Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів. Заяву мотивував тим, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з метою призначення пенсії по інвалідності, однак отримав відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що на титульній сторінці трудової книжки серії [NUMBER] від 13 листопада 1980 року значиться прізвище « [PERSON] » " замість « [PERSON] ". Заявник подав до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу просив розглядати у його відсутності. Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 26 грудня 2000 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці записано « [PERSON] ». Згідно картки платника податків , виданої ДПС України значиться прізвище « [PERSON] ». Згідно копії Трудової книжки [NUMBER] від 13 листопада 1980 року., трудова книжка видана на ім`я « [PERSON] » . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявника про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів, тому суд прийшов до висновку про встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 13 листопада 1980 року виданої на ім`я « [PERSON] » На підставі викладеного, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" та

Outcome: approved