Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

I. Зміст позовних вимог 12.07.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису №275 від 05.07.2019 про народження [PERSON] , здійсненого Коломийськими відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Зобов`язати Коломийський відділ державної РАЦС внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] . Видати нове свідоцтво про народження на ім`я дитини. II. Позиція позивача В обґрунтування позову позивач зазначає, що він з квітня 2018 року по червень 2022 року проживав однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , народження якої зареєструвала у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, про що складено відповідний актовий запис №275 та видано свідоцтво про народження. Батьком народженої дитини на підставі ч. 1 ст. 122 СК України було записано позивача, проте вважає, що актовий запис про народження дитини не відповідає дійсності. Позовні вимоги заявлені на підставі ст. ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовільнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. ІІІ. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] не скористалася правом на подання суду письмового відзиву на позов, яке їй було роз`яснено ухвалою від 18.07.2022. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. IV. Позиція третьої особи Третя особа надала суду письмові пояснення, в яких зазначили, що 05.07.2019 [PERSON] та [PERSON] звернулись до відділу у зв?язку з реєстрацією народження дитини. Останні у шлюбу між собою не перебували, тому їм роз`яснили порядок та умови відповідної реєстрації спільної дитини. У свою чергу [PERSON] підтвердив, що дитина, народжена [PERSON] є їх спільною, а він є біологічним батьком. За заявою матері та батька дитини про визнання батьківства було складено актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Даний актовий запис зі змістом, кого сторони були ознайомлені, засвідчений її підписами і жодних заперечень з цього приводу не було. Просили проводити судовий розгляд за їх відсутності. V. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Суд ухвалою від 10.08.2022 задовольнив клопотання позивача та призначив у справі судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання чи є позивач біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 02.09.2022 виправлено описку у вищезазначеній ухвалі, зокрема вважається правильною назва експертизи «судова молекулярно-генетична експертиза». Відповідно до ухвали суду від 28.10.2022 провадження у справі поновлено у зв?язку з неможливістю проведення експертизи через неявку [PERSON] та [PERSON] для відібрання порівняльних зразків. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2022 повторно призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Суд ухвалою від 28.02.2023 поновив провадження у справі, оскільки відповідач для відібрання зв?язків не з`явилась, експертизу проведено не було. Ухвалою суду від 14.03.2023 у задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи актового запису про народження [PERSON] відмовлено. Підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. За приписами\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження від 05.07.2019 серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , про що 05.07.2019 складено відповідний актовий запис №275. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . VІІ. Норми права, які застосував суд. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8\~ст. 7 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1\~ст. 126 СК України\~передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~ст. ст. 122, 124, 126, 127\~цього Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред`явивши позов\~про виключення\~запису про\~нього як\~батька з\~актового запису\~про народження\~дитини. У\~разі доведення\~відсутності кровного\~споріднення між\~особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~суд постановляє\~рішення про\~виключення відомостей\~про особу\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про її\~народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович против Сербии», що у відповідності до\~ст.\~8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява №3150/05, п. 109, рішення ЄСПЛ від 17.05.2007). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання особи, якій відмовлено в державній реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з наявністю однієї з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, повинен викласти причину такої відмови в письмовій формі (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану») після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відповідно до\~п.\~2.12,\~п.\~2.13.1\~наказу Міністерства\~юстиції України\~від 12.01.2011\~№96/5\~«Про затвердження\~Правил внесення\~змін до\~актових записів\~цивільного стану,\~їх поновлення\~та анулювання»\~підставою для\~внесення змін\~в актові\~записи цивільного\~стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. VIІІ. Оцінка суду Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Позивач зазначаючи, що він не визнає себе біологічним батьком дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом. Тлумачення\~ст. 136 СК України\~свідчить, що підставою для оспорювання батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Експертизи призначені ухвалами від 10.08.2022 та 05.12.2022 не були проведені у зв`язку з тим, що [PERSON] з дитиною [PERSON] двічі не з`являлись до експертної установи для відбору зразків біологічного матеріалу. Таким чином [PERSON] ухилилась від проходження експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити, чи спростувати наявність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] .\~ Наведені обставини доводять недобросовісність процесуальної поведінки відповідача, що знайшло прояв у невиконанні ухвал суду, якими останню було зобов`язано з`явитися з дочкою [PERSON] до експертної установи у визначений експертом час, з метою відбору необхідних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Крім того, про необхідність відповідача з дитиною з`явитись до експертної установи у конкретний час та дату суд повідомляв відповідача листами. Позивач в стадії підготовчого провадження зазначав, що протягом спільного проживання відповідач не повідомляла його про те, що він не є біологічним батьком дитини, тобто в момент реєстрації дитини він не міг знати та не знав, що не є її біологічним батьком. Таким чином, під час розгляду справи встановлено,\~\~що [PERSON] вважаючи себе батьком дитини, подав про це відповідну заяву до органу РАЦСу,\~проте на момент подачі даної заяви не знав, що він не є біологічним батьком. Зазначений факт також підтверджується тим, що в ході розгляду справи позивач просив призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, проте вказана експертиза не була проведена, у зв`язку з ухиленням саме відповідача від явки\~разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів, а тому вищезазначені обставини є обґрунтованою підставою для виключення з актового запису про народження відомостей про батьківство дитини. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 по справі №551/574/18 (провадження №61-4066 св 19). Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. Встановлення батьківства належним чином гарантує інтереси дитини щодо встановлення її походження. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки\~ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини\~і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07.05.2009, заява №3451/05). Згідно з ч. 4, п. п. 3-5 ч. 5\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо,\~суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Нез`явлення відповідача разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства. При цьому судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та забезпечення участі відповідача разом із дитиною у її проведенні. Відповідач же не довела наявність поважних підстав, які б перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків дитини. Вказані дії та бездіяльність відповідача призвели до неможливості проведення експертизи. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №478/690/18 (провадження №61-18333св19); від 09.09.2020 у справі №277/836/16-ц, (провадження №61-48029св18). ІХ. Висновок суду Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки відповідач\~ухилилася від явки\~разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи, не надала суду достатні та достовірні докази того, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, суд надавши оцінку усім доказам в сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій. Оцінюючи позовні вимоги [PERSON] щодо зобов`язання третьої особи внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , суд зважаючи на вищезазначені норми в частині підстав внесення відповідних змін, вважає останні такими, що задоволенню не підлягають. Х. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. ХІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений останній під час звернення до суду з позовом у встановленому законодавством розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial