Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач 24.08.2022 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Олімп» та просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу житлово-комунальних послуг по нежитловому приміщенню №180.1 (будівельний), загальною площею 65,67 кв.м. на 16 поверсі в будівлі [ADDRESS] (будівельна адреса). Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] у грудні 2021 в усному порядку дізналася, що будівництво за адресою: [ADDRESS] завершено, але правовстановлюючі документи не оформила, приміщенням позивачка не користується. [PERSON] повідомили про необхідність сплатити комунальні платежі з січня 2022, втім договір з відповідачем вона не укладала, вартість послуг затверджена ТОВ «Віта-Олімп» в односторонньому порядку. Управитель будинку не може затверджувати тарифи на житлово-комунальні послуги, а, отже, вимоги про сплату комунальних послуг є незаконною. Ухвалою суду від 26.08.2022 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.11.2022. До суду 26.10.2022 надійшов відзив ТОВ «Бона Віта-Олімп» згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву вказано, що ТОВ «Бона Віта-Олімп» забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги у будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому відповідач фактично здійснює управління будинку. Відсутність договору не звільняє [PERSON] від розрахунків по житлово-комунальним платежам з моменту передачі об`єкта капітального будівництва експлуатуючій організації в управління. Зважаючи на те, що будинок передано в управління ТОВ «Бона Віта-Олімп» позивачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та здійснюється нарахування за житлово-комунальні послуги. З метою погашення заборгованості [PERSON] оплатила суму у розмірі 4520 грн. 14.07.2022 підписано Акт прийому-передачі, відповідно до якого ТОВ «Бона Віта-Олімп» передало, [PERSON] прийняла апартаменти №17Н за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивачем обрано не вірний спосіб захисту, адже оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види комунальних послуг чинним законодавством не передбачено. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 03.11.2022 розгляд справи відкладено на 09.12.2022. У зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси та враховуючи подання представником позивача Коверга Г.В. клопотання про відкладення розгляд справи у судовому засіданні 09.12.2022 було відкладено на 16.02.2023. У судове засідання 16.02.2023 з`явився представник відповідача [PERSON] , представник позивача [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про оголошення перерви в слуханні справи, у зв`язку з відсутністю електропостачання розгляд справи відкладено на 22.03.2023. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати працівникам та відвідувач суду в укриття, розгляд справи у судовому засіданні 22.03.2023 було відкладено на 10.04.2023. У судове засідання 10.04.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача Коверга Г.В. 10.04.2023 звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «Стікон» 27.07.2021 уклали договір №КПИП-178371 купівлі-продажу майнових прав, а саме щодо нежитлового приміщення №180.1 (будівельний номер), загальною площею 65,67 кв.м. на 16 поверсі в будівлі, [ADDRESS] (а.с.9-16). ТОВ «Бона Віта-Олімп» на підставі акту передачі в управління будинку з спортивно-оздоровчими приміщеннями та апартаментами від 31.12.2021, отримало в управління будинок [ADDRESS] (а.с.50-51). ТОВ «Бона Віта-Олімп» направило [PERSON] листа у відповідь на її звернення, яким повідомило, що акт про передачу об`єкта управляючій компанії було підписано 31.12.2021, тому нарахування за житлово-комунальні послуги є правомірним. Повідомлено, що при не використанні комунальних послуг, особа має права на неоплату лише послуг з газопостачання, електропостачання, водопостачання (а.с.4-5). ТОВ «Віта Бона-Олімп» уклало договори з постачальниками житлово-комунальних послуг (а.с.32-49). Відповідачем надано меморіальний ордер, відповідно до якого [PERSON] оплатила 10.10.2022 за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1320 грн та 15.09.2022 у розмірі 1500 грн, 20.08.2022 у розмірі 1700 грн (а.с.52-54). Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово- комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 12 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах Згідно зі ст. 7 зазначеного Закону, споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. У свою чергу, споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, системний аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що відсутність договору з управителем будинку не є підставою для списання боргу або ж не сплати фактично отриманих послуг. Щодо неотримання послуг позивач не надає жодних доказів на підтвердження таких доводів. Суд, погоджується з доводами відповідача, що позивачем обрано не ефективний спосіб захисту, з огляду на наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року при розгляді справи № 522/1528/15-ц звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А, тому, такий спосіб захисту є виключно превентивним. Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто, звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту. Зокрема, якщо суд\~розглядає справу\~про стягнення\~з боржника\~коштів,\~то останній\~має захищати\~свої права\~саме в\~цьому провадженні,\~заперечуючи проти\~позову та\~доводячи відсутність\~боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому, для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений. Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)». Також Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 жовтня 2021 року (справа № 202/7377/16-ц, провадження № 61-20139св19) дійшов висновку, що при розгляді справ про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та скасування записів про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно\~суди мають враховувати, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а саме ефективним способом захисту, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. [PERSON] просить визнати дії відповідача протиправними. Розмір нарахування не оспорюється, списання боргу не вимагається, заявлено лише вимога про визнання дій протиправними. За умови, що між сторонами існує правова невизначеність, визнання дій відповідача щодо нарахування вартості житлово-комунальних послуг жодним чином не захистить ні права, ні інтерес [PERSON] . Обраний спосіб захисту не відповідає критеріям ефективності, адже саме лише визнання дій протиправним без бажаного наслідку у вигляді відсутності заборгованості не свідчитиме про відсутність необхідності повторного звернення до суду. На підставі вищевикладеного суд дійшов переконливого висновку про безпідставність позовних вимоги, тому відмовляє у їх задоволенню.

Outcome: dismissed