Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.01.2023 вказану справу було направлено за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 02.22.2021\~між ним\~та відповідачем\~укладено письмовий\~договір позики\~у формі\~розписки.\~Позивач передав\~відповідачеві грошові\~кошти в\~сумі 1600\~грн.\~Відповідач зобов`язався\~повернути позику\~у строк\~до 31.12.2021.\~Умови договору\~до теперішнього\~часу відповідачем\~не виконані,\~у зв`язку\~з чим\~позивач вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача \~грошові кошти\~у загальному\~розмірі 1988\~грн.,\~з яких\~1600\~грн.\~-\~сума боргу,\~39,19\~грн.\~-\~три процента\~річних,\~348,87\~грн.\~-\~інфляційні витрати,\~а також\~ 2500 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 992,40 грн. 1.2.\~В судовому засіданні позивач присутній не був, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. 1.3.\~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1 Згідно з розпискою від 02.11.2021 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] суму в розмірі 1600 грн. та зобов`язався її повернути до 31 грудня 2021 року. На розписці відсутні позначки про сплату вищевказаного боргу відповідачем на користь позивача. 2.2. Згідно з розрахунком позивача, наведеного у позовній заяві, заборгованість відповідача за період прострочення з 31.12.2021 становить 1988,06 грн., яка складається з наступного: 1600 грн. - сума боргу, 39,19 грн. - три процента річних, 348,87 грн. - інфляційні витрати. 3. Релевантні джерела права 3.1.\~Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 3.2.\~Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022\~на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який триває до теперішнього часу. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором позики від 02.11.2021 перед позивачем не виконав і суму боргу в розмірі 1600 грн. в строк до 31 грудня 2021 року не повернув. Доказів на користь іншого до суду надано не було. У зв`язку з викладеним суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе перед позивачем зобов`язання, а отже заборгованість відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 1600 грн. Вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 4.2.\~Стосовно вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики в частині несвоєчасного його виконання, що зумовлює застосування санкцій цивільно-правової відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати за період з 31.12.2021. Разом з тим, суд не вбачає підстав для нарахування 3% річних або інфляційних втрат в період з 24.02.2022 по теперішній час, оскільки таке нарахування неможливе в період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України на всій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне здійснити розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за прострочене грошове зобов`язання за період часу з 01.01.2022 до 23.02.2022, тобто до початку введення в Україні воєнного стану. Так, станом на 01.01.2022 борг [PERSON] перед [PERSON] за договором позики складав 1600 грн. Кількість днів прострочення за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 складає 54 дні, а отже, розмір трьох відсотків річних за вказаний період становить 7,10 грн., з розрахунку 1600 грн. х 3% : 100 х 54 : 365, де 365 кількість днів на рік, а 54 кількість днів прострочення виконання. Використовуючи для обчислення інфляційних втрат показник індексу споживчих цін, що опублікований на веб-ресурсах за посиланням https://ukrstat.gov.ua та https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/, які є загальнодоступними ресурсами, розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІС сукупний індекс інфляції за весь період прострочення, ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати від простроченої суми за період з 01.01.2022 по 23.02.2022 року в розмірі 46,73 грн. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в загальній сумі 1653,83 грн., виходячи з наступного: - 1600 сума боргу; - 46 грн. 73 коп. розмір інфляційних втрат за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року включно; - 7 грн. 10 коп. розмір трьох відсотків річних за період з 01 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року включно. 4.3. Підводячи підсумок, суд зазначає, що позовні вимоги слід задовольнити частково на загальну суму 1653,83 грн. У задоволенні іншої частини вимог належить відмовити. 5.Розподіл судових витрат 5.1.\~Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 8ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач у позовній заяві вказав про наявність нього витрат на правничу допомогу. Зокрема, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 24.10.2022, укладеного позивачем 24.10.2022 з адвокатом Топором І.О. Пунктом 4.1. договору визначено, що розмір гонорару адвоката за цим договором складає 2500 грн. Також, до суду надано детальний опис виконаних робіт до вищевказаного договору, в якому сторони домовились про оплату послуг в розмірі 2500 грн., за наступні послуги: консультація, вивчення судової практики, узгодження позиції 1 год., підготовка позовної заяви - 2 год. Крім того, до суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера про сплату позивачем на користь адвоката 24.10.2022 суми в загальному розмірі 2500 грн. На думку суду сплата позивачем адвокату суми в розмірі 2500 грн. за консультацію та підготовку позовної заяви до суду, є розумним розміром витрат, який відповідає складності справи, складності проведених адвокатом робіт та наданих послуг, значенню справи для сторін. Враховуючи вищевказані обставини та факт задоволення 83,19 % позовних вимог (1653,83 грн. від 1988,06 грн. складає 83,19 %), суд вважає, що співмірним та розумним розміром витрат на правову допомогу, які відповідач має відшкодувати позивачу, буде сума в розмірі 2079,75 грн. 5.2. Сплата позивачем судового збору в загальному розмірі 992,40 грн. підтверджується квитанцією № 449118322-1 від 28.10.2022. Враховуючи те, що було задоволено 83,19 % позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 825,56 грн. (992,40 х 0,8319). На підставі викладеного,

Outcome: partial