Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , в особі представника - адвоката Слизовської М.Ю., звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , у період з жовтня 2006 року по грудень 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах зі спадкодавцем [PERSON] , а з 08.08.2008 по 02.07.2009 [PERSON] з [PERSON] знаходилися в офіційному шлюбі. [INFO] у [PERSON] з [PERSON] народився син - [PERSON] , який згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] [PERSON] , як законний представник неповнолітнього [PERSON] , діючи в його інтересах, 15.04.2021 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамула Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамула Н.Г. було заведено спадкову справу № 47/2021. Крім сина [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] , звернулася дружина спадкодавця - [PERSON] , про існування якої, ні позивачу, ні її сину не було відомо. Хоча шлюб [PERSON] з [PERSON] розпався, однак вони підтримували доброзичливі стосунки, спілкувалися. Приблизно за півтора тижні до смерті, [PERSON] зателефонував позивачці та повідомив, що погано себе почуває, а вже 02.04.2021 позивачці зателефонував друг [PERSON] та повідомив, що 01.04.2021 [PERSON] госпіталізували каретою швидкої допомоги до 6 міської лікарні з підозрою на інсульт, та повідомив що йому потрібна допомога. З телефонної розмови з медичним персоналом лікарні позивачу стало відомо про те, що [PERSON] був доставлений до їх лікарні у вкрай важкому стані без супроводу рідних або інших осіб, що при ньому був тільки паспорт та мобільний телефон, що дружина та родичі відмовилися від надання [PERSON] допомоги, оплати додаткового обстеження та купівлі необхідних йому медичних препаратів. На прохання позивача медична сестра дала їй контактні телефони лікарів, які лікували [PERSON] . Позивач та їх спільний син у свою чергу по 2-3 рази на день телефонували та цікавилася у медичного персоналу станом здоров`я [PERSON] . На підставі наполягань [PERSON] , декілька разів позивач перераховувала [PERSON] на картку гроші, направляла перелік необхідних [PERSON] ліків, медичних виробів та гігієнічних засобів і прохала його невідкладно все купити та відвести до лікарні. На понеділок, 05.04.2021, позивач домовилася з висококваліфікованим неврологом, щоб він приїхав та провів огляд [PERSON] і надав медичну консультацію. Втім, ввечері [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] , зі слів його сестри, позивачу стало відомо про те, що 25.06.2016 [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON] . Втім, оскільки обидва зловживала спиртними напоями, то разом вони мешкали всього декілька місяців. У цей період, на фоні вживання спиртних напоїв, у них постійно виникали сварки і бійки та, врешті-решт, [PERSON] вигнав свою дружину [PERSON] . Після цього, вони більше не жили разом, не вели спільного господарства та майже не спілкувалися. Перед госпіталізацією [PERSON] , коли стан його здоров`я суттєво погіршився, сестра [PERSON] телефонувала його дружині, відповідачу [PERSON] , з проханням допомогти [PERSON] , а також здійснювати за ним догляд у її відсутність, тому що він вже був частково паралізований та не міг без сторонньої допомоги пересуватися по квартирі, дійти до туалету, самостійно поїсти. Втім, відповідач навідріз відмовилася надати [PERSON] будь-яку допомогу. Ані сестра [PERSON] , ані відповідач не організували поховання [PERSON] , тому саме позивач організувала поховання батька свого сина та понесла усі, пов`язані із цим, матеріальні витрати. Позивачка посилаючись на те, що спадкодавець [PERSON] через тяжку хворобу був у безпорадному стані та потребував догляду, допомоги і піклування, а його дружина - відповідач [PERSON] , мала можливість надати йому допомогу, однак умисно ухилялася від виконання цих обов`язків, не здійснювала догляд за хворим чоловіком, не надала йому будь-якої матеріальної допомоги, а, навпаки, проявила до тяжко хворого [PERSON] суцільну байдужість, вважає, що відповідач має бути усунена від права на спадкування за законом після [PERSON] через ухилення від надання допомоги останньому, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила задовольнити позовні вимоги, усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. Інших заяв по суті не надходило. 22.12.2021 судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, витребувано у нотаріуса матеріали спадкової справи та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.08.2022 підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засідання представник позивача - адвокат Слизовська М.Ю. