Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 690, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також просив визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] . Ухвалою судді від 21.03.2023 року справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с.18). Сторони, а також третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Сторони звернулись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи звернулась із заявою, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу у її відсутність. На підставі письмових заяв суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з такого. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 690 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 946, зроблений 22.10.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Із січня 2022 року фактичні шлюбні стосунки між [PERSON] та [PERSON] припинені. Після припинення спільного проживання батьків малолітній [PERSON] , [INFO] ,залишився проживати разом з батьком. Із січня 2022 року перебуває на його повному утриманні та вихованні. Батько про сина піклується, слідкує за станом здоров`я дитини. З матір`ю [PERSON] спілкується, підтримує дружні стосунки. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи позовні вимоги про визначення місця проживання дитини, суд виходить з такого. Згідно ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Стаття 141 СК України визначає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.141 ч.2 СК України). Пунктами 4, 5, 6 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих. №01-26/209/23 від 31.03.2023 року, відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.03.2023 року за адресою: [ADDRESS] , малолітній [PERSON] , [INFO] ,проживає разом з батьком. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. У малолітнього є окрема кімната, він забезпечений усім необхідним. Батько належним чином виховує та утримує дитину (а.с.21-22). Відповідно до довідки Садівничого товариства «Хвиля» № 06 від 08.03.2023 року, [PERSON] , [INFO] , із січня 2022 року проживає з батьком та перебуває на його утриманні (а.с.9). Згідно з довідкою від 05.03.2023 року, наданою ТОВ «Торговий дім «Спеціаліст» від 05.03.2023 року, [PERSON] самостійно виховує дитину, за потреби відвідує лікарняні, освітні та державні установи щодо виховання дитини (а.с.10). Відповідно до довідки КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльський міський центр ПМСД» № 157 від 09.03.2023 року, батько, [PERSON] відвідував лікаря з питань проходження профілактичного огляду та щеплень його дитини з 20.11.2019 року (а.с.21-22). Питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , винесене на розгляд комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, протокол № 6 від 28.03.2023 року. Члени комісії розглянули матеріали справи та вирішили: пропонувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] , який самостійно виховує та утримує дитину. Виходячи з інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до протоколу № 6 від 28.03.2023 року засідання комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] ,разом з батьком, [PERSON] ,який самостійно виховує та утримує дитину (а.с.21-22). Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що позивач має можливість створити всі необхідні умови для проживання дитини, забезпечити її гармонійний та всебічний розвиток в атмосфері любові, моральної й матеріальної підтримки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved