Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що вона 20.06.2020 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі РАЦС по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач аліменти нікому не платить, працює, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі (а.с.20). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (а.с.27). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законник підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 24 червня 2020 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2020 року ( а.с. 2). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 10.02.2022 року та серії [NUMBER] від 23.09.2020 року відповідно (а.с. 6, 7). Позивачка [PERSON] разом з дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї Виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 03.02.2023 року №593, (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд, врахувавши що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки являється працездатним, здоровий, позов визнав, вважає, що з відповідача [PERSON] , слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно ст. 191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved