Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

24.11.2021 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , громадянина Республіки Польща, про визнання шлюбу укладеним під впливом обману та скасування реєстрації шлюбу, зареєстрованого 15.07.2000 року у Відділі РАЦС Тлумацького РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис 32. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 15.07.2000 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб у Відділі РАЦС Тлумацького РУЮ в Івано-Франківської області, актовий запис № 32. Проте у 2008 році вона дізналась, що її чоловік насправді являється [PERSON] , який незаконно використовував документи іншої особи на ім`я [PERSON] . Під час перебування в Республіці Польщі, [PERSON] був затриманий правоохоронними органами, однак звільнений з-під варти, та місце його перебування невідоме. Обставини щодо факту використання документів іншої особи при укладенні шлюбу було встановлено вироком окружного суду в Кошаліні Республіки Польща від 22.02.2017 року. На даний час вона перебуває у цивільних відносинах з громадянином Республіки Польща [PERSON] та у них народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цим, просила визнати шлюб недійсним та скасувати свідоцтво про шлюб. Також просила викликати для допиту свідка [PERSON] . Оскільки позовна заява не відповідала вимогам передбаченим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2021 року наведену позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк, з часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків. 10.12.2021 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу укладеним під впливом обману та скасування реєстрації шлюбу було визнанно неподаною та повернуто позивачці. 04.01.2022 року [PERSON] подала до Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.12.2021 року. 23.02.2022 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, скасовано ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.12.2021 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 12.03.2022 року з Івано-Франківського апеляційного суду до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу укладеним під впливом обману та скасування реєстрації шлюбу, яка згідно протоколу передачі судової справи від 12.03.2022 року була передана раніше визначеному складу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області для продовження розгляду. Зважаючи на\~вказівку Апеляційного\~суду Івано-Франківської\~області,\~викладену в\~постанові від\~23.02.2022\~року,\~про необхідність\~відкриття провадження\~по даній\~справі саме\~в Тлумацькому\~районному суду\~Івано-Франківської\~області,\~з врахуванням\~положень ст.ст.\~175-177,\~185-186\~ЦПК України,\~ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~12.03.2022\~року позовну\~заяву було\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~по справі\~в порядку\~загального позовного\~провадження,\~з призначенням підготовчого судового засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою явку позивачки в підготовче судове засідання визнано обов`язковою та зобов`язано позивачку, у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України, до початку проведення підготовчого судового засідання надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали письмових доказів, копії яких долучено до позовної заяви на підтвердження викладених у ній обставин спору, в т.ч. належним чином посвідченого вироку окружного суду в Кошаліні Республіки Польща від 22.02.2017 року з проставленням апостиля компетентним органом держави, в якій цей документ був складений, а також його переклад, засвідчений у встановленому порядку. Також було зобов`язати позивачку надати суду точну адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] у Республіці Польща, з метою виконання судом вимог положень розділу XI ЦПК України, а також забезпечення та недопущення порушень належних прав відповідача, передбачених законодавством. Внаслідок невиконання вимог ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2022 року, за клопотанням представника позивачки [PERSON] адвоката Хоптія М.В., підготовче судове засідання неодноразово відкладалось. 03.04.2023 року представник позивачки долучив до позовної заяви витребувані ухвалою суду докази, в т.ч. належним чином посвідчений вирок окружного суду в Кошаліні Республіки Польща від 22.02.2017 року з проставленням апостиля компетентним органом держави, в якій цей документ був складений, а також його переклад, засвідчений у встановленому порядку. 03.04.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду та прийнято відмову представника позивачки від допиту свідка в судовому засіданні. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Хоптій М.В. не з`явились, однак представник позивачки подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та розгляд справи провести без його участі та участі його довірительки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак до суду направив письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, просив його задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що\~між [PERSON] (громадянин Польщі) та [PERSON] (громадянка України) 15.07.2000 року було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 32, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії\~\~ [NUMBER] , виданого 06.07.2009 року. Після державної реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 8). Також 15.07.2000 року відбулось таїнство вінчання в храмі Різдва Пресвятої Богородиці УГКЦ о.