Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що перебував у шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання сторонами був придбаний автомобіль Volkswagen Tiguan 2010 року випуску д.н. [NUMBER] . Спірний автомобіль був відчужений відповідачкою без згоди позивача 04.03.2016 року, в той час коли сторони фактично не проживали разом та не підтримували шлюбних відносин. Коштів від продажу автомобіля позивач не отримував. Під час перебування у шлюбі [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована в Сумському районі, с/рада Червоненська з подальшою зміною її цільового призначення на землі для індивідуального садівництва. До шлюбу відповідач придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,46 кв.м. За час спільного проживання сторонами зроблено реконструкцію даної квартири та капітальний ремонт. Внаслідок реконструкції та капітального ремонту спірної квартири, її вартість значно зросла, тому вважає, що має право на стягнення з відповідача вартості цих покращень в сумі 68 757,0000 грн. Тому просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована в Сумському районі, с/рада Червоненська кадастровий номер 5924788700:03:001:0035 та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля автомобіль Volkswagen Tiguan 2010 року випуску д.н. [NUMBER] в сумі 241 353,50 грн.; грошову компенсацію вартості 12% вартості квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що в сумі становить 68 757,00 грн. Просить стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що позов є необгрунтованим, поданий з пропуском позовної давності. Оскільки шлюб між сторонами розірвано 20 червня 2017 року, то [PERSON] пропущений строк позовної давності для звернення до суду. Крім цього, аналогічні позовні вимоги були заявлені [PERSON] у справі №592/4695/17, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми [PERSON] відмовлено в задоволенні позову, рішення суду ним не оскаржувалося. Разом з цим, фактично шлюбні відносини сторін були припинені в жовтні 2016 року, автомобіль був лише оформлений на відповідача, однак фактично ним користувався позивач. І саме на його прохання відповідач оформила довіреність на [PERSON] на право бути її представником з питань користування, розпорядження, вчинення правочинів щодо спірного транспортного засобу. З того часу їй не відомо де знаходиться автомобіль, коштів за нього вона не отримувала. Що стосується земельної ділянки, то вона була отримана відповідачем в результаті безоплатної передачі для індивідуального садівництва та є її особистою приватною власністю. Враховуючи вищевикладене, вважає, що в задоволенні позову просить відмовити. Вказану позицію в судовому засіданні підтримала представник відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 8 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15 вересня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 15 вересня 2022 року відкладено підготовче судове засідання на 19 жовтня 2022 року у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 19 жовтня 2022 року оголошена перерва в судовому засіданні до 20 жовтня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 20 жовтня 2022 року відкладено підготовче судове засідання до 16 листопада 2022 року за клопотанням представників сторін. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2022 року призначено справу до судового розгляду на 13 грудня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 грудня 2022 року4 відкладено розгляд справи до 11 січня 2023 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 11 січня 2023 року відкладено розгляд справи до 14 лютого 2023 року у зв`язку з неявкою сторін та визнанням явки сторін обов`язковою. Протокольною ухвалою головуючого від 14 лютого 2023 року оголошено перерву в судовому засіданні до 20 березня 2023 року для допиту свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 20 березня 2023 року відкладено розгляд справи до 12 квітня 2023 року у зв`язку з витребуванням додаткових документів. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони з 18 вересня 2010 року перебували у шлюбі (а.с.13), який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 травня 2017 року розірвано (а.с.14). 13 березня 2010 року на ім`я [PERSON] придбаний автомобіль Volkswagen Tiguan 2010 року випуску д.н. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію (а.с.15). Згідно довідки територіального сервісного центру №5946 регіонального сервісного центру МВС в Сумській області №31/18/5946-942 від 21.04.2017 року, та листа регіонального сервісного центру в м. Києві №31/26-258аз від 07.05.2019 року, 4 березня 2016 року вказаний автомобіль перереєстрований на [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 04.03.2016 року №8047/16/2096 (а.с.16,23). Оскільки спірний автомобіль проданий 4 березня 2016 року, а шлюб між сторонами розірваний 20 червня 2017 року (дата набрання рішенням законної сили), то фактично спірний транспортний засіб було реалізовано в шлюбі, а тому ймовірно, що кошти від його продажу були використані в інтересах сім`ї, зворотнє позивачем не доведено. Його посилання на окреме проживання та фактичне припинення шлюбних відносин на момент продажу автомобілю спростовуються поясненнями обох сторін про спільний відпочинок за кордоном через півроку після продажу автомобіля. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля автомобіль Volkswagen Tiguan 2010 року випуску д.н. [NUMBER] . Згідно копії свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 2 липня 2013 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,1 га, що розташована в Сумському районі, с/рада Червоненська кадастровий номер 5924788700:03:001:0035 (а.с.17-18). Вказане майно придбане у шлюбі та є спільним майном подружжя. Відповідач просив застосувати наслідки позовної давності. Згідно ст. 256, 257 ЦПК України, позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). 25 липня 2017 року [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м.Суми з зустрічним позовом до [PERSON] , в якому ставив питання про виділення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована в Сумському районі, с/рада Червоненська кадастровий номер 5924788700:03:001:0035. Тобто, звертаючись до суду з вказаною вимогою, позивач вже на той час вважав своє право порушеним. Таким чином суд вважає, строк позовної давності для звернення з вимогою про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки необхідно обліковувати починаючи з 25 липня 2017 року. З огляду на вищевикладене в задоволенні вимоги про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки, площею 0,1 га, що розташована в Сумському районі, с/рада Червоненська кадастровий номер 5924788700:03:001:0035 та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки належить відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. 9 червня 2009 року [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,46 кв. м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19-22). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проводив ремонтні роботи в квартирі за адресою: [ADDRESS] років десять-дванадцять тому. Вважав, сторін подружжям, з ними обома узгоджував всі питання щодо ремонту. У Висновку експертів №868/674 від 12.04.2021 року зазначається, що у зв`язку з проведеними поліпшеннями квартири в період з 11.01.2011 по 10.02.2011 вартість квартири на дату проведення обстеження 31.07.2020 року збільшилася на 3033 грн. Визначити чи вплинули виконані будівельно-технічні роботи в зазначеній квартирі в період з 18.09.2010 року по 11.01.2011 рік та з 10.02.2011 року по 01.10.2016 рік на вартість даної квартири не видається можливим. Вартість будівельно-технічних робіт (поліпшень), проведених в період з 11.01.2011 року по 10.02.2011 рік у оспорюваній квартирі станом на дату проведення обслідування (31.07.2020 року) складає 137514 грн. Частки поліпшень у зазначеній квартирі, що були вчинені у період часу з 11.01.2011 року по 10.02.2011 рік по відношенню до стану квартири, що мала місце до 11.01.2011 року складає 24% (а.с.32-59). Проте, позивачем [PERSON] не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що вказані ремонтні роботи проводились за його участю, та з використанням його коштів. Так, наприклад, суду не надано жодних документів на підтвердження придбання позивачем будівельних матеріалів, замовлення будівельних робіт та розрахунків за них та ін. Таким чином [PERSON] не доведено факт своєї участі у проведенні будівельно-технічних роботах по поліпшенню оспорюваної квартири. Крім цього, суд вважає, що в даному випадку позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки питання щодо визнання об`єктом права спільної сумісної власності сторін двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] вже ставилося [PERSON] при зверненні до суду з позовом 25 липня 2017 року. Згідно ст. 256, 257 ЦПК України, позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Оскільки про порушення свого права позивачу було вже відомо 25 липня 2017 року, то строк позовної давності за вимогою про стягнення компенсації 12% вартості квартири за адресою: [ADDRESS] сплинув 25 липня 2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог щодо стягнення компенсації 1/2 частини вартості автомобіля та вартості частки квартири та відмову в задоволенні позову в частині визнання земельної ділянки спільною власністю подружжя в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed