Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька; - внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.06.2016 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В 20-х числах липня 2020 року спільне проживання з відповідачем було припинено в результаті чого сторони стали проживати окремо. 26.01.2021 року шлюб розірвано Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Як з`ясувалося пізніше, у вересні 2020 року відповідач почала зустрічатись з [PERSON] [INFO] останній помер. [INFO] в них народилася донька. Так як дитина народилася до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу, а її реальний батько на той час помер, то без участі позивача дитину було зареєстровано, як [PERSON] . А отже, виникла необхідність до звернення жо суду із даним позовом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2023 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про визнання позову. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 04.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, після укладення якого [PERSON] взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 04.06.2016 року (а.с.5). 26.01.2021 року шлюб між сторонами розірвано, про що складено відповідний актовий запис №11 (а.с. 6). [INFO] в м. Київ, народилась [PERSON] , батьками якої записані: мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідач позовні вимоги визнає і це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в частині виключення відомостей з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню, оскільки позивач не є батьком[PERSON] [INFO] , а тому слід виключити відомості про нього, як батька, у актовому записі про народження дитини. Щодо вимоги позивача про внесення відомостей до актового запису про народження дитини [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тобто, позивач не може бути суб`єктом звернення до суду з вимогою про внесення відомостей до актового запису про народження дитини, зазначивши батька дитини, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимоги позивача в цій частині. При цьому, суд зазначає, що законом визначено порядок, як досудового врегулювання вказаного питання, так і судового врегулювання за заявою певного кола осіб, яким надано таке право. Враховуючи вищевикладене, суд не приймає визнання відповідачами позову в частині визнання [PERSON] батьком дитини, оскільки таке визнання суперечить закону.

Outcome: partial