Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У січні 2023 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 28 серпня 2015 року вони уклали шлюб. Зазначає, що подружнє життя склалось не благополучно, тривалий час відносини між подружжям лише погіршувались, виникали непорозуміння через несумісність характерів та різних поглядів на життя, що призводило до частих конфліктів. Через постійні конфлікти позивач втратив почуття любові і поваги до відповідачки, вважає, що подальше спільне життя з нею стало неможливим, збереження сім`ї суперечить його інтересам та для нього вже є неможливим. Сім`я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе, шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками направлялась на її зареєстроване місце проживання, відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб [ADDRESS] . Згідно наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт повернувся до суду. Суд повторно направив ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками на зареєстроване місце проживання [PERSON] . Поштовий конверт повторно повернувся до суду разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відмітками «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 серпня 2015 року, шлюб між сторонами зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1708. Від шлюбу сторони дітей не мають. Підставою для звернення до суду стало те, що на неодноразові прохання позивача прийти до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про розірвання шлюбу відповідачка не реагує. Крім того, до матеріалів справи доєднано копію листа-запрошення та докази його надсилання на зареєстроване місце проживання відповідача. Зі змісту даного листа-запрошення вбачається, що позивач запрошував [PERSON] з`явитись на 10 год. 00 хв. 28 грудня 2022 року до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві для спільної подачі заяви про розірвання шлюбу. Даний лист-запрошення відповідачка отримала, але ніяк не відреагувала (а.с. 5-6). Позивач наголошував, що спільного господарства з відповідачкою не веде вже тривалий час, спору щодо набутого за час шлюбу спільного майна немає. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує лише формально і його необхідно розірвати. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягнути сплачений судовий збір з відповідачки, тому судовий збір у сумі 1073,60 грн. з відповідачки стягненню не підлягає.

Outcome: approved