Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

06 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання спільної неповнолітньої дитини. Позивач вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1991 року, який згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2013 року розірвано. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 20 квітня 2023 року (а.с.15). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.16,20), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Разом з тим, у поданій письмовій заяві, позивач [PERSON] вказала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та прохала суд провести розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.23). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21,22), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Разом з тим, 20 квітня 2023 року відповідач [PERSON] через свого представника - адвоката Шийки І.І. подав до суду відповідну письмову заяву, в якій вказав, що ним визнаються позовні вимоги у повному обсязі, прохав суд провести розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проте, обставини, викладені в позовній заяві, частково заперечив та зазначив, що він неодноразово в добровільному порядку пропонував позивачу кошти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, однак остання відмовлялась від отримання грошових коштів посилаючись на те, що дитина усім забезпечена (а.с.24). Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, позивач та відповідач перебували в зареєстрованих шлюбних відносинах з 20 листопада 2008 року (а.с.1-2,3-4). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 14 грудня 2013 року, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, зареєстрований 20 листопада 2008 року у Стрілковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області, актовий запис №22 (а.с.1,3-4). З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована на проживає разом з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,18,19). З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що шлюб між подружжям розірвано та сторони проживають окремо один від одного, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний та має можливість надавати таку допомогу. Разом з тим, відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дружини, дітей на утриманні не має. (а.с.1-2,3-4,7,8-9,18,19). Відповідач [PERSON] зазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, про що зазначив у заяві по суті справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини у відповідності до вимог стст.181-183 СК України. Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1\~ст.191 України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відтак, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, за приписами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. в частині пред`явлення до суду позовної вимоги про стягнення аліментів, від сплати якої позивач [PERSON] була звільнена на підставі\~п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (із змінами та доповненнями). Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved