Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 травня 2007 року між КБ «Надра» і нею було укладено кредитний договір № 86/МКС/2007-980, за умовами якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 30000 грн. 00 коп. строком до 01.06.2009 включно зі сплатою 30% річних за користування кредитом. Вона добросовісно сплачувала визначені договором платежі, до грудня 2020 року жодної претензії від банку до неї не надходило. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №39819 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Аланд», як правонаступника за зазначеним кредитним договором,\~ 18629 грн. 88 коп. заборгованості. На виконання вказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. від 11 листопада 2021 року у межах виконавче провадження №63501294 звернуто стягнення на її пенсію. Позивач стверджує, що нотаріусом порушено положення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зазначила, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог безспірності зобов`язання, оскільки сума заборгованості значно завищена і безпідставна, та з порушенням строку звернення. Вказала, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Відтак вважає, що нотаріусом було порушено її права щодо можливості спростування розміру заборгованості і нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису. В подальшому позивач подала заяву про уточнення позову, в якій зазначила, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений про звернення стягнення з неї за кредитним договором №1674/7448ВСLКА1К2 від 15.10.2015, що був укладений між нею та ПАТ «Платінум банк». Однак, взяті на себе зобов`язання за цим договором вона виконала в повному обсязі. Ухвалою від 27 липня 2022 року суд постановив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, залучив до участі в справі приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А. третіми особами, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою від 22 червня 2022 року суд, також, забезпечив позов [PERSON] та зупинив стягнення у виконавчому провадженні № 63501294, що перебуває на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А., з примусового виконання виконавчого напису № 39819, вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрованого\~ в реєстрі за № 39819. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник відповідача про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду на направив, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом направлення судової повістки, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду на направив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки, пояснення щодо позову у встановлений судом строк до суду не подав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду на направив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки, пояснення щодо позову у встановлений судом строк до суду не подав. Частиною 3 статті 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, за наявності згоди позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Платинум банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу\~ (каса) №1674/7448ВСLКА1К2 (Пересення платежу Касовий), за умовами якого банк надав відповідачу у тимчасове платне користування на поточні потреби грошові кошти у сумі 22599 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 734 грн. з терміном погашення до 04.03.2018 року. 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №39819 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 1674/7448ВСLКА1К2 від 15 жовтня 2015 року, укладеним з публічним акціонерним товариством «Платинум банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №329 від 04 жовтня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,\~ правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами\~ 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», заборгованості за кредитним договором 1674/7448ВСLКА1К2 від 15 жовтня 2015 року. Таким чином, за змістом виконавчого напису у ТОВ «ФК «Аланд» виникли права кредитора за кредитним договором з 11.08.2020 року. Згідно цього напису, стягнення заборгованості проводиться за період з 11 по 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 18129 грн. 88 коп., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 8210,76 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9919,12 грн. крім того за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату яз стягувача в розмірі 50000 грн., які нотаріус також стягнув з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню 18629,88 грн. В подальшому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. було відкрито виконавче провадження №63501294 з примусового виконання вказаного виконавчого напису та звернуто стягнення на доходи [PERSON] що підтверджується постановою виконавця від 11.11.2021. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 наведеного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1 вказаної глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість бо інша відповідальність боржника перед стягувачем. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Звертаючись до суду з наведеним позовом однією з підстав обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що нотаріусом не було встановлено безспірності заборгованості. Оцінивши доводи позивача суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими. З тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався п.19 ч. 1 ст.34, ст.87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів та було доповнено цей порядок розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. З дослідженого судом кредитного договору 1674/7448ВСLКА1К2 від 15 жовтня 2015 року вбачається, що він складений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Однак, на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало такого способу захисту прав кредитора, як вчинення нотаріусом на стягнення боргу виконавчого напису на не посвідченій нотаріально кредитній угоді, якою є договір від 15 жовтня 2015 року. Не передбачав такого способу захисту майнових прав кредитора і сам цей договір. Неможливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі без його нотаріального посвідчення відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21) та висновкам Верховного Суду, що зокрема викладені у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18, від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц. Правовий висновок полягає у тому, що вчинення виконавчого напису можливе лише на оригіналі нотаріально посвідченого договору, а не на правочині, вчиненому у письмовій формі. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (п. 95). Таким чином, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.\~ при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Відповідачем, як правонаступником кредитора, також не надано доказів наявності оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору . Згідно ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, матеріали справи не містять доказів надання кредитором приватному нотаріусу необхідних для вчинення виконавчого напису документів, а саме оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів) і документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення\~ в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до квитанцій від 17.06.2022 [PERSON] сплатив 992 грн. 40 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом, а 21.06.2022 - 496 грн. 20 коп. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову. Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять. Згідно з ч.7 ст. 158 ЦПК України уразі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved