Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

позивачка [PERSON] 12.12.2022 звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] 1 березня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №415. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.03.2003 було укладено шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що через тривалий час після реєстрації шлюбу з`ясувалось, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у відносинах з відповідачем втрачені основи взаємної поваги та любові. Вказує, що тривалий час вони проживають окремо, спільного господарство не ведуть, в подальшому вчиняти будь-які дії для примирення та збереження сім`ї не має бажання. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою від 16.01.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ухвали суду від 03.02.2023 сторонам надано строк на примирення з метою збереження сім`ї - 2 місяці, провадження у справі до закінчення строку для примирення сторін зупинено. Ухвалою суду від 04.04.2023 провадження у справі поновлено, судовий розгляд продовжено. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 24.01.2023 звернулась в суд із заявою, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просила такий задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення про те, що протягом наданого судом строку для примирення він із дружиною не примирились, однак він заперечує щодо розірвання шлюбу та вважає, що їх сім`ю можна зберегти. Ухвалою суду від 04.04.2023 у задоволенні клопотання відповідача про надання додаткового строку для примирення відмовлено. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 1 березня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №415. За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка [PERSON] у позовній заяві ствердила, що можливості зберегти сім`ю немає, а відтак збереження шлюбу, із врахування усіх вказаних вище обставин, суперечить її інтересам. Встановлено, що протягом строку, наданого судом для примирення, учасники справи не примирились. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам подружжя, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved