Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Плакса В.А., звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши третьою особою,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору, Приватне акціонерне товариство «СК Арсенал Страхування». В обґрунтування позову зазначається, що 19.07.2020 о 13:00 год. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів 207 км + 645 м [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» із реєстраційним номером [NUMBER] , не обрала безпечної швидкості руху та здійснила обгін на перехресті, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку попереду та здійснював поворот ліворуч. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером [NUMBER] , що належить [PERSON] , зазнав значних механічних пошкоджень. 27.07.2020 спеціалістом ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» було проведене автотоварознавче дослідження належного позивачу транспортного засобу на замовлення останнього, відповідно до висновків якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля станом на 19.07.2020 складає 271500,60 грн, а вартість матеріального збитку склала 216819,90 грн. 21.09.2022 постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні вищевказаної ДТП, а 17.10.2022 постановою Хмельницького апеляційного суду зазначена постанова Нетішинського міського суду була залишена без змін. Враховуючи те, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК Арсенал Страхування», відповідач звернувся до страховика із заявою про виплату йому страхового відшкодування, і 29.11.2022 страховик здійснив виплату позивачу відшкодування у сумі 127500 грн. Отже, позивач вважає, що відповідач має відшкодувати матеріальну шкоду, що складається з вартості відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу, встановленого висновком автотоварознавчого дослідження № 783Е від 27.07.2020, яка складає грошову суму в розмірі 14000,60 грн, що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 127500 грн, виплаченої страховиком за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також позивач вказує, що винними діями відповідача позивачеві була заподіяна значна моральна шкода, яка полягає у суттєвих моральних стражданнях, що носять тривалий характер. Так, під час вказаної події [PERSON] пережив сильний страх за своє життя і здоров`я, оскільки він дійсно міг загинути чи отримати тяжкі тілесні ушкодження. У той же час позивач, відчуваючи сильний страх, думав, що навіть якщо буде жити, то може на все своє життя у випадку тяжких наслідків після ДТП залишитися прикутим до ліжка. Додатково змушує страждати позивача і те, що на сьогоднішній день всі його життєві принципи та погляди внаслідок протиправної поведінки відповідача були зруйновані, позаяк був практично знищений належний позивачу транспортний засіб, і позивач повністю втратив можливість використовувати його за призначенням протягом тривалого часу, а всі життєві плани на майбутнє значною мірою були зруйновані. Крім того, їдучи у автомобілі, позивач із того часу постійно пригадує цю дорожню ситуацію, побоюючись, що якийсь інший учасник дорожнього руху порушить правила дорожнього руху та спричинить дорожньо-транспортну пригоду. З огляду на це позивач просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 14000,60 грн та моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 60000 грн, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є [PERSON] , а також судові витрати у справі. 31.01.2023\~суддею було\~відкрите провадження\~у справі\~та визначено\~її розгляд\~у порядку\~загального позовного\~провадження,\~а також задоволене\~клопотання представника\~позивача про\~витребування доказів (а.с. 42). 07.03.2023 судом було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 61). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позов на подала, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надійшло. Представник третьої особи ПрАТ «СК Арсенал Страхування» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки та не подала відзиву на позов, а також враховуючи відсутність заперечень з боку сторони позивача проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.09.2022, яка була залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 17.10.2022, [PERSON] була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності буле\~закрите у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Суддею у цій справі було встановлено, що 19.07.2020 о 13:00 год. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів 207 км + 645 м [PERSON] , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» із реєстраційним номером [NUMBER] , не обрала безпечної швидкості руху та здійснила обгін на перехресті, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку попереду та здійснював поворот ліворуч, і внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 12-13, 14-17). Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що власником транспортного засобу «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером [NUMBER] є позивач [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі звітом № 783Е від 27.07.2020 про оцінку автомобіля «Volkswagen Passat» із реєстраційним номером [NUMBER] , виконаним Приватним підприємством «Експерт-Сервіс-Альфа», вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля в результаті пошкодження при ДТП, складає 216819,90 грн, а вартість його відновлювального ремонту 271500,60 грн. При цьому вартість матеріального збитку визначена з урахуванням тієї обставини, що відновлювати транспортний засіб економічно недоцільно, позаяк вартість відновлювального ремонту є більшою за його ринкову вартість на момент до його пошкодження у ДТП (216819,90 грн) (а.с. 18-24). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Зазначений правовий\~висновок викладений\~у постанові\~Верховного Суду\~від 27.05.2021\~у справі\~№ 761/12945/19,\~який суд\~враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Згідно з ч. 2\~ст.\~22 ЦК\~збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. У постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 753/21303/16-ц зазначається, що відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, оскільки судом було встановлено, що внаслідок винних дій [PERSON] був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб, і вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, а отже є економічно необґрунтованим, у зв`язку з чим автомобіль вважається знищеним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди, завданої ДТП, підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відопвідача на користь позивача різниці між фактичним розміром завданої позивачу шкоди вартістю транспортного засобу до ДТП (216819,90 грн) та страховою виплатою (127500 грн), що складає 89319,90 грн. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 752/20375/15-ц зазначається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків. Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди [PERSON] , що полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та пошкодженням його транспортного засобу, що сталося з вини [PERSON] .\~У той же час, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що заявлений у позовній заяві розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в загальному розмірі 2513,60 грн підтверджується квитанціями від 20.01.2023 (а.с. 1, 2), у той час як фактично, виходячи із ціни позову, під час звернення до суду позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2040,01 грн. Враховуючи те, що судом задоволено 49% позовних вимог (99319,90 грн х 100% / 204000,60 грн), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 999,60 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2040,01 грн х 49% / 100%). Водночас суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила. На підставі викладеного,

Outcome: partial