Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. В позовній заяві посилалась на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Інших спадкоємців окрім позивача немає. У встановлений законом строк позивач звернулась до Другої Полтавської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів для вчинення нотаріальної дії. Вона повинна була надати нотаріусу або документи, які підтверджують її родинні відносини зі спадкодавцем, або інші документи, які посвідчують її право на отримання спадщини. Позивач намагалась відновити документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем, однак виявилося, що поновити їх неможливо, бо уся родина [PERSON] народилися на території РФ, а отримати зараз актові записи про їхнє народження не є можливим, оскільки рф розпочала повномасштабну війну проти України. Відповідно до вимог статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Та обставина, що позивач проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини, підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Тому позивач просила суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала разом із спадкодавцем, [PERSON] однією сім`єю з 01.01.2004 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06 березня 2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано з Другої полтавської державної нотаріальної контори докази, а саме копію спадкової справи, відкритої до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 39). Відзиву на позов відповідач не надав. Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами суду не подавалися. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Васильєву Л.М. представляти її інтереси в суді. Представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач Полтавська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі і їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно вказаного свідоцтва про народження її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 травня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9). Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 17 червня 1997 року №236 опікуном над неповнолітньою племінницею [PERSON] призначена [PERSON] (а.с. 13). Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 12 вересня 2000 року №363 [PERSON] у зв`язку з досягненням неповнолітньою [PERSON] п`ятнадцяти років призначена піклувальником над нею (а.с. 12). Цим же рішенням зазначено прописати неповнолітню [PERSON] [INFO] до піклувальника за адресою: [ADDRESS] . З часу встановлення над нею опіки [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування частини квартири, посвідченого 14 червня 2004 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, укладеним [PERSON] , від імені якого за довіреністю діяла [PERSON] , та [PERSON] , дарувальник в особі представника подарував, а обдаровувана прийняла в дар належну дарувателю 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, за яким належну їй на праві власності 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS] вона заповідала [PERSON] . Заповіт посвідчено 11 червня 2003 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. (а.с.16). Таким чином дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 квітня 2021 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) а.с.10. Але постановою нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 25 січня 2022 року №68/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 17). Підставою для прийняття такого рішення нотаріусом вказано, що серед наданих [PERSON] документів відсутні документи, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування [PERSON] . Позасудовим порядком підтвердити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем позивач позбавлена можливості. Дослідженими в судовому засіданні доказами в повній мірі підтверджується той факт, що [PERSON] після встановлення над нею опіки постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (КЦС ВС від 07.02.2018 р. №127/1765/16). [PERSON] є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, який у визначений частиною 1 статті 1270 ЦК України, який прийняв спадщину. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 17). Оскільки юридичне значення має лише факт спільного проживання зі спадкодавцем після набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року, яким до кола спадкоємців віднесено осіб, що проживали однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років, встановленню підлягає факт спільного проживання [PERSON] зі спадкодавцем з 01 січня 2004 року. Тому позовна заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved