Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON] про захист прав споживачів в якому просила: а) розірвати договір підряду № 21052022 від 21.05.2022 року, укладений між ФОП [PERSON] та нею; б) стягнути з ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти, внесені у якості попередньої оплати в сумі 28\~500 грн. за додатковою угодою від 19.08.2022 року у розмірі 1900 грн. за додатковою угодою від 22.08.2022 року; в) стягнути з ФОП [PERSON] на її користь пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 6\~324, 66 грн.; г) стягнути з ФОП [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 57000 грн.; д) стягнути з ФОП [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.. Мотивуючи свою позовну заяву тим, що між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір підряду № 210520222 від 21.05.2022 року. Предметом вказаного договору було виконання робіт щодо виготовлення дивану «надута стяжка», крісла та пуфа згідно технічного завдання. Загальна вартість робіт складає 57000 грн., строк виконання робіт 25 робочих днів з моменту отримання виконавцем матеріалів і становить не пізніше 24.06.2022 року. На виконання умов договору на першому етапі було попередньо внесено оплату в розмірі 28500 грн.. В серпні 2022 року замовлення не було виконано, у зв`язку з чим укладено додаткову угоду від 19.08.2022 року у відповідності до якої сторони погодили про повернення грошових коштів у розмірі 28500 грн. до 01.09.2022 року. У якості замовлення пуфа було сплачено 1900 грн.. Згідно додаткової угоди від 22.09.2022 року сторони домовилися про повернення грошових коштів у розмірі 1900 грн. до 02.09.2022 року. Проте станом на день звернення до суду грошові кошти не повернуті, замовлення не виконано, договір не розірваний. У зв`язку з чим звертається до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав, як споживача. Ухвалою суду від 26.10.2022 року позовну заяву позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву в якому просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з огляду на наступне. Так дійсно між сторонами було укладено 21.05.2022 року договір підряду № 21052022 відповідно до якого необхідно біло виконати роботи щодо виготовлення дивану «каретна стяжка», крісло пуф згідно технічного завдання та фото ескізу. Станом на 16.08.2022 року замовлення позивачки було виконано і доставлено згідно адреси, однак позивачка відмовилася підписувати акт приймання-передачі виконаних робіт, мотивуючи це затримкою виготовлення замовленню, а також «не відповідає її уявленню». Жодних додаткових угод щодо повернення коштів зі сторони виконавця та замовника не було підписано. Звернули увагу суду,що договір підряду № 21052022 від 21.05.2022 року був направлений позивачці новою поштою і відповідно підписаний з його сторони, що підтверджується скріншотами листування. Щодо штрафних санкцій вказали,що з 24.02.2022 року в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до п.5.1 Договору підряду сторони звільняються від відповідальності за часткове або не повне виконання зобов`язань за цим договором, якщо воно сталося за наслідками природних явищ, обставинами непереборної сили. Щодо моральної шкоди, звернули увагу суду, що розмір моральної шкоди є необґрунтованим, не розумним та таким, що приводить до збагачення потерпілої особи. На адресу суду 23.11.2022 року від адвоката Чмух Ю.В., яка діє в законних інтересах ФОП [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява в якій просила: стягнути з [PERSON] 28\~500 грн. суму основного боргу, інфляційні витрати 1\~594, 86 грн., 3\~565, 93 грн. штрафні санкції, 215, 50 грн. - 3% річних та 10\~000 грн. витрати на правову допомогу. Мотивуючи зустрічний позов тим, що сторонами не заперечується про укладання договору підряду № 21052022. Загальна вартість робіт 57\~000 грн..Станом на 16.08.2022 року замовлення позивачки було виконано, однак остання відмовилася підписувати акт приймання передачі виконаних робіт, мотивуючи це затримкою виготовлення замовленню, а також «не відповідає її уявленню». Відповідно до Додатку № 3 Постанови КМУ від 19.03.1994 року за № 172 вказаний товар належної якості, не підлягає обміну та поверненню. У відповідності до цивільно процесуального законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору. Заборгованість позивачки складає 28\~500 грн.. У зв`язку з невиконанням позивачкою повної сплати за виготовлене замовлення, вона має понести відповідну відповідальність у виді сплати 3% річних і інфляційних витрат та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з 16.08.2022 року ( дата доставки товару) по день звернення до суду, що складає інфляційні витрати 1\~594, 86 грн., 3\~565, 93 грн. штрафні санкції, 215, 50 грн. - 3% річних. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2022 року прийнято зустрічний позов до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання та об`єднано в одне провадження зустрічний позов ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON] до [PERSON] (справа № 212/6397/22, провадження 2/212/319/23), з первісним позовом [PERSON] до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON] про захист прав споживачів. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.02.2023 року закрито підготовче провадження у справи та призначено її до судового розгляду. Позивачка за первісним позовом у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, оскільки вважала, що договір з боку відповідача невиконаний. Так, виготовлені вироби не відповідали фотографіям з сторінки виконавця в мережі "Instagram" та не проходив у двері. До того ж, виконавець обіцяв повернути гроші, але цього не зробив. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, просив задовольнити зустрічний позов. Зокрема пояснила, що строк на виконання договору слід рахувати з моменту, коли було придбано матеріали для виробництва меблів, а отже строк не порушено. До того ж, замовнику два рази доставлялись меблі додому, але заказ не було прийнято. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного висновку. За правилами ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.\~4\~ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Сторонами не\~заперечувалось,\~що 21.05.2022\~року між\~ [PERSON] \~та ФОП\~ [PERSON] було\~укладено договір\~підряду №\~210520222.\~Предметом вказаного\~договору було\~виконання робіт\~щодо виготовлення\~дивану «надута\~стяжка»,\~крісла та\~пуфа згідно\~технічного завдання.\~Загальна вартість\~робіт складає\~57000\~грн.,\~строк виконання\~робіт 25\~робочих днів\~з моменту\~отримання виконавцем\~матеріалів (а.с.\~12-13;\~55-58). Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Сторона позивача наполягала, що між сторонами 22 серпня 2022 року було укладено додаткову угоду про повернення коштів до договору у розмірі 1900 гривень, та додаткову угоду про повернення коштів від 19.08.2022 року в розмірі 28 500 гривень, однак вказані договори не підписані сторонами (а.с. 8, 8 зворотній), а отже не є укладеними. Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказує на те, що ФОП [PERSON] не виконано умови договору, меблі не були доставлені у строк, встановлений договором, та відповідно не встановлені їй, а тому як наслідок, просить розірвати договір та стягнути грошові кошти, які були сплачені нею на виконання умов договору в якості авансу. Крім того, зважаючи на неправомірні дії ФОП [PERSON] просить також стягнути з нього пеню. В свою чергу, ФОП [PERSON] зазначає, що ним були виконані умови договору, водночас, [PERSON] відмовилась прийняти замовлення та сплатити залишок його вартості у зв`язку з тим,що була затримка виготовлення замовлення та воно «не відповідає її уявленню». Правилами ч.1 ст.\~865\~ЦК України закріплено: за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Правовими приписами ст.\~872\~ЦК України встановлені права замовника у разі істотного порушення підрядником договору побутового підряду. Відповідно до ч. 1\~ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. За змістом ч. 2 ст. 872 ЦК України, у разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Крім того, відповідно до п. 3\~ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання також мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимоги, що звичайно ставляться. Сторони не заперечували, що після першого повідомлення виконавець безоплатно усував недоліки висловлені замовником. За таких обставин позивачка на власний розсуд скористалась своїм правом як споживача. При цьому, стороною позиваки не зазначено у чому саме полягає невідповідність виготовлених відповідачем меблів умовам договору та домовленостям сторін. В розділі сьомому Договору "Гарантії" сторони унормували, що наявність, протягом терміну гарантії, недоліків (дефектів, недоробок) і термін їх усунення фіксуються двостороннім актом, в матеріалах справи відсутні докази, які б визначали вимоги до меблів їх характеристик та комплектності на підставі яких можна було б встановити невідповідності виробів умовам Договору, або якими було б встановлено такі невідповідності, також відсутні будь-які схеми, ескізи, координати відповідно до яких можна було б встановити як має виглядати кінцевий виріб. Доказів направлення Акту невідповідності та претензії на адресу відповідача, суду також не надано. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Клопотань про проведення судових експертиз суду не заявлено. До суду надано скрін-шоти переписки у Viber на яких видно, що замовлення виготовлено та сторона відповідача обумовлювала час та день, як буде зручно позивачці, для доставки меблів, скрін-шоти виготовленого дивану, пуфу. Так, Верховний Суд у постановах від 13.07.2020 у справі №753/10840/19, від 18.02.2021 у справі №442/3516/20 надані сторонами скрін-шоти повідомлень з телефону та планшету,роздруківки з Viber фактично визнав належними та допустимими доказами, які досліджені судами у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка. Враховуючи практику Верховного суду, суд вважає надані сторонами скрін-шоти повідомлень з телефону роздруківки з Viber належними та допустимими доказами. Проте, через їх фрагментарність та відсутність послідовного датованого викладу суд не може переконатись у достовірності викладених у них фактах. Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Щодо посилання представниці відповідача за первісним позовом на форс-мажорні обставини, як на підставу відмови в позові в частині пені суд звертає увагу, на наступне: загальновідомим є факт розміщення на сайті Торгово-промислової палати України листа №2024/02.07.1 від 28.04.2022 р., згідно якого Торгово-промислова палата України засвідчила настання з 24.02.2022 р. форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) військову агресію російської федерації, що стало підставою для введення воєнного стану. Незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Зокрема, у будь-якому разі стороні необхідно довести, що зобов`язання не виконане саме у зв`язку з воєнними діями. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності 18.12.2014 (далі - «Регламент»). Відповідно до пункту 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Таким чином, по кожному окремому договору сторони повинні отримати сертифікат про форс-мажорні обставини. Такого сертифікату відповідачем не надано, суд також підкреслює, що договір укладено майже на третій місяць після оголошення військового стану, а отже ця обставина була відома сторонам на той момент, а отже ця обставина не є підставою для відмови у позовних вимогах. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц. Оскільки суд відмовляє у задоволені позовних вимог щодо розірвання договору, стягнення з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати та пені у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди як похідної від порушення прав особи, оскільки таких обставин судом не встановлено. Щодо зустрічного позову. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями статті 89 ЦПК України закріплено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім`я замовника, якщо інше не встановлено договором. При цьому, розділом 6 Договору між сторонами унормовано, що виконавець здає замовнику виконані роботи по акту прийому-передачі, в якому вказується обсяг і вартість робіт. Закінченням робіт вважається підписання сторонами Акту-прийому-передачі (додаток № 1 до цього договору) виконаних робіт (а.с. 57). Позивачем за зустрічним позовом не надано до суду доказів, що складався акт прийому-передачі відповідно до умов договору. Більш того, сторони не заперечували, що ними було досягнуто попередньої домовленості про розрахунки після реалізації меблів, а отже підстав для стягнення з [PERSON] на користь фізичної-особи-підприємця [PERSON] суми основного боргу, інфляційного збільшення на цю суму та штрафних санкцій відсутні.

Outcome: dismissed