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, хоча шлюб [PERSON] з [PERSON] розпався, однак син з батьком не втратили зв`язок, продовжували спілкування та тісні стосунки. [PERSON] десь за 1,5 тижні до смерті батька дізнався про те, що останній не може самостійно ходити. 01.04.2021 [PERSON] був госпіталізований до лікарні, про що [PERSON] дізнався 02.04.2021. На 05.04.2021 була домовленість з лікарем про додаткове обстеження [PERSON] , проте останній помер [INFO] . Ані позивачці ані [PERSON] не було відомо про те, що [PERSON] був одружений на [PERSON] , не було відомо взагалі про наявність дружини. Всі витрати на поховання несла [PERSON] , а [PERSON] навіть не прийшла на похорони, та жодним чином не допомогла своєму чоловікові, коли той такої допомоги потребував. Представник відповідача - адвокат Бахмут М.С. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що позов є необґрунтованим оскільки не підтверджено, що [PERSON] страждав на тяжку хворобу, як є і недоведено те, що [PERSON] повинна була надавити йому допомогу, що [PERSON] потребував допомоги саме від неї. [PERSON] потрапив до лікарні 01.04.2021, а помер вже 04.04.2021, тобто загально він перебував у лікарні 3-4 дні, що є досить малим проміжком часу перебування у хворобливому стані. [PERSON] в цей період перебувала на Західній Україні, через що і не була присутня на похованні чоловіка, вона не була обізнана про перебування свого чоловіка у лікарні, з лікарні їй ніхто не телефонував та допомоги по догляду за померлим не просив. У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який пояснив, що тісно товаришував з [PERSON] десь з 2010 року. У 2017 році [PERSON] одружився з [PERSON] , на весіллі особисто свідок не був присутній, про одруження йому було відомо зі слів [PERSON] . Свідку відомо про те, що з 2017 року вони вже разом не мешкали. Періодично десь 1 раз на місяць свідок бував у гостях у [PERSON] , проте, жодного разу там не бачив дружину [PERSON] , у квартирі спільно з [PERSON] мешкала його сестра та її співмешканець. Свідку з березня 2021 року, зі слів [PERSON] , було відомо про те, що у останнього не ходять ноги, він йому на це поскаржився. Після того, як [PERSON] потрапив у лікарню свідок його там навідував. При цьому, жодного разу у лікарні він не бачив [PERSON] . [PERSON] телефонувала свідкові з проханням купити ліки для [PERSON] , задля чого на його картковий рахунок [PERSON] перераховувала кошти, за які свідок придбав ліки для [PERSON] . Також, свідку відомо про те, що похованням [PERSON] займалася [PERSON] , та, відповідно, несла всі витрати по похованню. У якості свідка була допитана [PERSON] , яка повідомила суду те, що [PERSON] був її близьким другом з дитинства. Приблизно за місяць до смерті [PERSON] вони з ним бачились, він був в дуже поганому стані. Про те, що [PERSON] перебував у лікарні їй не було відомо, через що вона його і не навідувала, вона дізналась тільки про його смерть. Щодо [PERSON] свідок зазначила про те, що їй відомо, що [PERSON] перебував з нею у шлюбі, зі слів останнього. [PERSON] вона бачила у 2017 році, коли [PERSON] привів її разом із собою на день народження, більше їх не бачила, оскільки на всіх заходах [PERSON] був присутній один. Свідкові відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] разом не мешкали, свідок буда вдома у [PERSON] , однак там речей [PERSON] вона не бачила. Зі слів сестри [PERSON] свідку відомо про те, що [PERSON] було повідомлено про смерть [PERSON] . Організацією поховання займалася свідок, а кошти на поховання були надані [PERSON] , з якою свідок була знайома вже давно. У судовому засіданні у якості свідка була допитана [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , та яка пояснила, що, на її думку, [PERSON] не заслуговує на спадщину у вигляді квартири. У 2016 році [PERSON] і [PERSON] офіційно зареєстрували шлюб, декілька років вони проживала разом, у цей час спільно зловживали спиртними напоями. Свідок вважає, що вказаний шлюб був фіктивним, [PERSON] намагався та хотів розлучитися. [PERSON] після того, як перестала мешкати з [PERSON] мешкала у цьому ж під`їзді, на 5 поверсі, з іншим чоловіком. Також свідок пояснила, що за місяць до смерті у [PERSON] болів шлунок, а потім в нього відмовили ноги, десь приблизно також за місяць до смерті [PERSON] кинув вживати спиртні напої. Свідок разом зі своїм цивільним чоловіком доглядали за [PERSON] , купували продукти харчування, готували їжу. До цього моменту [PERSON] на здоров`я не скаржився. Коли [PERSON] стало зле, свідок спільно з чоловіком намагалися викликати швидку, однак [PERSON] відмовився їхати до лікарні. Наступного для, за наполяганням [PERSON] , оскільки [PERSON] не ставало краще, все ж таки викликали швидку, яка госпіталізувала [PERSON] до лікарні, свідок з ним не поїхала та до лікарні не ходила через те, що сама перебувала в хворобливому стані. Свідок особисто телефонувала [PERSON] та повідомляла, що її чоловік перебуває у важкому стані, однак, зі слів [PERSON] , свідку відомо про те, що [PERSON] до лікарні не приходила. Також, зі слів [PERSON] , свідкові відомо про те, що [PERSON] купував ліки для [PERSON] , за гроші, які були надані [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що сім`ю [PERSON] знає близько сорока років, товаришувала з батьками, а після їх смерті спілкувалася, як з померлим [PERSON] , так і з його сестрою, [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] останнім часом проживали разом у батьківській квартирі. Їй відомо, що [PERSON] не слідкувала за [PERSON] , на похованні її також не було. Відповідача вона бачила лише два рази, але вона знає, що вони погано жили у шлюбі, постійно сварились, і [PERSON] жила з іншими чоловіком. [INFO] , незадовго до смерті [PERSON] , свідок йому телефонувала щоб привітати із днем народження, і [PERSON] їй повідомив, що він хворіє, не встає, і [PERSON] до нього не приходить. Свідок також зазначила, що квартира, яка входить до складу спадщини, є батьківською та [PERSON] не має на неї ніякого права, оскільки вона повинна перейти у спадок сину [PERSON] . Зі слів [PERSON] , їй відомо, що [PERSON] просила [PERSON] посидіти із [PERSON] , але [PERSON] відмовилася, жодної допомоги не надала. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, долучені до справи, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , яке видано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №803. Відтак, позивачка [PERSON] є законним представником [PERSON] та відповідно має право на звернення до суду із позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 500, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 44 років. Згідно довідки про смерть №655 від 06.04.2021, причиною смерті [PERSON] став ішемічний інфаркт у лівій півкулі головного мозку (31.03.2021 р.). [PERSON] , як законний представник неповнолітнього [PERSON] , діючи в його інтересах, 15.04.2021 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса також звернулася [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Хортицьким районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис №196. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамула Н.Г. було заведено спадкову справу № 47/2021. Як підставу звернення до суду позивач зазначає те, що відповідач знаючи про безпорадний стан [PERSON] , ухилялася від надання йому необхідної допомоги, хоча повинна була доглядати за ним та надавати йому допомогу. Розглядаючи позов по суті, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 цього Кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч. 3 цієї статті не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону та відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування, відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України, має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Зазначений правовий висновок висловлено і в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2021 року (справа №205/4674/19) та в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа № 127/11015/17). Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20), від 19.06.2019 у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Так, в ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] перебував у лікарні з 01.04.2021 по день смерті, [INFO] , що підтверджується медичною документацією, а саме історією хвороби, епікризом та іншими документами з історії хвороби. Тобто, перебування спадкодавця у лікарні до його смерті тривало чотири дні. З пояснень свідків також встановлено, що раніше за часом [PERSON] на стан здоров`я не скаржився. До пояснень свідків з приводу того, що [PERSON] за 1 - 1,5 місяців вже не ходив, суд ставиться критично через те, що вказані обставини не підтверджені іншими письмовими та належними доказами, медична документація з приводу цього у матеріалах справи відсутня, позивачем не надана та в процесі розгляду справи судом не здобута. Не звернення особи до лікарні за наданням медичної допомоги, лише підтверджує той факт, що вказана особа не перебувала у безпорадному стані. Крім того, суд зауважує, що згідно довідки про смерть №655 від 06.04.2021 року, причиною смерті [PERSON] став ішемічний інфаркт у лівій півкулі головного мозку (31.03.2021 р.), що за загальновідомим фактом є гострим порушенням мозкового кровообігу, що у свою чергу свідчить про те, що вказаний хворобливий стан [PERSON] не міг бути триваючим через гостроту прояву, та не залежав від ходи померлого. Суд звертає увагу, що відсутність спілкування між спадкоємцем та спадкодавцем протягом тривалого часу ще не є підставою для усунення особи від права на спадкування за законом. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування має значення сукупність обставин вже зазначених вище: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Окрім того, на практиці стосунки між рідними в переважній більшості є недоступними для оточуючих і їм притаманні особливі та виключні взаємовідносини між собою, наявність яких можливо інколи і не сприймається суспільством, але на першому місці - процесуальних вимог щодо оцінки доказів. За таких обставин, пояснення свідків про те, що відповідач [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, не проживала із ним та з ним не спілкувалася, не є безумовною підставою для усунення її від спадкування. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові зазначає, що відповідач ухилялася від надання допомоги чоловікові. Однак вказані обставини позивачем жодним чином не підтверджені у ході судового розгляду справи, як і не підтверджено належними та допустимими доказами те, що відповідач була обізнана про вказаний стан чоловіка. У відповіді КНП «Міська лікарня № 6» Запорізької міської ради від 09.11.2021 № 1513/01-07з, яка надана на адвокатський запит адвоката Слизовської М.Ю., зазначено, що під час перебування на стаціонарному лікуванні [PERSON] його дружина до лікарні не приходила, здоров`ям чоловіка не цікавилася. Також зазначено, що після госпіталізації [PERSON] лікар телефоном зв`язався з дружиною хворого, [PERSON] , оскільки за своїм станом здоров`я [PERSON] не міг зробити це самостійно, та повідомив його дружині про важкий стан, в якому перебуває її чоловік, та необхідність прибути до лікарні. Але [PERSON] відмовилася це зробити, пославшись на те, що тривалий час не проживає зі своїм чоловіком та не має фінансової можливості йому допомогти. Відомості у відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 6» Запорізької міської ради від 09.11.2021 за № 1513/01-07з, з приводу того, що після госпіталізації [PERSON] лікар телефоном зв`язався з дружною хворого [PERSON] та повідомив його дружині про важкий стан, суд оцінює критично, оскільки представник відповідача у судовому засіданні факт здійснення з лікарні телефонного дзвінку його довірителю заперечував, а в самому листі відсутні відомості про те на який саме номер телефонував лікар, і що цим номером дійсно користується [PERSON] . Не містить ця відповідь і відомостей про те, хто саме повідомив номер телефону, за яким слід дзвонити дружині хворого, оскільки, як зазначено у відповіді, пацієнт [PERSON] був доставлений до лікарні без супроводу рідних або знайомих, з ним був обмежений контакт через порушення мовлення. Суд також критично оцінює покази свідка [PERSON] з приводу того, що вона зверталася за допомогою по догляду за [PERSON] до відповідача [PERSON] , на що остання відмовилась, оскільки свідок є сестрою померлого, співвласником спадкової квартири, відповідно, є зацікавленою у розгляді вказаної справи не на користь відповідача, що також підтверджується тим, що у своїх показаннях вона одразу зазначила, що [PERSON] не заслуговує отримати у спадок квартиру. У ході судового розгляду справи також не здобуто належних та допустимих доказів того, що померлий [PERSON] потребував допомоги саме відповідача [PERSON] , оскільки, як встановлено із показань свідків, які надавалися у судовому засіданні, спадкодавець проживав у квартирі разом із сестрою [PERSON] , яка є повнолітньою і працездатною особою, і суду не надано даних про те, що сестра не мала можливості надавати допомогу своєму братові, якщо він такої допомоги потребував від сторонніх осіб. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши у сукупності надані суду докази, суд встановив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про перебування [PERSON] у безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою, факту потреби [PERSON] у догляді, допомозі та піклуванні саме відповідача [PERSON] , щодо обізнаності [PERSON] про перебування [PERSON] у лікарні та звернення до відповідача за допомогою по догляду чи матеріальною допомогою, а також відмови чи ухилення останньої від надання спадкодавцеві такої допомоги. Доводи позивача, в силу статей 12, 81 ЦПК України, щодо одночасного настання всіх передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України обставин, які б давали підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення від права на спадкування за законом [PERSON] після смерті його чоловіка [PERSON] не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , та, відповідно, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку із відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed