Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову зазначає, що у період з 2017 року по день смерті [INFO] разом з ним постійно проживала [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, і на належні їй земельні ділянки загальною площею 8, 31 га на території Дептівської сільської ради Контопського району. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини, але йому було відмовлено так як не доведено факту проживання із спадкодавцем понад п`ять років на час відкриття спадщини. Тому позивач [PERSON] просить суд встановити факт його постійного проживання разом із [PERSON] з 2017 року по день смерті [INFO] . Ухвалою від 02 березня 2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23 березня 2023 року. Ухвалою від 23 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07 квітня 2023 року про що учасники справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали і просили задовольнити, оскільки позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги після смерті [PERSON] , так як проживав разом з нею більше п`яти років до дня її смерті, але не може належним чином оформити свої спадкові права. Представники відповідачів Дмитрівської селищної ради та Талалаївської селищної ради в судове засідання не з`явилиссь, хоча повідомлені належним чином. Від представника Талалаївської селищної ради через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Від представника Дмитрівської селищної ради жодних заяв чи клопотань до початку судового розгляду не находило. Тому судове засідання за згодою позивача та його представника проведено без участі представників відповідачів у відповідності до положень ч.3 ст 211 ЦПК України. Судом під час розгляду справи по суті встановлені фактичні обставини справи, та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні і на підставі яких встановлені відповідні обставини. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно довідки Талалаївської селищної ради від 02.06.2022 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] без реєстрації (а.с.9). Згідно довідки Дмитрівської селищної ради від 30.05.2022 року [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Талалаївської селищної ради від 14.02.2023 року [PERSON] дійсно похоронив [PERSON] , яка померла [INFO] , за власні кошти (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна у вигляді земельних ділянок на території Дептівської сільської ради Конотопського району підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією Державного акту на право власності на землю серії СМ № 003833 (а.с. 13-14). Листом приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу від 20.02.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , так як ним не надано відповідних документів, які б підтверджували родинні відносини з померлою та не підтверджено факт його проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с.12). Згідно зі ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, як це передбачає ст. 1218 ЦК України. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини згідно ст. 1264 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи у відповідності до ст. 79 ЦПК України. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Під час судового розгляду справи позивачем доведено той факт, що він проживав разом із спадкодавцем [PERSON] з 2017 року до дня її смерті [INFO] , це, крім досліджених в судовому засіданні письмових доказів, підтвердили і свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачем доведено, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем понад п`ять років породжує для нього юридичні наслідки, а саме це підтвердження необхідне для оформлення ним спадщини, іншим чином він довести цю обставину не може, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити позов, оскільки позивач довів його належними та допустимими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved