядку. Факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у судовому засіданні також підтверджено показами свідка [PERSON] , яка зазначила, що вона із чоловіком [PERSON] проживали у м.Маріуполь. Матір чоловіка [PERSON] , яка померла [INFO] також проживала у м.Маріуполь, проте у іншому районі. Після початку повномасштабної війни, та тимчасової окупації м.Маріуполь у них із матір`ю чоловіка втрачено зв`язок, міст між їхніми районами проживання було підірвано. Згодом їй стало відомо, що [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із її подругою було вивезено в місто астрахань російської федерації, де вона і померла від серцевого нападу. Жодної іншої інформації їм не надають, про місце захоронення [PERSON] їм не відомо. Свідок ствердила, що [PERSON] є єдиним сином померлої [PERSON] , його батько вже давно помер. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Враховуючи вищевикладене, те, що встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , іншим чином, ніж у судовому порядку встановити неможливо, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті є підставною та підлягає задоволенню.

Outcome: approved