Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом, де просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6519 від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В., та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, стягнуті з останнього в рамках виконавчого провадження 65178848 від 16.04.2021 в сумі 22121,36 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.07.2013 позивачем підписано заяву №002-23002-030719, відповідно до якої йому надано у користування кредитну карту ПАТ «Дельта Банк», провонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». За користування банківським продуктом, [PERSON] сплачувалися грошові кошти та останній платіж було здійснено на 6 років 11 місяців до дати вчинення виконавчого напису нотаріуса 12.03.2021. 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» 38554,90 грн, та який зареєстровано за номером №6519. У оспорюваному виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться з 21.05.2020 по 05.03.2021. Виконавчий напис звернутий до виконання та приватним виконавцем відкрито виконавче провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса №6519 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що його вчинено з порушенням норм ЗУ «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172, окрім того на його користь підлягає стягненню сума коштів, утриманих із його заробітку в сумі 22121,36 грн, стягнуті з позивача під час виконання вказаного виконавчого напису приватним виконавцем. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 01.03.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення такої сплати до часу ухвалення рішення у справі залишено без задоволення. 15.03.2023 від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 15.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Сухомудренко Б.В. надіслав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просить позов задовольнити з підстав вказаних в ньому. Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду 27.03.2023 надійшов відзив на позовну заяву, де вказує, що позов не визнає, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. За результатом публічних торгів, на підставі договору 32247/К ВІД 21.05.2020 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» перейшли всі права і обов`язок за кредитним договором укладеним між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». Всупереч вимогам законодавства та умовам договору позивач зобов`язання перестав виконувати, про що зазначив у позові. Відповідач направляв [PERSON] письмове повідомлення про заміну кредитора, тому твердження, про те, що він не знав про відступлення, або не був повідомлений не відповідають дійсності. Зазначає, що ні законом, ні кредитним договорм не встановлено, що сплив строку позовної давності є підставою для припинення зобов`язання. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджували безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Щодо стягнення грошових коштів, вказує, що відсутні будь-які документальні підтвердження відносно вказаної суми, а також проведення розрахунків в рамках виконавчого провадження №65178848. Як вбачається з відповіді на відзив з якої вбачається, що позивач не погоджується з мотивами на яуі посилається відповідач у своєму відзиві. Вважає, що виконавчий напис було здійснено з порушенням норм ЗУ «Про нотаріат», Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості та вчинено виконавчий напис поза межами строку позовної давності. Відповідач не надав доказів належного сповіщення боржника про борг, а саме не надано доказів вручення адресатові повідомлення під розписку. Таким чином позивач не мав можливості подати нотаріусу письмові заперечення щодо вчиненого виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу. Крім того, непосвідчений нотаріусом кредитний договір не може бути договором за яким стягнення могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису. Щодо розміру відрахувань стягнутих з [PERSON] , у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого напису, представник зазначив, що витребував усю інформацію, яка необхідна для вирішення питання про повернення коштів. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. до суду не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася. Витребуваних документів до суду не надала. До суду повернувся конверт, з якого вбачається що нотаріус вибув із зареєстрованого місця перебування. Приватний виконавець Чупис Т.П. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. До суду надійшли витребувані ухвалою докази. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 03.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-03002-030713. Відповідно до вказаного кредитного договору позивачу відкрито поточний рахунок з використанням кредитної картки, ліміт кредитної лінії 39100,00 грн. строк ліміту кредитної лінії 364 (календарних) дні. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №2247/К від 21 травня 2020 року та додатку № 1 до нього вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за кредитним договором 002-23002-03713 ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». 12 березня 2021 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис №6519. Відповідно до вказаного виконавчого напису приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, пропонує стягнути з [PERSON] за кредитним договором 002-23002-030713 від 03.07.2013, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованість за вказаним кредитним договором. З виконавчого напису приватного нотіріуса вбачається, що правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 2247/К від 21.05.2020. Стягнення заборгованості проводиться за період від 21.05.2020 по 05.03.2021. Сума заборгованості складає 38054,90 грн, в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 35513 грн. 40 коп.; простроченої заборгованості за комісією - 0 грн. 00 коп.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2541 грн. 50 коп.; строкової заборгованості за сумою кредиту 0 грн. 00 коп.; строкової заборгованості за комісією 0 грн. 00 коп.; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0 грн. 00 коп.; строкової заборгованості за пенею 0 грн. 00 коп. Сума сплати за вчинення виконавого напису 500 грн. 00 коп. Загальна сума заборгованості становить 38554 грн. 90 коп. 15.04.2021 приватному виконавцю Чупис Т.П. від ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» надійшла заява про примусове виконання рішення. На підставі виконавчого напису №6519 від 21.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., 16.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65178848. Крім постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем 16.04.2021 винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; а 21.04.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до звіту про здійсненні відрахування та виплати вбачається, що з травня 2021 року по березень 2022 року з [PERSON] стягнено 22121 грн. 36 коп. Щодо посилання відповідача про те, що [PERSON] знав про перехід права вимоги до відповідача, суд вказує, що з роздруківки трекінгу Укрпошти вбачається, що відправлення було повернуто. За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Так, пунктом 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за №662, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у пункті 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому, пункт 2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2012 року за №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як встановлено судом, оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором 002-23002-030713 від 03.07.2013. У матеріалах справи міститься надана позивачем копія заяви 002-23002-030713 від 03.07.2013, з якої вбачається, що договір не є нотаріально посвідченим. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 20.03.2021, тобто на момент, коли вже були скасовані внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. керувалася законодавством, визнаним нечинним, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм частини другої статті 87 Закону України «Про нотаріат». Також суд зазначає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, досліджене судом вищої інстанції (постанова від 05.07.2017 року у справі №754/9711/14-ц; від 23.01.2018 року у справі №310/9293/15; від 18.07.2018 року у справі №486/388/16-ц; від 06.06.2019 року №750/1627/18). Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Проте, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На підставі вищенаведеного та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі і встановити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18 від 16 травня 2018 року). Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася щодо існування безспірної заборгованості за кредитним договором №002-23002-030713, чим порушила норми статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки, у суму заборгованості входить тіло кредиту, проценти та комісія. Також, перед вчиненням виконавчого напису стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. В свою чергу, боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та мати змогу усунути допущені порушення чи оскаржити вимогу у судовому порядку. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Представник позивача стверджує, що позивачем зазначених вимог стягувача та повідомлення нотаріуса не отримано, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості оспорити вимогу банку або ж виконати її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Слід зазначити, що наявність одного лише факту направлення такої вимоги боржнику недостатньо для висновку про її безспірність. Отже, нотаріус, в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», не повідомив боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, коли боржник не міг жодним чином заперечувати проти нарахованих сум і відповідно нотаріусом не була перевірена безспірність вимог кредитора. Приватним нотаріусом не було надіслано суду будь-яких пояснень з приводу вчиненого виконавчого напису, не надано заперечень (спростувань) заявлених позовних вимог, а також не надано копію документів, на підставі яких нотаріус вчиняв виконавчий напис. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ЦПК України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин щодо безспірності вимог суду не надав. За статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено порушення порядку його вчинення, не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, а також не повідомлено боржника щодо вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості. За таких обставин суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягали до задоволення в повному обсязі. Щодо позовних вимог про повернення позивачу стягнутих на виконання виконавчого напису нотаріуса від 20.03.2021 коштів у розмірі 22121 грн. 36 коп., то за змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збереження нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї Глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Підставою стягнення коштів з позивача був виконавчий напис нотаріуса, який вчинений з порушенням чинного законодавства та визнаний судом таким, що не підлягає виконанню (зазначено вище по тексту), тобто підстава набуття коштів на виконання виконавчого напису нотаріуса від 20.03.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відпала. Суд вважає, що сам факт існування зобов`язання [PERSON] за кредитним договором не є підставою примусового стягнення з нього коштів без рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, а тому кошти, стягнуті приватним виконавцем в порядку примусового виконання за виконавчим написом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, наданих приватним виконавцем Чупис Т., а саме звітів про здійснення відрахувань та виплат (а.с.34,68-76) по данному виконавчому провадженню з позивача на користь відповідача було стягнуто кошти в загальному розмірі 22121 грн 36.коп. Інші стягнення відбулися з позивача на користь приватного виконавця, не підлягають до стягнення з відповідача в межах данного провадження, оскільки не набувалися безпідставно останнім. Відтак вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2147 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, та

Outcome: approved