Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що в зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем перебуває з 09.03.2019 року. Шлюб зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 294. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними припинені через різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Після припинення сімейних відносин їх діти залишилася проживати з нею. Просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 грн. щомісячно, тобто по 3 500,00 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову й до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Мілімко А.А. позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні вказав, що згідний на розірвання шлюбу та готовий сплачувати аліменти у розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.03.2023 відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.03.2019 Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №294, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №21 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Крупецькою сільською радою Дубенського району Рівненського району, актовий запис №5 (а.с.11-12). [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, проживають окремо, їх малолітні діти проживають разом з позивачем. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу утримання відповідачем їх малолітніх дітей. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалась даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , судом враховано, що відповідач [PERSON] є молодою особою працездатного віку, на даний час тимчасово не працює, має задовільний стан здоров`я (доказів протилежного суду не надано). Однак, суд також приймає до уваги те, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить з 1 січня 2023 року - 2\~272\~ гривень, і те, що визначений законодавством рекомендований мінімум для дитини відповідного віку становить розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виходячи із встановлених обставин, з визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у 3000,00 грн. на утримання дітей щомісячно на кожну дитину, і при цьому не вбачає підстав для стягнення аліментів у мінімальному гарантованому передбаченому законом розмірі, так як відповідач є молодою працездатною особою, і вказує, що готовий сплачувати аліменти у цьому розмірі. З іншого боку суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у розмірі, про який просить позивач (3500грн.), оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатній для сплати аліментів у такому розмірі, враховуючи положення ст.182 СК України, і враховуючи обов`язок позивача довести позовні вимоги і обставини, на які позивач посилається. З огляду на вказане, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини і з огляду на бажання позивача отримувати кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів з відповідача\~\~в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., щомісяця на кожну дитину, є необхідним і забезпечить належну участь батька в утриманні малолітніх дітей та буде відповідати інтересам дітей. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позову про розірвання шлюбу та судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial