Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

23.12.2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 09.12.2021 року постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. При розгляді даної справи встановлено, що 06.11.2021 року о 14 год. 50 хв. відповідач на річці Південний Буг 1000 м вниз за течією від с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області ловив рибу з берега забороненим знаряддям лову - "павуком" капроновим зеленого кольору. При огляді було виявлено рибу: снула молодь тарані в кількості 10 особин. Своїми діями порушив п. 3.15, 4.11 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 9 від 15.02.1999 року, та заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 15640,00 гривень, розрахованих відповідно Такс для обчислення розміру відшкодування школи. заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 року № 1209. Однак під час винесення постанови судом не прийнято рішення про відшкодування шкоди завданої незаконними діями [PERSON] . Представник позивача до суду не з`явилась, однак на адресу суду надіслала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги не змінює та підтримує та просить розглядати справу без її участі. Відповідач також до суду не з`явився, проте надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд розглянути справу без його участі та вирішити питання розподілу судових витрат з урахуванням ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відносно [PERSON] , внаслідок незаконного лову риби, головним державним інспектором відділу ОВБ «Миколаївського рибохоронного патруля» складено протокол про адміністративне правопорушення № 017350/1083 від 06.11.2021 року за ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 7). Як вбачається з копії опису об`єктів лову (добування) від 06.11.2021 року у [PERSON] вилучено: тарань-молодь снула розміром 3-7 см 10 ос. х1567, вагою 0,05 кг. Розмір шкоди складає 15640 грн.(а.с. 8). Згідно копії опису-оцінки знарядь-лову, у [PERSON] вилучено: павук капроновий, зеленого кольору, розміром 106х110 см, вічко 0,3 мм (а.с. 9). Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09.12.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією знаряддя і засобу вчинення правопорушення - павук капроновий, зеленого кольору, розміром 106х110 см, вічко 0,3 мм. Питання про відшкодування заподіяної шкоди в сумі 15640 гривень, судом не вирішувалось (а.с. 5-6). У матеріалах справи є копія претензії про сплату збитків, нанесених рибному господарству України, проте шкода добровільно відповідачем не відшкодована (а.с. 11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, з врахуванням викладеного, суд вважає, що вина [PERSON] у спричиненні шкоди рибним запасам України є доведеною. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, в тому числі, у порушенні правил використання об`єктів тваринного світу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 10, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні: в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу; інших порушеннях. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1, п. «ж» ч. 2, ч. 4 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Враховуючи норми «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21.11.2011 року, розмір завданої шкоди складає: 15640 грн. (10 особин х 17 неоподаткованих мінімумів доходів громадян х 92 (ціна одного тарані), тому, суд погоджується із розрахунком шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів, наданої позивачем у позовній заяві та описі. З урахуванням зазначених законодавчих норм, оцінивши надані позивачем докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення зі [PERSON] на користь держави майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення в сумі 15640 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: partial