Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

13 березня 2023 року, представник [PERSON] адвокат Бачинський М.В. звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 25.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2451), в якому у сторін народилась малолітня донька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, різні характери та погляди на сімейне життя, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, виховання дитини, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, що призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони проживають окремо, а тому вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати інтересам позивача та малолітньої дитини. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, від представника позивача на електронну адресу (скриньку) суду надійшло клопотання, в якому він підтримав позов [PERSON] , який просив розглянути без їхньої присутності (а.с. 59-60). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за останньою, відомою судові та позивачеві адресою її реєстрації, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою листоноші «адреса відсутній за вказаною адресою» а також на електронну адресу, надіславши на електронну адресу суду заяву, в якій повністю визнала позов та з посиланням на своє перебування за межами України, просила суд рзглянути справу за її відсутності (а.с. 47-53,56,58). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційний шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 25.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2451), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25.09.2015 р., в якому у сторін народилась малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.06.2016 р. (а.с. 22-24). З матеріалів справи вбачається, що на протязі останніх років сімейне життя між подружжям не склалось через суперечки, різні характери та погляди на сімейне життя, а також моральні та духовні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням, зокрема щодо сімейних відносин, виховання дитини, ведення спільного господарства, а також втрати почуття любові один до одного, беручи до уваги збройну агресію рашистської педерації проти нашої Держави, внаслідок чого, позивач був призваний до лав ЗСУ, а відповідачка разом з дитиною була вимушена виїхати як біженці до Королівства Нідерландів на період оголошення воєнного стану, що призвело до негативного ставлення один до одного, подружні відносини і шлюбні стосунки між ними фактично припинились, сторони проживають окремо, а тому шлюб сторін носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, і розірвання шлюбу буде відповідати інтересам позивача, що підтвердила відповідачка у своєму електронному листі на адресу суду про згоду з позовом (а.с. 35-38,47-49). Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, беручи до уваги згоду відповідачки з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивача, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved