Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Адвокат Петричка О.Є., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про визначення місця проживання дитини. Представник позивача по первісному позову позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 06.08.2005р. уклав шлюб із відповідачем [PERSON] від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини відсутності взаєморозуміння та довіри між ними, близько року сторони проживають окремо. Діти спочатку проживали біля матері, [PERSON] , однак біля трьох місяців донька [PERSON] проживає біля позивача. Відповідач систематично телефонує до доньки, вчиняє тиск та намагається переконати її повернутись проживати до неї, а згодом переїхати проживати до Республіки Польща, нащо позивач та дитина не погоджуються. [PERSON] вважає, що в інтересах дитини проживати біля нього, оскільки він фінансово забезпечений, займається підприємницькою діяльністю, проживає з дитиною у власній квартирі, де є всі умови для проживання, виховання та утримання доньки. Проживати у такому шлюбі позивач не бажає, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання доньки [PERSON] біля батька, [PERSON] . Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] щодо розірвання шлюбу не заперечила, оскільки з відповідачем більше року проживають окремо. Заперечує проти того, щоб донька [PERSON] проживала біля батька, оскільки має намір разом із старшою донькою [PERSON] та [PERSON] переїхати проживати і працювати до Республіки Польща. Вважає, що дітям буде краще проживати разом, тому просить визначити місце проживання [PERSON] біля неї, [PERSON] . Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги у зустрічному позові підтримала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Снятинської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 06.08.2005 року зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 31.01.2023 року вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] з донькою [PERSON] . Умови проживання задовільні. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] на праві власності належить двохкімнатка квартира [ADDRESS] . З Витягу з реєстру територіальної громади слідує, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з реєстру територіальної громади слідує, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . З Витягу з реєстру територіальної громади слідує, що [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Снятинської міської ради від 24.03.2023 року, [PERSON] звернувся до служби щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] біля нього. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] в письмовому вигляді звернулась до служби із проханням визначити її місце проживання з батьком [PERSON] , оскільки вона проводить більше часу з батьком, а мати часто відсутня по роботі, має багато друзів за своїм місцем проживання та до Польщі їхати не бажає. Службою у справах дітей з`ясовано, що дитина проживає з батьком по [ADDRESS] , матір проживає за іншою адресою. [PERSON] надала з цього приводу письмову заяву про те, що заперечує проти того, щоб малолітня донька [PERSON] проживала біля батька, вона хоче щоб дві доньки проживали біля неї. Враховуючи вище зазначене, дослідивши матеріали та оцінивши наявні документи у їх сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, Служба у справах дітей вважала доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх фактично припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку Служби у справах дітей зазначено, що згідно акту оцінки потреб сім`ї від 14.02.2023 №06-05/10, що склали фахівці соціальної роботи КУ "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" Снятинської міської ради відомо, що малолітня [PERSON] , [INFO] проживає біля батька в [ADDRESS] та має все необхідне для проживання та всебічного розвитку дитини. Збережено належний санітарно-гігієнічний стан житла. Під час обстеження встановлено, що створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Суд звертає увагу, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. А суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб. Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, та враховуючи інтереси малолітньої дитини її психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, з врахуванням висновку Служби у справах дітей за результатом обстеження житлово-побутових умов проживання, є підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини біля батька, оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів [PERSON] . На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed