Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Ріальто», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), в якому просить: стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованість за договором № 210309-36238-1 від 09.03.2021 станом на 11.11.2022 у розмірі 22900,00 грн., яка складається з: 4000,00 грн. заборгованість за кредитом; 2100,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,75% за кожен день користування кредитом за період з 09.03.2021 по 08.04.2021 (включно); 16800,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 09.04.2021 по 06.08.2021 (включно), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: 2481,00 грн судового збору та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 09.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210309-36238-1, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 09.03.2021 на платіжну картку, що підтверджується чеком. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210309-36238-1 від 09.03.2021 перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». У зв`язку з тим, що відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, тобто належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 11.11.2022 виникла заборгованість у сумі 22900,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4000,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками, відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,75% за кожен день користування кредитом в період з 09.03.2021 по 08.04.2021 (включно) в сумі 2100,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом в період з 09.04.2021 по 06.08.2021 (включно), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сумі 16800 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору від 09.03.2021 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення ТОВ «ФК «Ріальто» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 20.01.2023 цивільну справу № 643/1024/22 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих документів. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 01.03.2023 представником відповідача подано письмові пояснення по справі, у яких представник відповідача зазначив, що [PERSON] у будь-який спосіб не укладав договір позики № 210309 від 09.03.2021 у редакції, яка була надана до суду. Вказав, що у розумінні ст.207 ЦК України, ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, у разі підписання його за допомогою електронного цифрового підпису, за умови, якщо останній підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа, який був чинним на момент накладення електронного цифрового підпису. В даному випадку відсутній факт підписання (укладення) договору з боку відповідача, зокрема, за допомогою електронного цифрового підпису та наявності сертифікату, без отримання листа на електронну адресу та СМС-повідомлення. Відмітив, що позивачем не надано до позовної заяви доказів отримання відповідачем СМС-повідомлення (СМС-коду 705242), без якого неможливо підписати договір позики (п.4.14 Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту). Зазначив, що з довідки, доданої до позовної заяви, не вбачається факту отримання [PERSON] коштів у розмірі 4000 грн., оскільки у ній зазначено лише фрагмент номеру карткового рахунку отримувача - [NUMBER] - та відсутня вказівка на володільця зазначеного рахунку. Вважає, що надані позивачем копії документів завірені з порушенням р.10 гл. 2 Правил організації діловодства, у зв`язку з чим вони не можуть вважатися належними доказами, а позовна заява підлягає залишенню без руху. Пояснив, що відносно відповідача приватним виконавцем Ніколаєнко І.Р. було відкрито виконавче провадження № 67457438 щодо стягнення коштів на користь позивача за виконавчим написом приватного нотаріуса Золотих О.С. про стягнення заборгованості в сумі 23600 грн. за період з 08.04.2021 по 24.09.2021, і цей виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню, відповідно до рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 31.08.2022 по справі № 613/130/22. Стверджує, що позивачем було допущено помилку в розрахунку суми заборгованості, оскільки відповідно до п.1.3 договору проценти нараховуються до 08.04.2021, однак, виходячи з розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем нараховано проценти до 11.11.2022. Вказав, що відповідачем не було отримано від позивача (стягувача) письмової вимоги про погашення заборгованості, надіслання якої є обов`язковим в силу ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування». Доказів надіслання такої вимоги позивачем до позовної заяви не додано. Разом з тим, у розумінні правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.11.2021 по справі № 758/14854/20, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавляє його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості подати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Враховуючи викладене, представник відповідача просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, представником відповідача подано клопотання про застосування позовної давності до всіх позовних вимог позивача у справі № 613/1024/22. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03.03.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»: 1) інформацію, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; 2) виписку з карткового рахунку, відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 09.03.2021 по 14.03.2021; 3) інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 09.03.2021 по 14.03.2021; 4) інформацію, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 17.03.2023 до суду надійшли витребувані докази. 07.03.2023 позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що кредитний договір № 210309-36238-1 від 09.03.2021 був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Для вчинення цього договору відповідач зареєструвався на веб-сайті відповідача, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надіслання електронного повідомлення, підписаного електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. Зразок кредитного договору, який є договором приєднання у розумінні ч.1 ст.634 ЦК України, а також Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», які є публічною офертою на укладення договору та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, були викладені в мережі Інтернет для загального доступу на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. Враховуючи викладене, вказаний договір вважається укладеним у розумінні ст.ст.205, 207 ЦК України, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Доводи представника відповідача про допущення помилки при нарахуванні суми заборгованості, яка є предметом стягнення за даним позовом, на думку позивача, є хибними, оскільки кредитним договором передбачено нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% - у межах строку користування кредитом (30 днів), та у підвищеному розмірі 3,5% - за кожен день користування кредитом понад встановлений строк. При цьому, представник позивача, зазначаючи про розбіжності в розрахунках заборгованості, не навів свого контррозрахунку заборгованості. Щодо виконавчого провадження № 67457438 про стягнення заборгованості за договором № 210309-36238-1 від 09.03.2021 за виконавчим написом № 8083, виданим 11.10.2021 приватним нотаріусом Золотих О.С., зазначено, що вказаний виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження було завершено. Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у надісланому до суду письмовому клопотанні просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначив, що проти позовних вимог заперечує. 15.03.2023 від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про припинення представництва інтересів [PERSON] у зв`язку з припиненням дії договору про надання правової допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Ріальто" право вимоги до позичальників, зокрема до позивача [PERSON] (а.с.23-26). 09.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено договір № 210309-36238-1, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4000 гривень строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту за кожен день користування - в межах строку визначеного у п.1.3 договору (30 днів), та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день користування кредитом понад строк (а.с. 7-8). Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до наданого позивачем витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua, для укладення кредитного договору сторони вчинили наступні дії у цій системі : 14.02.2021 о 15:34 - введення позичальником даних по заяві, 09.03.2021 о 16:04 - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) в особистому кабінеті позичальника, 09.03.2021 о 16:04 позичальнику відправлено SMS-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору, 09.03.2021 о 16:11 позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відпрвілено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), 09.03.2021 о 16:12 друкованоа форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінетіі позичальника, 09.03.2021 о 16:12 кредитні кошти було перераховано на карту позичальника. Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua [PERSON] було створено анкету-заяву на кредит № 751273 від 14.02.2021, сума кредиту - 4000,00 грн., строк кредиту - 30 днів, складові частини за користування кредитом - 2100,00 грн. за ставкою 1,75% за кожен день строку користування кредитом, річна процентна ставка 638,75%, позичальник - [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , дата народження - [INFO] , номер мобільного телефону - [NUMBER] , платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту : [NUMBER], банк, що випустив картку - АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» від 11.11.2022 № 68534 СМС-повідомлення від альфіа-імені «MONETKA» з текстом «Для підтвердження згоди з умовами договору введіть 705242» було доставлено на номер [NUMBER] 09.03.2021 о 16:04 год. (а.с.29). Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. З наведеного випливає, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, а доводи представника відповідача про те, що [PERSON] у жодний спосіб не укладав кредитного договору із ТОВ «Фінанс Інноваця» та не отримував СМС з кодом підтвердження 705242, є безпідставними. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 4000 гривень, що підтверджується чеком від 09.03.2021 (а.с. 9). Відповідно графіку розрахунків, який є додатком до договору від 09 березня 2021 року, [PERSON] має повернути ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» 6100 гривень, у т.ч.4000 грн. - сума кредиту, 2100 гривень - нарахована сума процентів. Станом на день подачі позову до суду відповідач у повному обсязі борг не повернув, не здійснив жодного платежу в рахунок погашення боргу (а.с. 10). Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11.11.2022 загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 09.03.2021 становить 22900 гривень, з яких: 4000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2100,00 гривень прострочена заборгованість по несплаченим процентам; 16800,00 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3. Договору (а.с. 10). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом - 1,75% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», які розміщені на сайті monetka.ua. Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У п.п. 5.2-5.2.2 договору вказано, що позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання. Згідно з п. 4.14 Правил, впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому, продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отримання кредиту, та дає з дати сплати нарахованих %. Також, для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів. Оскільки [PERSON] не було вчинено дій, обумовлених в п. 4.14 Правил, договір кредиту від 09.03.2021 не був пролонгований та закінчив свою дію 08.04.2021. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] процентів за кредитом у розмірі 16800,00 грн., нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (08 квітня 2021 року), є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Вимог про стягнення відсотків згідно статті 625 ЦК України позивачем в даному позові заявлено не було. Слід відмітити, що пункт 3.3. договору чітко передбачає нарахування відсотків за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення, та у разі пролонгації договору. З огляду на викладене, суд відхиляє доводи представника позивача про те, що п. 3.3 кредитного договору встановлено розмір процентної ставки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача 6100,00 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованості за кредитом; 2100,00 грн. - заборгованість по несплаченим процентам. Доводи представника відповідача про відсутність доказів отримання [PERSON] суми в розмірі 4000,00 грн. суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки наданою на ухвалу суду відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 08.03.2023 підтверджується як належність [PERSON] банківської картки № [NUMBER] та номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) [NUMBER] , так і факт надходження 09.03.2021 на вказану картку суми в розмірі 4000,00 грн. (зарахування переказу на картку). Посилання представника відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10.11.2021 по справі № 758/14854/20 щодо неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором, суд відхиляє, оскільки вказана постанова Верховного Суду ухвалена у справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а не про стягнення заборгованості, як у даному випадку. Клопотання представника відповідача про застосування позовної давності до всіх позовних вимог у справі № 613/1024/22 не підлягає задоволенню, оскільки кредитні кошти [PERSON] отримано 09.03.2021, право вимоги у ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» за цим договором виникло 09.04.2021, а дану позовну заяву подано (здано для відправки засобами поштового зв`язку) 28.11.2022, тобто, в межах трирічного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що позивачем при подачі даного позову було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн., беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Ріальто» (на 26,64%), на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 660,94 грн. (2481,00 грн. х 26,64%). Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн., суд зазначає, що відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень ст. 137 ЦПК України випливає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано до матеріалів справи : копію договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02.06.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, копію довіреності від 17.06.2022 на представництво інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» адвокатом Руденком К.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 26.09.2022 на суму 96000,00 грн., відповідно до якого ФОП [PERSON] надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Ріальто» послуги, зокрема, з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 210309-36238-1 від 09.03.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом із позовною заявою (вартість послуги - 8000,00 грн.) та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № 210309-36238-1 від 09.03.2021 (1000,00 грн.); копію платіжного доручення № 247 від 14.10.2022 про сплату ТОВ «ФК «Ріальто» [PERSON] суми в розмірі 96000,00 грн. (а.с.30-35). Відповідно до п.1.1 договору від 02.06.2022 № 02/06/2022 Виконавець адвокат ФОП [PERSON] зобов`язується надати Замовнику наступні юридичні послуги : складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, представництво інтересів Замовника ТОВ «ФК «Ріальто» в органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а Замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.3.1 договору вартість послуг виконавця становить - 8000,00 грн. - складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника Замовника, 3000,00 грн. - складання відповіді на відзив на позовну заяву, заперечення, додаткових пояснень; 1000,00 грн. - складання та надіслання адвокатського запиту; 1000,00 грн. - складання заяв, клопотань; 2500,00 грн. - участь у судовому засіданні. Вартість послуг Виконавця, що були надані Замовнику та не вказані у п.3.1 Договору, визначено сторонами в актах наданих послуг та рахунках на оплату. Замовник оплачує Виконавцю послуги шлязом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного акту наданих послуг, якщо в акті не визначено інше. Вартість послуг, що вказана в актах наданих послуг, є остаточною, та включає всі затрати Виконавця, що пов`язані з наданням послуг. Виконавець не має права на додаткове відшкодування понесених витрат понад суду, що значитиметься в актах наданих послуг. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Враховуючи, що наданими позивачем документами підтверджується факт понесення ТОВ «ФК «Ріальто» витрат на правничу допомогу адвоката Руденка К.В. у розмірі 9000,00 грн., який узгоджується зі змістом договору № 02/06/2022 від 02.06.2022, беручи до уваги, що відповідачем не подано заяви про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу позивача з огляду їх не співмірність, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 2397,60 грн. (9000,00 грн. х 26,64%).

Outcome: partial