Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, загальною площею 49,8 кв. м., житловою площею 31,0 кв. м., разом з прибудинковими спорудами: погребом, сараєм, навісом, огорожею та цистерною, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складалось у тому числі і з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем вказаної спадщини за законом є позивачка. Відповідно до листа державного нотаріуса, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності померлого на будинок. Право власності на померлого на вищезазначене майно визначене рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.04.2020 року, ухваленого у справі № 496/365/19, яким було встановлено факт володіння до дня смерті [PERSON] , померлого [INFO] , домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, на сьогоднішній день, єдиною можливістю довести своє право на спадкове майно є звернення до суду із заявою про визнання за собою права на житловий будинок в порядку спадкування за законом. У зв`язку з вище викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. До підготовчого судового засідання позивачка та її представник не з`явилися, але від представника надійшла заява, в якій на задоволені позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі та слухати справу у їх відсутність (а.с. 57). Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність (а.с. 54). Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4\~ст. 206 цього ж Кодексу\~(у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову). Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.10.2014 року\~\~(а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася із заявою до Біляївської районної\~державної нотаріальної\~контори про прийняття спадщини, однак листом № 6455/02-14 від 31.08.2022 року (а.с.\~8) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку\~з відсутністю\~документів,\~підтверджуючих право\~власності померлого\~на будинок та рекомендовано звернутись до суду. На підставі заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.04.2020 року було встановлено факт володіння до дня смерті [PERSON] , померлого [INFO] , домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку загальною площею 49,8 кв. м. та житловою площею 31,0 кв. м., а також надвірних споруд: погребу, сараю, навісу, цистерни та огорожі (а.с. 10-13), тобто правовстановлюючі документи на ім`я [PERSON] були видані після його смерті. Як вбачається зі спадкової справи №256/2018 року, позивачка є спадкоємцем за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON] , померлого [INFO] , інших спадкоємців немає (а.с. 24-48). Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої\~статті 16\~ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане майно, не може бути захищене в інший спосіб. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно \~відповідно \~до закону \~підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва \~на \~право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вони змушені звернутись з позовом до суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши зібрані \~докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Outcome: approved