Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вважає, що розірвання шлюбу між нею та відповідачем не звільняє його від обов`язку утримувати їх спільних дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила в частині розміру аліментів, просила стягнути аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої уточнені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.04.2010, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2008, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Ураховуючи принцип рівності батьків у зобов`язанні утримувати своїх дітей, а також те, що відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати своїх дітей, суд дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, відповідатимуть як інтересам сторін по справі, так і вимогам розумності і справедливості та їх розмір буде необхідним та достатнім та співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, оскільки вона є звільненою від цих витрат, а тому у відповідності до ст. 141 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved