Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за не обліковану електроенергію. На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є споживачем електроенергії за вище вказаною адресою, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго». 26.01.2022 року уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: [ADDRESS] зафіксовано: «Порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР, після відключення 29.09.2021 року. Самовільне підключення виконано дротом перерізом 4 мм2 алюміній, відкрито». На підставі виявленого порушення було складено Акт про порушення від 26.01.2022 року № 001442. 11.08.2022 року відбулося засідання комісії по розгляду Акту № 001442. На якому прийнято рішення, відповідно до якого, нарахування провести згідно п. 8.4.11 та за формулою №5, визначеного главою 8.4 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Період нарахувань з 29.09.2021 року по 26.01.2022 року. Згідно з Розрахунком, вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ за актом від 26.01.2022 року № 001442 склала 14744,93 грн. З метою врегулювання спору ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 15.08.2022 року було направлено на адресу відповідача лист - претензію про сплату боргу від 15.08.2022 року № 3/01/3/Г-22946. Оскільки, не зважаючи на попередження про необхідність сплатити заборгованість, відповідач зобов`язання по сплаті заборгованості не виконує в наслідок чого станом на 01.10.2022 року у відповідача утворилася заборгованість за необліковану електричну енергію відповідно до Акту про порушення від 26.01.2022 року № 001442, яка складає 14744,93 грн., внаслідок чого позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасником розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та діє згідно Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Згідно п. 1 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 врегульовані відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . А також, за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачами електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 26.01.2022 року уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, буд. 23, кв. 52 зафіксовано: «Порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - «самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР, після відключення 29.09.2021 року. Самовільне підключення виконано дротом перерізом 4 мм2 алюміній, відкрито». На підставі виявленого порушення було складено Акт про порушення від 26.01.2022 року № 001442. У відповідності до вимог ПРРЕЕ 11.08.2022 року відбулося засідання комісії по розгляду Акту № 001442, що супроводжувалось введенням протоколу. На засіданні комісії споживач не був присутній. На даному засіданні комісії прийнято рішення, відповідно до якого, нарахування провести згідно п. 8.4.11 та за формулою №5, визначеного главою 8.4 розділу VІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії. Період нарахувань з 29.09.2021 року по 26.01.2022 року. Згідно з Розрахунком, вартість електроенергії не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ за актом від 26.01.2022 року № 001442 склала 14744,93 грн. З метою врегулювання спору ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» 15.08.2022 року було направлено на адресу відповідача лист - претензію про сплату боргу від 15.08.2022 року № 3/01/3/Г-22946. Не зважаючи на попередження про необхідність сплатити заборгованість, відповідач свої зобов`язання не виконує неналежним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за необліковану електричну енергію відповідно до Акту про порушення від 26.01.2022 року № 001442, яка станом на 01.10.2022 року, яка складає 14744,93 грн. Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, якими врегульовано взаємовідносини та питання, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Так, відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, серед іншого, здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформляється акт про порушення. Відповідно п. 8.2.6 ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що на момент розгляду справи з боку відповідача не надано суду доказів щодо сплати заборгованості за необліковану електричну енергію, суд вважає, що позов є доведеним, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, в зв`язку з чим вимоги ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію в розмірі 14744,93 грн. підлягають задоволенню. Що стосується витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи 15.04.2020 р. між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а саме: розрахунку наданих послуг, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Тому суд вважає, що підстав для задоволення вимог в частині стягнення із відповідачів витрат на правову допомогу немає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial