Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Виклад позиції позивача. 03.03.2023 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства, зазначивши в позовній заяві, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2019 року. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01.12.2022 року (справа № 930/2114/22) шлюб між ними розірвано. Шлюб в 2019 році сторони уклали тільки тому, що відповідачка повідомила позивача, про те, що внаслідок колишніх стосунків, які відбувались в 2013-2014 роках, вона завагітніла, та народила дитину. Вона запевнила позивача, що [PERSON] , [INFO] - донька позивача, який повірив їй. Позивач, дізнавшись, що дитина його, пішов з відповідачкою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану і визнав своє батьківство, на підставі чого 21.09.2019 року сторони отримали нове свідоцтво про народження дитини (Серія [NUMBER] ) де зазначено його батьком дитини, відповідно дано дитині його прізвище та по-батькові, звісно, зроблені відповідні актові записи. Життя з відповідачкою не склалось, вона подала позов про розірвання шлюбу і шлюб між ними розірвано. Але, після припинення шлюбних стосунків, [PERSON] повідомила позивача про те, що дитина не його, вона навмисно ввела його в оману, а батьком дитини є зовсім інший чоловік. Тобто на момент визнання батьківства в 2019 році позивач не знав, що не є рідним батьком малолітньої [PERSON] . Внаслідок цього просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 3636 від 19 вересня 2014 року вчиненого у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Виклад позиції відповідача. Відповідачка відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 09.03.2023 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача 03.04.2023 від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі, витребувано докази. В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від представника позивача, адвоката Шматко Н.Г. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 29.03.2023 року від представника третьої особи надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутність, щодо вирішення позовних вимог поклалася на розсуд суду. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2019 року, [PERSON] народилася [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01.12.2022 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) Як вбачається із актового запису про народження № 3636 від 19 вересня 2014 року, батьком [PERSON] є [PERSON] , [INFO] (а.с.19) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до частини першої ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 Сімейного кодексу України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно з частиною другою ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (частина третя ст. 136 Сімейного кодексу України). Згідно з п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пунктів 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Висновки суду При цьому, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі і, як встановлено судом, таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved