Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

прокурор звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 194 209,92 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Перечинського районного суду від 12 травня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості та визнано [PERSON] винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України; вказаний вирок набрав законної сили. Вироком встановлено, що 10 лютого 2016 року обвинувачена [PERSON] з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, умисно внесла до заяви № 956 від 10 лютого 2016 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , яку подала до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із січня по червень 2016 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 15 840,28 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму. Крім того такі самі дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері були вчинені обвинуваченою [PERSON] повторно, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 2930 від 26 червня 2016 року та № 813 від 06 лютого 2018 року, однак злочин не було доведено нею до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки за першою заявою рішенням про призначення допомоги сім`ям та дітям від 07 липня 2016 року обвинуваченій було відмовлено у нарахуванні допомоги у зв`язку із відсутністю права на таку допомогу, а за другою нарахування коштів їй було здійснено по заяві № 35 від 04 січня 2018 року. Також такі ж дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері були вчинені обвинуваченою [PERSON] повторно, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 3328 від 14 липня 2016 року, № 64 від 10 січня 2017 року, № 3011 від 04 липня 2017 року, № 35 від 04 січня 2018 року, № 2968 від 05 липня 2018 року, № 175 від 18 січня 2019 року, № 2321 від 11 липня 2019 року та № 12 від 02 січня 2020 року, внаслідок чого в період із січня 2016 року по січень 2020 року вона незаконно отримала соціальну допомогу як одинока мати на загальну суму 194 209,92 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму. Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА на даний час завдана відповідачем [PERSON] шкода у розмірі 194 209,92 грн не відшкодована. На підставі наведеного заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури просить позов задовольнити. У судове засідання прокурор Маханець В.В. не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив такий задовольнити. Представник Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА у судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та визнала позовні вимоги у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Як встановлено судом, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою [PERSON] та визнано останню винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в тому, що вона 10 лютого 2016 року з метою незаконного збагачення, переслідуючи корисливий мотив, знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, умисно внесла до заяви №956 від 10 лютого 2016 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , яку подала до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації, внаслідок чого в період із січня по червень 2016 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 15 840,28 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму. Крім того такі самі дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері були вчинені обвинуваченою [PERSON] повторно, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 2930 від 26 червня 2016 року та № 813 від 06 лютого 2018 року, однак злочин не було доведено нею до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки за першою заявою рішенням про призначення допомоги сім`ям та дітям від 07 липня 2016 року обвинуваченій було відмовлено у нарахуванні допомоги у зв`язку із відсутністю права на таку допомогу, а за другою нарахування коштів їй було здійснено по заяві № 35 від 04 січня 2018 року. Також такі ж дії з метою отримання державної соціальної допомоги як одинокій матері були вчинені обвинуваченою [PERSON] повторно, шляхом заповнення та подання до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації заяв № 3328 від 14 липня 2016 року, № 64 від 10 січня 2017 року, № 3011 від 04 липня 2017 року, № 35 від 04 січня 2018 року, № 2968 від 05 липня 2018 року, № 175 від 18 січня 2019 року, № 2321 від 11 липня 2019 року та № 12 від 02 січня 2020 року, внаслідок чого в період із січня 2016 року по січень 2020 року вона незаконно отримала соціальну допомогу як одинока мати на загальну суму 194 209,92 грн, чим спричинила державі збитки на вказану суму (а. с. 12-15). Також встановлено, що вказаний вирок набрав законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01 червня 2000 року порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України та врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою КМУ № 250 від 24 лютого 2003 року (далі Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно з пунктом 25 вказаного Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до п. 10 Порядку соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Внаслідок приховування відповідачем [PERSON] зазначених у вироку обставин, Управлінням їй виплачено надміру суми державної соціальної допомоги як одинокій матері, а саме 194 209,92 грн, з яких відповідачем жодної суми не відшкодовано. Відповідно до пункту 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення таких коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, з врахуванням вищенаведеного, а також того, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, шкода відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а відтак з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1 942,10 грн.

Outcome: approved