Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

16 березня 2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] та на її утримання, як того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. В обґрунтування позову позивач зазначила, що в період з 2015 по 2019 роки вона з відповідачем перебувала у шлюбі. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з нею та знаходяться повністю на її утриманні та є інвалідом з народження. Відповідач матеріальної чи іншої допомоги на її утримання та утримання спільної дитини не надає, а тому позивач змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила судове засідання проводити без її участі та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Зі змісту позову вбачається, що сторони в період з 2015 по 2019 роки перебували у шлюбі. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Відповідно до даного свідоцтва про народження, батьком [PERSON] у відповідній графі свідоцтва про народження зазначено відповідача [PERSON] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 25.11.2016 року УСЗН Вітовської РДА та корінця медичного висновку № 31 від 20.08.2021 року [PERSON] [INFO] є дитиною інвалідом з народження. Згідно довідки про склад сім`ї № 875 від 22.09.2022 року, виданої виконкомом Воскресенської селищної ради Миколаївської області, [PERSON] [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , без реєстрації. Відповідно до вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини перша, третя статті 181 СК України). Згідно приписів частини першої та частини другої статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями статтей 198-201 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Положеннями статті 88 СК України визначено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України. Враховуючи обов`язки батьків утримувати своїх дітей та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на дитину та у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини з якою проживає дитина інвалід. У позовній заяві позивач просить стягувати аліменти з відповідача з 01.10.2022 року, при цьому позов підписаний та поданий позивачем до суду 16.03.2023 року, однак відповідно до статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до позовної заяви, 03.11.2022 року позивач подавала до суду позовну заяву про стягнення аліментів через систему «Електронний суд». Разом з тим, дана позовна заява була залишено без руху та в подальшому була повернута позивачу, в зв`язку з не усуненням недоліків визначених ухвалою суду про залишення позову без руху. Отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, у такому випадку позовна заява вважається неподаною. За таких обставин позовна заява, в частині часу стягнення аліментів з відповідача, підлягає частковому задоволенню, а саме аліменти підлягають стягненню з 16.03.2023 року. Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути аліменти на утримання дружини з якою проживає дитина інвалід у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак положеннями ст. 80 СК України зазначено, що розмір аліментів одному з подружжя визначається у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя та мінімально необхідний розмір в залежності від прожиткового мінімуму не визначений, отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню. У разі зміни обставин сторони мають право на збільшення або зменшення розміру аліментів в судовому порядку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. На підставі ст.137 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню розмір витрат на правничу допомогу сумі 2000грн., підтверджених наданими суду документами. На підставі частини шостої статті 141 ЦПК України, частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial