Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Моторне (транспорте) страхове бюро України звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 2018 року о 15.45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Fusion», держномер [NUMBER] , по вул. Рельєфній допустив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta», держномер [NUMBER] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату скоєння цієї пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Ford Fiesta» державний номер [NUMBER] . Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до звіту №268 становить 17339,73 грн., вартість проведення дослідження становить 885 грн. Власник пошкодженого автомобілю з метою отримання відшкодування звернулися до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - Позивач) з відповідною заявою. Шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована не була, в зв`язку із чим власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з метою отримання відшкодування. На підставі зазначеного звіту було розраховано та виплачено потерпілому страхове відшкодування. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого відшкодування в розмірі 17339,73 грн., суму витрат встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 885 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно з заявою просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні відмовив у задоволенні позову. Вказав на те, що постанову Ленінського районного суду в м. Запоріжжя від 22.10.2018 р., якою відповідача було визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на цей час скасовано постановою апеляційного суду. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України стосовно [PERSON] закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. З огляду на те, що вина [PERSON] у вчиненому правопорушенні доведена не була, на цей час відсутні підстави для стягнення виплат в порядку регресу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Постановою Ленінського районного суду в м. Запоріжжя від 22.10.2018 р. відповідача було визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що 01 вересня 2018 року о 15.45 год. [PERSON] в м. Запоріжжя, рухаючись на перехресті вул. Рельєфній та Гребельній з круговим рухом, керуючи автомобілем «Ford Fusion», держномер [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Рельєфній, не надав перевагу у русі автомобіля «Ford Fiesta», держномер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що рухався по головній дорозі по вул. Гребельній, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ПДР України, через що транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.02.2019 року скасовано постанову Ленінського районного суду в м. Запоріжжя від 22.10.2018 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України за спливом строків, передбачених ст. 38 КпАП України. Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП встановлено, що, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті. При цьому, п. 7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Однак, як зазначив Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 18 лютого 2020 року у справі №916/2586/18, що з правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ні водія, який спричинив ДТП, ні страхову компанію, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність такого водія. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб відповідно до звіту №268 становить 17339,73 грн. На дату скоєння ДТП відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки [PERSON] внаслідок ДТП у розмірі 17339,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 967939 від 19.07.2019 року, та витрати на послуги аварійного комісара (експерта) відповідно до платіжного доручення №966537 від 11.06.2019 року. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи, доказів відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу позивачу, або доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування відповідачем до суду не надано. Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що позивач має право регресної вимоги сплаченого страхового відшкодування до відповідача, тому позов слід задовольнити. Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути 2270 грн. 00 копійок судового збору, що були сплачені при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved