Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У квітні 2023 року заявник через свого представника звернулась до суду із вище вказаною заявою, в якій просила встановити факт смерті її батька - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Сніжне, Донецької області, Україна, який помер [INFO] в м.Сніжне, смт. Залісне, Донецької області, Україна, яке є тимчасово окупованою територією України. В обґрунтування заяви вказувала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] та вона, як донька померлого, не має можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини, а також отримання допомоги на поховання, оскільки її батько помер в м. Сніжне, смт. Залісне, Донецької області, Україна, яке є тимчасово окупованим й відповідно вона не має можливості здійснити реєстрацію смерті батька та отримати відповідний актовий запис та свідоцтво про смерть. При цьому, на підтвердження факту смерті [PERSON] надала копію свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] від 17.06.2022 року, а також фотокопії могили покійного.Натомість, свідоцтво про смерть видане органом, що діє на тимчасово окупованій території України та не створює правових наслідків. Посилаючись на вказане, просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Сніжне, Донецької області, Україна, який помер [INFO] в м. Сніжне, смт. Залісне, Донецької області, Україна. Так, відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При цьому, частиною 3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.1988 року. При цьому, як зазначає заявниця її батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] від 17.06.2022 року, а також фотокопіями могили покійного в м. Сніжне, смт. Залісне, Донецької області, Україна. Вказані документи видані на тимчасово окупованій території України є недійсними й відповідно не створюють правових наслідків. Так, відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на таких територіях розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Враховуючи викладене, проведення державної реєстрації смерті особи, померлої на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, можливе відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами цієї території, за умови пред`явлення рішення суду про встановлення факту смерті, яке набрало законної сили. Крім того, ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, будь-які документи, видані на тимчасово окупованій території України є недійсними і не створюють правових наслідків. Враховуючи той факт, що [PERSON] помер на тимчасово окупованій територіїУкраїни, відомості про його смерть не внесені до відповідного Державного реєстру України та відсутній документ, виданий державним органом України, який підтверджує факт його смерті, факт його смерті підлягає встановленню в судовому порядку з урахуванням вимог ст. 317 ЦПК України. Отже, враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності з доводами заявника, суд приходить до висновку про доведеність факту смерті [INFO] [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сніжне, смт. Залісне, Донецької області, Україна. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved