Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з грудня 2004 року позивач працював на посаді директора ТОВ «Водоторгрилад» за сумісництвом. Свої обов`язки виконував сумлінно, однак 07 листопада 2022 року представником власника [PERSON] було запропоновано підписати «проект наказу» від 07 листопада 2022 р. без номера про припинення трудового договору за ст. 41 ч.1 п.5 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб). Позивач відмовився. Пізніше позивач дізнався, що наказ все ж було видано. 09 листопада 2022 року позивач отримав заробітну плату за жовтень 2022 року в сумі 11 451,61 грн. та за листопад в сумі 23 368,99 грн., 23 листопада 2022 р. - за листопад в сумі 1 232, 30 грн. 11 листопада 2022 р. позивач звернувся до ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» із запитом про надання переліку документів, що стосується обставин звільнення позивача та інформації щодо нарахування та виплати передбаченої законодавством заробітної плати та відповідних компенсаційних виплат. Відповідь на запит позивач так і не отримав. Частково запитувану інформацію позивач отримав за результатами розгляду адвокатського запиту від 17 листопада 2022 р. № 02/2022. Оскільки позивачу не була виплачена вихідна допомога, він просить стягнути з ТОВ «Водоторгприлад» на користь позивача вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку в сумі 92 610 гривень та середній заробіток за час затримки виплати вихідної допомоги з 08 листопада 2022 року до дня постановлення судом рішення в сумі на день подання позову 71 562,18 гривні 18 копійок. 21.02.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 22.02.2023 ухвалою суду в порядку підготовки до судового розгляду витребувано від відповідача копії документів. 13.03.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.46-47), в якому ТОВ «Водоторгприлад» просить відмовити в задоволенні позовних вимог зазначаючи таке. 07.11.2022 року на підставі рішення учасника товариства №04/11/01 від 04.11.2022 року припинено повноваження виконуючого обов`язки директора ТОВ «ВОДОТОРГПРИЛАД» [PERSON] та призначено нового директора. [PERSON] звільнено з займаної посади на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України про що видано Наказ б/н від 07.11.2022 року. З даним наказом [PERSON] було ознайомлено уповноваженою особою засновника 07.11.2022 р., про що свідчить напис «Не погоджуюся, буду оскаржувати» на наказі з підписом. [PERSON] працював у «Водоторгприлад» неповний робочий день на посаді виконуючого обов`язки директора сумісництвом. Розпорядження про внесення запису про роботу за сумісництвом до своєї трудової книжки [PERSON] не надавав, з чого можна зробити висновок, що він не мав такого бажання. 08 листопада 2022 року також позивачу було нараховано та проведено остаточний розрахунок на момент звільнення, з нарахуванням компенсації за невикористану відпустку та заробітної плати жовтень 2022 р. - в сумі 34 920,60 грн. Також виплачені доплати по лікарняному листку 23.11.2022 - у сумі 1 232,30 грн та 27.12.2022 - у сумі 739,37 грн. Звернення 11 листопада 2022 р. до ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» відповідач просить виключити з числа доказів, оскільки воно спрямовано до іншої юридичної особи. Розрахунок вихідної допомоги в розмірі шестимісячного середнього заробітку в сумі 92 610 гривень відповідач вважає необґрунтованим, оскільки не правильно зазначено ні посадовий оклад, ні додаткова щомісячна надбавка за безперервний стаж роботи, ні середньомісячний розмір заробітної плати позивача, тому зазначена сума значно завищена. Вихідна допомога у розмірі шестимісячного середнього заробітку дорівнює 42 600,60 грн. (7100,10 * 6). Також відповідач не погоджується із вимогою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (стаття 116 КЗпП України). Як виявилося згодом в день звільнення позивач знаходився на лікарняному, що було виявлено 08.11.2022 р. головним бухгалтером при перевірці порталу електронних лікарняних листів. Вимоги щодо виплати вихідної допомоги від позивача до відповідача з 07.11.2022 р. не надходило. Відповідач отримав таку вимогу лише 27.02.2023 року, коли отримав ухвалу про відкриття провадження у даній справі. Ознайомившись з позовною заявою відповідачем було проведено перевірку остаточного розрахунку з [PERSON] на момент його звільнення, за результатами перевірки встановлено, що [PERSON] не нараховано вихідну допомогу. Вихідна допомога [PERSON] у розмірі шестимісячного середнього заробітку дорівнює 42 600,60 грн. виплачена 09.03.2023 р. в сумі 34 293,48 грн., як тільки з`явилися кошти, оскільки на підприємстві склалося скрутне фінансове становище. Також відповідач вважає відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки відсутнє документальне підтвердження отримання правової допомоги, не надано договір, детальний опис виконаних доручень, акт прийому-передачі, платіжних доручень. 24.03.2023 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що дійсно 09.03.2023 отримав на картковий рахунок 34293,48 грн. Також не погодився з тим, що за отриманням вихідної допомоги позивач повинен був звернутися, оскільки не працював у день звільнення, оскільки 07.11.2022 з ним було проведено частковий розрахунок. Крім цього, повідомлення, передбаченого ст. 116 КЗпП, позивач до цих пір не отримав. З врахуванням отриманих позивачем матеріалів, ним уточнено позовні вимоги, затримка виплати вихідної допомоги становить 121 день, з 08 листопада 2022 року по 08 березня 2023 року. Таким чином сума, що підлягає стягненню становить 39958,70 грн. 31.03.2023 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив таке. Оскільки позивач в день звільнення не працював, то відповідно до ст.. 116 КЗпП всі належні до виплати суми повинні були виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. З такою вимогою [PERSON] до відповідача не звертався, тому відповідач посилаючись на практику Верховного суду вираховує початок затримки розрахунку з моменту отримання відповідачем копії позовної заяви, тобто з 27.02.2023. Вихідна допомога була виплачена 09.03.2023, таким чином прострочення складає 8 робочих днів, а сума середнього заробітку за цей період - 2641,92 грн. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач з грудня 2004 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Водоторгприлад», працював на посаді директора ТОВ «Водоторгприлад» за сумісництвом. Рішенням учасника товариства «Водоторгприлад» № 04/11/01 від 04.11.2022, прийнято рішення про припинення повноваження виконуючого обов`язки директора ТОВ «Водоторгприлад» [PERSON] з 04 листопада 2022 року як виконавчого органа за рішенням учасника товариства на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та виключено його зі складу осіб, що мають право вчиняти дії від імені ТОВ «Водоторгприлад». Призначено [PERSON] на посаду в.о. директора ТОВ «Водоторгприлад» з 04.11.2022 та доручено виконання статутних повноважень та включено її до складу осіб, що мають право вчиняти дії від імені ТОВ «Водоторгприлад. (а.с. 48) 07.11.2022 [PERSON] був звільнений згідно з п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, що підтверджується копією наказу про припинення повноважень В.о. директора підприємства без номера від 07.11.2022. В наказі наявний підпис позивача від 07.11.2022 про те, що з наказом він не згоден та буде оскаржувати. (а.с. 6) Як вбачається з листа непрацездатності, [PERSON] перебував на лікарняному з 04.11.2022 по 11.11.2022 (а.с. 53-54). 11.11.2022 позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надати копії документів, в тому числі довідку про нарахування коштів з зазначенням періодів і сум, які були перераховані на банківську картку позивача 07.11.2022. (а.с. 15) 17.11.2022 представник позивача [PERSON] звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати копії документів, в тому числі довідку про нараховану та виплачену при звільненні [PERSON] заробітну плату із зазначенням періодів, за які такі нарахування проводились. (а.с. 20), яке було вручено відповідачу 28.12.2022. 27.12.2022 представник позивача [PERSON] звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про обставини звільнення [PERSON] та повідомити про суми нараховані та виплачені при звільненні [PERSON] із зазначенням окремо кожного виду виплати. (а.с. 35), яке було вручено відповідачу 05.01.2023. Відповідно до довідки ТОВ «Водоторгприлад», станом на 27.12.2022 заборгованість по виплаченій заробітній платі [PERSON] відсутня, а саме: Нарахована заробітна плата за листопад 2002 року - 30684,83 грн, борг на початок листопада 2022 р. - 11451,61 грн. Утримання із заробітної плати: податок з доходів фізичних осіб - 5523,27 грн., військовий збір - 460,27 грн. Перерахування на картковий рахунок: 09.11.2022 р. за жовтень 2022 - 11451,61 грн., 09.11.2022 за листопад 2022 р. - 23468,99 грн., 23.11.2022 за листопад 2022 р. - 1232,30 грн. (а.с. 17) 02.12.2022 [PERSON] звернувся з заявою до відповідача, в якій просив на виконання вимог ст.. 116 КЗпП України надати інформацію про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплат. (а.с. 18) Відповідно до довідки ТОВ «Водоторгприлад» від 10.03.2023 № 64, [PERSON] нараховано: за листопад 2022 нарахована заробітна плата - 31603,31 грн (в.тому числі військовий збір - 474,05 грн., податок з доходів фізичних осіб - 5688,60 грн., а саме: основна заробітна плата (4 к.д.) - 1122,55 грн., компенсація відпустки (90 к.д.) - 27863,10 грн, щомісячна премія - 168,38 грн., нарахування по лікарняному листку за рахунок підприємства (5 к.д.) - 1530,80 грн., нарахування по лікарняному листу за рахунок ФСС (3 к.д.) - 918,48 грн. Виплати (виплачені суми на картковий рахунок без податків: заробітна плата виплачена 08.11.2022 на загальну суму 34920,60 грн, в тому числі за жовтень 2022 року - 11451,61 грн., за листопад 2022 року з компенсацією відпустки у сумі 23468,99 грн., нарахування по лікарняному листку за рахунок підприємства виплачені 23.11.2022 у сумі - 1232,30 грн., нарахування по лікарняному листу за рахунок виплачені 27.12.2022 у сумі 739,37 грн. (а.с. 58) Відповідно до довідки ТОВ «Водоторгприлад» від 13.03.2023 № 66, нарахована при звільненні [PERSON] вихідна допомога у розмірі шестимісячного середнього заробітку складає 42600,60 грн., яка перерахована на картковий рахунок платіжною інструкцією № 2902 у сумі 34293,48 грн. з вирахуванням податків і зборів. (а.с. 55, 56) Відповідно до довідки ТОВ «Водоторгприлад» від 10.03.2023 № 65, середня заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, що передували його звільненню складає 7100,10 грн. (а.с. 59). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках: припинення повноважень посадових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. ЗУ « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. Як встановлено в судовому засіданні, в день звільнення 07.11.2022 і до 11.11.2022, позивач перебував на лікарняному. Кошти, що належать [PERSON] при звільненні були виплачені 08.11.2022, 23.11.2022, 27.12.2022. Однак, вихідна допомога була виплачена позивачу лише 09.03.2023. Відповідно до ст.. 44 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до ч. 1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, установлена статтею 117 КЗпП України. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Працівник є слабшою, ніж роботодавець, стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця (наведена позиція викладена в пунктах 67, 69, 70, 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц). У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як встановлено судом, в день звільнення 07.11.2022 позивач не працював, з вимогою про розрахунок позивач до роботодавця не звертався. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року, справа № 682/3060/16-ц провадження № 61-23170сво18, звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Як встановлено в судовому засіданні, копію позовної заяви відповідачем отримано 27.02.2023, вихідну допомогу сплачено 09.03.2023, таким чином, тривалість затримки розрахунку становить 8 робочих днів. Середньоденний заробіток [PERSON] становить 330,24 грн. (7100,10*2/43 робочі дні). Таким чином, заборгованість по середньому заробітку за час затримки розрахунку становить 2641,92 грн. (330,24грн. - середньоденна заробітна плата * 8 кількість робочих днів). Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 2641,92 грн. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. (уточнені позовні вимоги 39958,70 - 100%, 2641,92 - задоволені позовні вимоги - 6,6%, 1641,72 - сплачений судовий збір * 6,6% =108,35).

Outcome: partial