Павлом Дутчаком, про що свідчить копія церковного свідоцтва (а.с. 9). За змістом\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої\~статті 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частиною другою\~статті 28 СК України\~заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. В\~статті 38 СК України\~визначено, що підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями\~22,\~24-26\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 40 Сімейного Кодексу України\~шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Згідно\~ст. 44 Сімейного Кодексу\~у випадках, передбачених\~статтями 39-41 Сімейного Кодексу України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. У відповідності до\~ст. 45 Сімейного Кодексу\~недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. У п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~зазначено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Крім цього, як вбачається із правової позиції, викладеної в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-5691св13, відсутність мети щодо створення сім`ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб, за ситуації існування мети створення сім`ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім`ї. Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень\~СК України\~та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність. Як зазначила позивачка у позовній заяві у 2008 році вона дізналась, що її чоловік насправді являється [PERSON] , який незаконно використовував документи іншої особи на ім`я [PERSON] . Під час перебування в Республіці Польщі, [PERSON] був затриманий правоохоронними органами, однак звільнений з-під варти, та місце його перебування невідоме. Обставини щодо факту використання документів іншої особи при укладенні шлюбу було встановлено вироком окружного суду в Кошаліні Республіки Польща від 22.02.2017 року. З копії належним чином посвідченого вироку окружного суду в Кошаліні Республіки Польща від 22.02.2017 року з проставленням апостиля компетентним органом держави, в якій цей документ був складений, та перекладом, засвідченим у встановленому порядку вбачається, що [PERSON] зверталась до польського суду з позовом, в якому просила визнати недійсним укладений між нею та [PERSON] шлюб, який був зареєстрований в м. Тлумач (Україна). Судом в задоволенні вказаного позову було відмовлено. Зокрема суд вказав, що шлюб був зареєстрований в Україні відповідно до законодавства цієї країни. Свідоцтво про шлюб за бажанням позивачки було внесено до польських книг цивільного стану шляхом реєстрації іноземного документа цивільного стану. Оскільки вказане свідоцтво про шлюб не було видано польським органом, генеральне позбавлення його чинності в Польщі є неможливим та недопустиме вітчизняне визнання недійності іноземного акту. Свідоцтво про шлюб складено в Україні та цей документ був оцінений польським органом РАЦСу та його реєстрація як іноземного документу була лише матеріально-технічною дією. Водночас вказаним вироком суду було встановлено, що [PERSON] у 1998 році у Варшаві познайомилась з чоловіком, який представився їй [PERSON] . У нього були документи на це прізвище (паспорт, паспорт для виїзду за кордон, свідоцтво про хрещення та причастя). Вони жили разом та 15.07.2000 року зареєстрували шлюб у м. Тлумач (Україна) в органах державної влади. Після церемонії було складено свідоцтво про шлюб. В подальшому подружжя повернулось до Польщі та оселилось в Кракові. Документи зберігав відповідач, який пообіцяв дружині залагодити всі формальності, повязані з цим шлюбом та щодо отримання польського громадянства. Наприкінці 2008 року стосунки між сторонами погіршились, відповідач заявив на його співмешканку в поліції з приводу нелегального працевлаштування в Польщі. Обох затримала поліція. Після чого позивачці стало відомо, що її чоловіка розшукує поліція і його звати [PERSON] . Після затримання подружжя розглядалась справа про видтворення позивачки з Польщі. [PERSON] вважала, що разом із цією справою буде з`ясована її справа про шлюб. Позивачка продовжує проживати в Польщі та має стосунки з іншим партнером та від цих стосунків мають спільну дитину. Так, справжній [PERSON] у 2015 році довідався з офіційних листів про те, що він перебуває у шлюбі. З цього приводу він звернувся до районної прокуратури в Колобжегу, вказавши, що він ніколи в Україні не був, являється холостяком та не знає [PERSON] . Також ствердив, що у пекарні в Варшаві у нього вкрали страхову книжку та на його ім`я були відкриті кримінальні справи за крадіжки, яких він не вчиняв. У районній прокуратурі Краків-Кроводжа в Кракові (Польща) тривало провадження щодо реєстрації 05.07.2000 року у населеному пункті Тлумач шлюбу з особою, яка перебуває в дійсному шлюбі з [PERSON] , тобто про вчинення злочину, передбаченого ст. 206 Кримінального кодексу, примушення 15.07.2000 року в м. Тлумач до свідчення неправди в документі у вигляді «Свідоцтва про шлюб» від 15.07.2000 року, шляхом шахрайського введення державного службовця керівника органу РАЦС в м. Тлумачі - в оману щодо посвідчення особи, яка вступає в шлюб, шляхом попереднього використання документа, що підтверджує особу іншої особи, у вигляді паспорта для виїзду за кордон, виданого на прізвище [PERSON] , тобто вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 272, 275 Кримінального кодексу. Розслідування у цій справі було припинено 06.09.2010 року. [PERSON] був засуджений районним судом в Колобжегу остаточним вироком від 15.09.2010 року за дії, передбачені ст.ст. 270, 272 Кримінального кодексу (підробка заяви про видачу паспорта на прізвище [PERSON] , його використання та примушення до свідчення неправди працівником відділу громадянських справ міського уряду в Колобжегу у формі паспорта та підробка заяви на видачу паспорта для виїзду за кордон, його використання та примушення до свідчення неправди працівником відділу громадянських справ у формі паспорта для виїзду за кордон) до покарання у вигляді 1 року і 6 місяців позбавлення волі з умовним призупиненням його виконання шляхом встановлення випробувального терміну 5 років. 30.05.2016 року районна прокуратура [PERSON] в Кракові подала заперечення на рішення начальника органу РАЦС в Забєжові від 09.02.2015 року, яким він постановив внести до Книги шлюбів за 2015 рік зміст копії свідоцтва про шлюб, складеного Відділом РАЦС Тлумацького РУЮ в Івано-Франківській області (Україна) у 2009 році під номером 32 щодо реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Проте начальник органу РАЦС в Забєжові рішенням від 08.07.2016 року відмовив у скасуванні остаточного рішення у справі запису в Книзі шлюбів за 2015 рік змісту свідоцтва про шлюб, зареєстрованого 15.07.2000 року в м. Тлумач (Україна), що стосується укладеного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки невідповідність акту цивільного стану може бути доведена лише в судовому порядку (а.с. 234-247). 30.03.2017 року [PERSON] звернулась до Районного суду для Кракова Кроводзи у Кракові Республіки Польща з заявою про анулювання свідоцтва про шлюб, а саме просила аналювати свідоцтво про шлюб укладений між нею та [PERSON] , оформлене за кордоном у м. Тлумач в Україні, зареєстроване в польських книгах цивільного стану органом РАЦС Забєжув 25.03.2015 року під номером 1206162/00/АМ/2015/101021 (а.с. 130-131). 15.12.2022 року постановою Районного суду для Кракова Кроводзи у Кракові Республіки Польща І Цивільної Палати у справі за заявою [PERSON] про визнання шлюбу недійсним вирішено визнати недійсним шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.03.2015 року в Управлінні реєстрації Актів Цивільного Стану в Забєжові (№ 1206162/00/АМ/2015/101021) на підставі рішення Керівника Управління Реєстрації Актів Цивільного Стану в Забєжові від 09.02.2015 року № УСЦ.5353.1.2015, в результаті транзакції свідоцтва про шлюб укладеного між [PERSON] та [PERSON] [INFO] у м. Тлумач (Україна) (а.с. 225, 226). З аналізу досліджених доказів та фактичних обставин справи, суд доходить висновку, що шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] був\~укладений внаслідок\~обману шляхом незаконно використання [PERSON] документів іншої особи на ім`я [PERSON] . На момент реєстрації шлюбу позивачка [PERSON] спільно з відповідачем [PERSON] жодного дня не проживали, спільне господарство не вели, не набули взаємних прав та обов`язків, спільним побутом пов`язані не були, спільного сімейного бюджету не створили, спільних дітей не мають, що свідчить про фіктивність шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вказані вище обставини, а також той факт, що відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд доходить висновку про фіктивність, укладеного між сторонами шлюбу, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до\~ст. 40 СК України\~з часу його укладення (ст. 44 СК України). Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання недійсним та скасування (анулювання) свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 32, оскільки вказана вимога фактично пред`явлена до юридичної особи органу реєстрації актів цивільного стану, який видав свідоцтво про шлюб, яка не є відповідачем у справі, а отже з її боку жодних прав позивачки порушено не було. Крім цього, суд звертає увагу на те, що визнання шлюбу недійсним є підставою для анулювання актового запису щодо укладання шлюбу і виданого свідоцтва про шлюб. На підставі рішення суду про визнання шлюбу недійсним за заявою\~заінтересованої особи\~орган державної\~реєстрації актів\~цивільного стану має зробити відповідний запис в актовій книзі і тільки у разі відмови у цьому, таке право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про\~відшкодування витрат\~до закінчення\~судових дебатів\~до суду\~не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст.\~36-42,\~44 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial