Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

В травні\~2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~квартирою та\~виселення.\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач вказав,\~що він\~з21.04.2020 року є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру набуте ним на підставі договору дарування квартири від 21.04.2020 року та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності № 36303451, що підтверджується витягом з державного реєстру № 207199127 від 21.04.2020 року. Згідно довідки №К-03-19775 від 17.04.2020 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] (дата реєстрації 05.11.1987 року) та [PERSON] (дата реєстрації 12.03.2020 року). Незважаючи на наявність зареєстрованого місця проживання, [PERSON] за цією адресою ніколи не проживала та не проживає. [PERSON] фактично проживає в квартирі [ADDRESS] , в якій має право власності на 1/4 ідеальну частку. Отже, реєстрація місця проживання [PERSON] в його квартирі є формальною та перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись власністю. Крім того, у зв`язку з реєстрацією [PERSON] у його квартирі він змушений сплачувати житлово-комунальні послуги за особу, яка фактично їх не споживає та в квартирі не проживає. Після набуття ним права власності на квартиру [PERSON] відмовляється у добровільному порядку зняти з реєстрації своє місце проживання. У них з [PERSON] склались вкрай неприязні стосунки. Отже, його право власності порушується відповідачем та підлягає захисту в судовому порядку. [PERSON] не є членом його сім`ї, спільним побутом вони не пов`язані, а тому подальша реєстрація її місця проживання в його квартирі створює йому перешкоди у реалізації прав власника цієї квартири. Враховуючи незначний проміжок часу реєстрації місця проживання [PERSON] (з 12.03.2020 року) у спірній квартирі, наявність у власності відповідача частки в іншій квартирі та фактичне її проживання за іншою адресою - відсутні будь-які перешкоди у позбавленні відповідача права користування його квартирою та зняття її з реєстрації. Відповідно до абз. 3 п. 26 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. № 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. 25.06.2020р. позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив також виселити відповідача з належної йому квартири, у зв`язку із вселенням та її фактичним проживанням у квартирі. З врахуванням наведеного позивач просить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , зняти її з реєстрації місця проживання, та виселити з вказаної квартири. Ухвалою Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 14.08.2020р.\~провадження у\~справі було\~зупинено до набрання законної сили рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в цивільній справі №686/15653/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Макухіна Ольга Григорівна про визнання недійсним договору дарування квартири. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2020р. провадження у справі було поновлено. Ухвалою Хмельницького\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 22.02.2021р.\~провадження у\~справі було\~зупинено до набрання законної сили рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в цивільній справі №686/2400/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.07.2022р. провадження у справі поновлено. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, суду додатково пояснив, що позивач вказуючи у збільшених позовних вимогах обставини проживання відповідача у квартирі доведеними, виходив виключно із показань самої відповідачки. Однак, згідно показів свідків та досліджених письмових доказів по справі, відповідачка у вказаній квартирі фактично ніколи не проживала. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки вона здійснювала догляд [PERSON] до самої його смерті, проживала там постійно, і він її прописав у квартирі. З липня 2021 року вона мешкає в Бахматівцях, бо з квартири її вигнали. Позивач викликав поліцію та почав її погрожувати. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.1992 року на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] 04.12.2018р. зробив заповіт на випадок смерті, згідно якого належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] .. Також [PERSON] 18.10.2019 року видавав [PERSON] довіреність бути його представником в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, по питаннях управління та користування належною йому квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 21.04.2020 року [PERSON] на підставі договору дарування квартири подарував належну йому квартиру [ADDRESS] [PERSON] , право власності якого зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності № 36303451, що підтверджується витягом з державного реєстру № 207199127 від 21.04.2020 року. Відповідно до довідки №К-03-19775 Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР від 17.04.2020 року, виданої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 12.03.2020р.. Згідно актів від 18.08.2022р., 18.09.2022р. сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але ніколи там не проживала, а тільки зареєстрована за даною адресою. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] приходила до [PERSON] , але в нього не проживала. Їсти [PERSON] приносив син, який і прибирав, прав, виносив сміття. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду також пояснили, що [PERSON] доглядала за [PERSON] , приходила до нього, але проживала в себе. [PERSON] перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію за віком, 2 група інвалідності загальне захворювання довічно. Періодично [PERSON] проходив стаціонарне лікування в Хмельницькій міській лікарні в терапевтичному відділені №2. Також рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 300грн щомісячно, починаючи з 18.03.2014 року. З приводу виконання вказаного рішення суду [PERSON] звертався до Хмельницької місцевої прокуратури в листопаді 2020р.. Згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області від 15.12.2020р. [PERSON] було повідомлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №43703675 з примусового виконання виконавчого листа № 686/5227/14 про стягнення аліментів з [PERSON] , заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.11.2020р. становить 7625,80грн.. 10.12.2020р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, яку надіслано для виконання до в/ч [NUMBER] . Також [PERSON] 06.02.2014р. звертався до Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України з письмовою заявою з проханням прийняти міри до його сина [PERSON] , який йому не повертає кошти в сумі 1700 доларів США та погрожує фізичною розправою. В ході перевірки підтвердити чи спростувати факт погроз не представилось можливим. [PERSON] 06.10.2022р., 12.12.2022 року зверталась до Відділення поліції №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області з приводу неправомірних дій [PERSON] , на які листами від 19.10.2022р. №12494/121/122-2022, від 23.12.2022р. № 15248/121/122-2022 їй було повідомлено, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, а тому їй було рекомендовано звернутись до суду. Вказані обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу від 08.08.1992 року; заповітом від 04.12.2018р.; довіреністю від 18.10.2019 року; договором дарування квартири від 21.04.2020 року; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №2075447357 від 25.04.2020р.; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 207199127 від 21.04.2020 року; технічним паспортом на квартиру від 07.10.2019р.; довідкою №К-03-19775 Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації ХМР від 17.04.2020 року; довідкою Управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому від 05.09.2016р.; виписками із медичної карти абмулаторного (стаціонарного) хворого № 06841 від 22.10.2018р., № 12088 від 03.12.2018р., №01347 від 01.03.2019р., №03050 від 15.05.2019р., № 03908 від 10.06.2019р., № 9387 від 01.10.2019р., №10589 від 22.10.2019р., від 30.11.2019р., від 19.12.2019р., від 31.01.2020р., від 15.12.2020р.; актами від 18.08.2022р., 18.09.2022р.; рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2014 року; листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області від 15.12.2020р.; висновком перевірки від 08.02.2014р.; листами Відділення поліції №1 ХРУП ГУ НП в Хмельницькій області від 19.10.2022р. №12494/121/122-2022, від 23.12.2022р. № 15248/121/122-2022. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту її проживання у квартирі [ADDRESS] , як до набуття позивачем права власності на вказану квартиру так і після цього. Вказані твердження відповідача спростовуються актами від 18.08.2022р., 18.09.2022р. сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Показами свідків в судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Твердження відповідача про здійснення нею догляду за попереднім власником квартири [PERSON] , не підтверджує факту її проживання у його квартирі, та наявність у неї права на проживання у вказаній квартирі після її відчуження за договором дарування позивачу. Договір дарування квартири від 21.04.2020 року в судовому порядку недійним не визнано. Відповідач не являється членом сім`ї позивача, між ним і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою. Реєстрація відповідачки в належній позивачу квартирі порушує його права на вільне користування та розпорядження майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право на користування квартирою [ADDRESS] , а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою. В задоволенні позовних вимог про виселення відповідачки з квартири слід відмовити, враховуючи, що сторонами не доведено, а судом не здобуто доказів на підтвердження проживання відповідачки у вищевказаній квартирі. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача в частинні зняття з реєстрації відповідачки, з огляду на наступне. Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. N 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття відповідача його з реєстраційного обліку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог щодо зняття відповідача з реєстрації, слід відмовити, оскільки позивачем вказана вимога належним чином не обґрунтована, не зазначено до кого така вимога заявлена, та хто має здійснити зняття з реєстрації. До органів державної влади з питань зняття відповідача з реєстрації за адресою належної йому квартири позивач не звертався і йому не було відмовлено, а тому його права в цій частині порушені не були. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 840,80 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial