Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2015 року виконавчим комітетом Новодружеської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, актовий запис №66. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 17 вересня 2015 року виконавчим комітетом Новодружеської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, актовий запис №66. Сімейні стосунки не склались через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. Позивач не має бажання продовжувати подальше подружнє життя. З грудня 2022 року позивач і відповідач спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2023 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 15 березня 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача, в якому вона позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2015 року виконавчим комітетом Новодружеської міської ради м. Лисичанськ Луганської області, актовий запис №66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 вересня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, серії [NUMBER] від 20 грудня 2017 року. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом про розірвання шлюбу, вказав, що сімейні стосунки не склались через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. Він не має бажання продовжувати подальше подружнє життя. З грудня 2022 року вони з відповідачем спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Відповідач визнала позов, обставини викладені у позовній заяві, не спростувала. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved