Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

06 лютого 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає: шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01 червня 2021 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис від 01.03.2021 № 287 - розірвати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем 01.06.2021 уклали шлюб, зареєстрований Кумунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Дітей від цього шлюбу у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів та втрату поваги один до одного. Починаючи з грудня 2022 року сторони проживають окремо. З огляду на вказане позивачка вважає, що їхнє з відповідачем подальше спільне життя як подружня не можливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Водночас, відповідач, хоча й погоджується на те, що шлюб існує лише формально, на неодноразові пропозиції позивачки про розірвання шлюбу в позасудовому порядку не погоджується, від подання будь-яких заяв за власної участі відмовляється, внаслідок чого позивачка змушена звернутися до суду. Ухвалою від 07 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху. 10 лютого 2023 року позивачкою недоліки позовної заяви усунені. Ухвалою від 15 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 14 березня 2023 року. Ухвалою від 14 березня 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з неявкою відповідача на 04 квітня 2023 року. Відповідач правом надання відзиву не скористався. У судове засідання 04 квітня 2023 року сторони не з`явилися. Позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачем подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом частин 1, 4 статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 01 червня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач позов визнав, про що подав письмову заяву. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені статтею 112 Сімейного кодексу України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved