Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.11.2008 року, згідно якої було відкрито кредитний рахунок та встановленого початковий кредитний ліміт, який у подальшому було збільшено до 30000,00 грн.. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по кредитному договору, станом на 14.02.2023 року виникла заборгованість у сумі 30060,25 грн., яка складається з наступного: 25373,61 грн. заборгованість за кредитом; 4686,64 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач повідомлений про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу його реєстрації у судове засідання не з`явився. Надав суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 4686,64 грн., відсутні будь-які заяви щодо збільшення кредитного ліміту. На підставі цього, [PERSON] вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та просить суд у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити. У разі задоволення позову частково або в повному обсязі розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців із щомісячною сплатою боргу рівними частинами, затвердивши графік виконання судового рішення, оскільки на утриманні у [PERSON] перебуває малолітній син, мати-пенсіонер та недієздатна сестра. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~ст. 174 ЦПК України\~визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 17.11.2008 року. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач При підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою\~статті 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями\~статті 638 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1\~ст. 634 Цивільного кодексу України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 Цивільного кодексу України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У відповідності до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг б/н від 17.11.2008р., позивачем надавалися в межах встановленого ліміту відповідачу в кредит грошові кошти. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30000,00 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, з огляду на що у нього станом на 14.02.2023р. утворилася заборгованість у розмірі 30060,25 грн., яка складається з наступного: 25373,61 грн. заборгованість за кредитом; 4686,64 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідач у відзиві зазначає на необґрунтованість нарахування заборгованості за відсотками за користування кредитом, з таким твердженням суд не погоджується, оскільки згідно довідки про умови кредитування та споживчого паспорту, які відповідач підписав особисто, банком зазначені всі умови, щодо нарахування та стягнення заборгованості за відсотками. Крім того, підписавши довідку про умови кредитування, відповідач підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». У відповідності до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на думку суду, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 25373,61 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 4686,64 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення строком на один рік, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідач у відзиві просить суд надати йому розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців із щомісячною сплатою боргу рівними частинами, затвердивши графік виконання судового рішення. Згідно\~ст. 217 ЦПК України\~суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Тобто, визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні лише за наявності для цього підстав. Посилання відповідача у відзиві на скрутне матеріальне становище не підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідач не надав суду докази на підтвердження свого актуального фінансового стану, натомість долучена інформація про майновий стан за період з 2013 року по 2020 рік не береться судом до уваги та не може бути підставою для розстрочки виконання рішення. Крім того, слід зазначити, що складний фінансовий стан не є беззаперечною підставою для надання розстрочки виконання рішення суду. Неможливість виплати за судовим рішенням відповідачем має доводитися в загальному порядку. Поряд з цим, надання розстрочки та відстрочки, у т. ч. зміну способу та порядку виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Посилання відповідача на обставини, які не підтвердженні засобами доказування, не вказують на ускладнення або неможливість виконання рішення суду та не є підставою для надання розстрочки відповідачу. Зважаючи на предмет позову, суму заборгованості, а також те, що рішення суду першої інстанції не набирає законної сили одразу після його проголошення, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду. Водночас, судом роз`яснюється, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, судом може бути вирішене питання про розстрочку виконання судового рішення на стадії його примусового виконання. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved