Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

В січні 2022 року [PERSON] (надалі-позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «Олга-Транс», треті особи, без самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо»», [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 56290,14 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.06.2021 року на автодорозі між селом Користова та містом Волочиськ Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - «ДТП») за участі транспортних засобів Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Олга-Транс» (надалі - відповідча), під керуванням водія [PERSON] (надалі - третя особа-2) та автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] (надалі - позивач), під керуванням водія [PERSON] . Винуватцем ДТП є [PERSON] . Транспортний засіб Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «ВУСО» (надалі - третя особа-1), страховий Поліс №200075719. Сума матеріального збитку завданого позивачу в зв`язку із пошкодженням транспортного засобу становить 85318,00 грн. Позивачем від страховика 26.07.2021 року було отримане страхове відшкодування у розмірі 29027,86 грн. Разом із тим, повного розміру завданої матеріальної шкоди майну позивача, з урахуванням рахунку №СФА-С-0378 від 22.09.2021 року, вказана виплата не покрила. Невідшкодований розмір шкоди заподіяної у результаті ДТП наразі становить 56290,14 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач подав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є безпідставним та недоведеним оскільки, позивач не звертався до страхової компанії, щодо проведення перерахунку та виплати йому завданих збитків на підставі акта виконаних робіт, відмов зі сторони страхової компанії не надходило, або якщо і надходило, то суду вони надані не були. Фактично позивач погодився із страховим відшкодуванням. Позивач не оспорював визначений страховиком розмір страхового відшкодування, який позивачем було отримано в сумі 28027,86 грн., а також, позивачем не надано документів, які підтверджують факт, що оплата відповідно до рахунку №СФА-С-0378, була пов`язана саме з відновлюваним ремонтом після дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем відповідача, яка сталась 09.06.2021. Крім того, відповідач зазначає, що позов поданий до неналежного відповідача, так як обов`язок з відшкодування шкоди у межа страхового відшкодування покладається на страховика, тобто ПрАТ СК «ВУСО». Крім того, відповідач подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких повідомив про те, що між ТОВ "ОЛГА-ТРАНС" та [PERSON] не має та не було жодних трудових взаємовідносин. Крім того, в постанові Волочиського районного суду Хмельницької області у справі №671/982/21 встановлено, що громадянин [PERSON] не працює. У зв`язку із викладеним, вважає, що відповідальність за завдані збитки під час ДТП несе саме [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 17.04.2023 року, позов підтримала та просила його задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, яке відбулось 17.04.2023 року, не з`явився, у додаткових поясненнях просив проводити розгляд справи у його відсутності. Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судове засідання, яке відбулось 17.04.2023 року, не з`явились, поважності причин неявки не повідомили. Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 09.06.2021 року на автодорозі між селом Користова та містом Волочиськ Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Олга-Транс», під керуванням водія [PERSON] , та Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданий ТСЦ 5642, під керуванням водія [PERSON] . Вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , який належить ТОВ «Олга-Транс», [PERSON] , що підтверджується копією постанови Волочиського районного суду Хмельницької області у справі №671/982/21 від 23.06.2021 року. Відповідно до копії платіжного доручення №VS113R1898FKBKUH від 10.01.2022 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 29027,86 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200075719 від 27.05.2020 року, цивільно-правова відповідальність водіїв транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] , перед третіми особами була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО». Ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну потерпілого становив 113000,00 грн., а франшиза 1000,00 грн. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 постанови Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Така особа може бути притягнена до відповідальності лише володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися. Згідно п. 72 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 р. № 755/18006/15-ц, зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завданої шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не довів факту трудових відносин між водієм [PERSON] та ТОВ «ОЛГА-ТРАНС», що виключає можливість застосування ч.1 ст.1172 ЦК України, а матеріали справи цього не містять. У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено той факт, що саме ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» повинен нести відповідальність за завданні збитки водієм [PERSON] , який на час ДТП не перебував у трудових відносинах з ТОВ «ОЛГА-ТРАНС». З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем подано позов не до належного відповідача, яким повинен бути саме заподіювач шкоди, яким є [PERSON] . Нормами ст.12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно залишити без задоволення. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed