Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

23.12.2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , визначити місце проживання неповнолітньої дочки з нею, прізвище залишити без змін. Свої вимоги мотивувала тим, що через конфлікти та відсутність взаєморозуміння між ними втрачено почуття любові та поваги. Вказала, що проживають окремо понад 4 роки, шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин та примирення неможливе, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Тому змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 26.12.2022 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання. 16.01.2023 року сторонам надано строк на примирення терміном 1 місяць, провадження у справі зупинено до закінчення такого строку на примирення. 21.02.2023 року провадження у справі поновлено, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 24.04.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Сторони у судове засідання не прибули. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони 30 грудня 2016 року зареєстрували шлюб у Новоград-Волинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №372, що стверджується свідоцтвом про шлюб/а.с.4/. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина : дочка [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, поступово втратили зв`язки між собою, а, отже, сім`я припинила своє існування, наданий судом строк на примирення сторін не примирив. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу суд залишає без змін. Місце проживання неповнолітньої дочки суд визначає з позивачем, оскільки щодо даної обставини не надійшло заперечень. Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та стягує судові витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved