Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи: заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 09.10.1981, виданої на [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу. Свою трудову діяльність розпочала у 1980 в Шевченківському дитячому садку та була тимчасово призначена на посаду вихователя. У період з 01.10.1994 по 25.10.2000 працювала різником по дереву в сувенірному цеху КП Фірма «Промисел». Факт її роботи підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] , дата заповнення якої - 09.10.1981, виданої на її ім`я. 07 лютого 2023 року у зв`язку із досягнення пенсійного віку вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області з приводу призначення їй пенсії по віку. Однак, було встановлено, що в трудовій книжці неправильно вказано її дошлюбне прізвище, а саме замість « [PERSON] » помилково записано « [PERSON] », що не відповідає прізвищу в її свідоцтві про народження та про укладення шлюбу. Листами управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області від 04.01.2023 та 14.02.2023 її повідомлено, що до стажу роботи не зараховано період з 01.10.1994 по 25.10.2000 (робота в КП Фірма «Промисел»), за даними трудової книжки, оскільки печатка на титульній сторінці трудової книжки (з гербом України) не відповідає даті заповнення трудової книжки - [INFO] (радянський період) та на титульній сторінці трудової книжки не вірно зазначено прізвище ( [PERSON] ). Таким чином, вона не може довести факт належності їй трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж її роботи, оскільки її прізвище « [PERSON] », яке зазначене в трудовій книжці, не збігається з її прізвищем « [PERSON] », вказаним у свідоцтві про її народження. Вказана обставина унеможливлює реалізацію її прав на належне соціальне забезпечення, яке гарантоване їй ст. 46 Конституції України. В судовому засіданні представниця заявниці [PERSON] - адвокатка Оленин О.Ф. заяву підтримала з мотивів викладених у ній, просила її задовольнити. Заінтересована особа Головне управління ПФУ в Івано - Франківській області не забезпечила явку свого представника в судове засідання, однак подали письмові пояснення та просили проводити розгляд справи без участі їх представника (а.с. 26-27). ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та заінтересованої особи (її представника). 21 березня 2023 року від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області надійшло письмове пояснення, в якому представниця [PERSON] просить розгляд справи проводити без участі їх представника. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: як вбачається із світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.10.1962 Шевченківською сільською радою Долинського району Станіславської області (а.с. 8), [PERSON] народилась [INFO] , про що в книзі актів громадянського стану зроблено відповідний запис №63. [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із укладенням шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19.09.1981 виконкомом Шевченківської сільської ради Долинського району Івано - Франківської області (а.с. 9). 09 жовтня 1981 року на ім`я « [PERSON] » заповнено трудову книжку серії [NUMBER] . У графі «підпис власника книжки» є підпис «[PERSON]». Зі змісту даної трудової книжки вбачається, що її власниця працювала в тому числі різником по дереву в сувенірному цеху КП Фірма «Промисел». На внутрішньому аркуші вищеописаної трудової книжки, міститься запис, що на основі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 24 листопада 1999 року Долинським РВ УМВС України в Івано - Франківській області на ім`я [PERSON] , [INFO] видано паспорт серії [NUMBER] (а.с. 4-6). На десятій сторінці якого є відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] . На ім`я [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 7). З копії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 13) вбачається, що дана довідка видана [PERSON] на підставі відомостей про нарахування заробітної плати за 1980 -1981. Відповідно до копії архівної довідки від 30.11.2022, виданої головним спеціалістом відділу Н.Рудько архівного відділу №2 Калуської районної державної адміністрації (а.с. 14), [PERSON] працювала тимчасово на посаді вихователя у Шевченківському дитячому садку. Звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області із заявою про призначення пенсії, [PERSON] було відмовлено у зв`язку із тим, що в трудовій книжці серії [NUMBER] від 09.10.1981 на титульній сторінці не вірно зазначено прізвище ( [PERSON] ). Дана обставина унеможливлює реалізацію заявницею [PERSON] права на пенсійне забезпечення. Правовідносини виникли у зв`язку з наявною помилкою в прізвищі заявниці у трудовій книжці, внаслідок яких остання позбавлена можливості вирішити питання щодо призначення пенсії по віку. ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши представницю заявниці [PERSON] - адвокатку Оленин О.Ф., взявши до уваги позицію представниці заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 2 Цивільно процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що в трудовій книжці серії [NUMBER] від 09.10.1981 заявницею вказано як « [PERSON] », однак, як встановлено з матеріалів справи та підтверджено вищеописаними документами, вірним дошлюбним прізвищем заявниці є « [PERSON] ». Замінити вищевказану трудову книжку неможливо. Враховуючи вказане, єдиним способом встановити факт належності трудової книжки є судове рішення. Встановлення факту належності вищевказаної трудової книжки має для заявниці юридичне значення, оскільки наявність помилки в зазначенні її прізвища у трудовій книжці позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсію за віком. Враховуючи надані заявницею докази в їх сукупності, перевірені в судовому засіданні, суд приходить висновку, що трудова книжка, видана російською мовою на ім`я « [PERSON] », фактично належить [PERSON] , [INFO] . Заявниця не має іншої можливості, крім як в судовому порядку, встановити факт належності їй правовстановлюючого документа та встановлення цього факту не пов`язується з вирішенням спору про право, тому її вимога законна, обґрунтована та доказово підтверджена. V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 76, 77, 81, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України,

Outcome: approved