Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

25.11.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який заявою від 22.03.2023 року уточнила та яким просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . А також, просила стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами не зареєстрований. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач матеріально не допомагає, інших аліментних зобов`язань не має. Між сторонами було досягнуто усної домовленості щодо сплати аліментів, проте відповідач свої зобов`язання не виконує. Відповідач працює у ПрАТ «УДП» та має стабільний дохід. Крім того, позивач доглядає за дитиною та інших джерел доходу крім соціальних виплат не має. Утримання дитини потребує значних витрат, а чоловік добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач змушена була звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнають частково та не заперечують щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] та на утримання позивача [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно .В задоволенні решти вимог просять відмовити. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення уточнений позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями\~свідків. Відповідно до\~ст.27\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~діючої на\~Україні з\~27.02.1991\~року,\~держави-учасники\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення умов\~життя,\~необхідних для\~розвитку дитини,\~в межах\~своїх здібностей\~і фінансових\~можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 418. Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Згідно із ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої-третьої статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"\~встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 2833 гривні. Стаття 184 СК України визначає розмір\~аліментів у\~частці від\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька дитини. Частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, в судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] на теперішній час проживає разом з позивачем [PERSON] . Також, позивач [PERSON] на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до ст.ст.\~12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд констатує, що відповідач [PERSON] визнав, що в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття та на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини, а позивач [PERSON] просить стягнути аліменти утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно та на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Разом з тим, з врахуванням принципу співмірності та розумності аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та 1/6 частини заробітку (доходу) на користь позивача [PERSON] досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку відповідатимуть інтересам дитини та матері і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . А також, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] . Відповідно до ст. ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. із зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved