Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 грудня 2016 року, о 20:10 год., в м.Нікополь по вул.Електрометалургів, 206 сталась дорожньо - транспортна пригода за участю: автомобіля Mazda 6 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , та який здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які рухались справа - наліво відносно напрямку руху автомобіля Mazda 6 на нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок ДТП, пішоходи [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких [INFO] померли у приміщенні Нікопольської міської лікарні № 1. Згідно Вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року та Ухвали Дніпровського Апеляційного суду від 22 січня 2019 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.1.3,1.5, 2.1.г, 2.3, 2.10.а, 12.4,12.9.6,18.1 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Довідці поліції № 3016361464119515 про ДТП. Потерпілі особи (представник за довіреностями родичів загиблої [PERSON] ) звернулись до МТСБУ з заявами про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 3907 від 16 квітня 2019 року, Наказу № 6413 від 01 липня 2019 року, Наказу № 545 від 22 січня 2019 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 76 800 грн. 00 коп., яке МТСБУ було сплачено потерпілим особам, згідно платіжного доручення № 937316 від 17 квітня 2019 року, платіжного доручення № 967317 від 02 липня 2019 року та платіжного доручення № 589293 від 23 січня 2019 року. Розрахунок регламентної виплати МТСБУ за зазначеним вище страховим випадком наступний. Відповідно до п.27.1 та п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку зі смертю потерпілого, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плату місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Розмір підтверджених витрат пов`язаних зі смертю [PERSON] та інших витрат на поховання (вартість пам`ятника, доставка та встановлення) складає 50 150 грн. 00 коп. (товарний чек від 25 травня 2018 року та товарний чек № 19 від 26 грудня 2016 року). Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 19.05.2016 року № 1384-УІІІ передбачено, що мінімальна заробітна плата з 01 грудня 2016 установлена у місячному розмірі - 1 600 грн. 00 коп. Отже, розрахунок розміру шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої та інших витрат на поховання: 1 600,00 грн. х 12 = 19 200,00 грн., де: 1 600 грн.00 коп. - мінімальна заробітна плата у грудні 2016 року; 12 - кількість місяців; 19 200 грн. 00 коп. - максимальний розмір відшкодування витрат пов`язаних з похованням. Відповідно до п.27.2 та п.27.1 ст.27 Закону, МТСБУ здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку. встановленого законом, - довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років. Згідно п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Розрахунок розміру шкоди, пов`язаної зі втратою годувальника для утриманців наступний: 1 600 грн. 00 коп. х 36 = 57 600 грн. 00 коп. 57 600 грн. 00 коп. і 3 = 19 200,00 грн., де: 1 600 грн. 00 коп. - мінімальна заробітна плата у грудні 2016 року; 36 - кількість місяців; 57 600 грн. 00 коп. - максимальний розмір відшкодування утриманцям одного померлого; 3 - кількість утриманців. Отже, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 76 800 грн. 00 коп.: 19 200 грн. 00 коп. + 19 200 грн. 00 коп. + 19 200 грн. 00 коп. + 19 200 грн. 00 коп. = 76 800,00 грн. Де: 19 200 грн. 00 коп. - максимальний розмір відшкодування витрат пов`язаних з похованням: 19 200 грн. 00 коп. - частка відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника для сина загиблої [PERSON] 19 200 грн. 00 коп. - частка відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника для доньки загиблої [PERSON] ; 19 200 грн. 00 коп. - частка відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника для матері загиблої [PERSON] . Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, а тому змушені звернутися до суду та просять суд шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 76 800 грн. 00 коп., стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України шкоди, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2021 квітня 2021 року головуючою - суддею було обрано [PERSON] (а.с.52). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.57-58). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.64). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.65). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.66). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою їхнього місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.63). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Як встановлено судом, 24 грудня 2016 року, о 20:10 год., в м.Нікополі по вул.Електрометалургів, 206 сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля Mazda 6 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , та який здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] , які здійснювали свій рух справа - наліво відносно напрямку руху автомобіля Mazda 6 на нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок даної ДТП, пішоходи [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких [INFO] померли у приміщенні Нікопольської міської лікарні № 1. Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року та Ухвалою Дніпровського Апеляційного суду від 22 січня 2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 с.286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі (а.с.12-20). При цьому, з вироку вбачається, що [PERSON] порушив вимоги п.1.3,1.5, 2.1.г, 2.3, 2.10.а, 12.4,12.9.6,18.1 ПДР України, що спричинило смерть [PERSON] та [PERSON] . На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10 серпня 2018 року до М(Т)СБУ із заявою звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що спричинила смерть потерпілим із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 24 грудня 2016 року, оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця на момент ДТП не була застрахована (а.с.21-22). На обґрунтування та підтвердження понесених витрат потерпілими із заявою до М(Т)СБУ було подано розрахунок. У відповідності до матеріалів справи, наказом № 6413 від 01 липня 2019 року М(Т)СБУ було виплачено [PERSON] шкоду в розмірі 19 200 грн. 00 коп. (а.с.39), наказом № 545 від 22 січня липня 2019 року М(Т)СБУ було виплачено шкоду [PERSON] в розмірі 38 400 грн. 00 коп. (а.с.40), наказом № 3907 від 16 квітня 2019 року М(Т)СБУ було виплачено шкоду [PERSON] в розмірі 19 200 грн. 00 коп. (а.с.41), та у відповідності до платіжних доручень вищевказані суми були перераховані потерпілим (а.с.42). Відповідно до п.а п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв`язку із настанням події, передбаченої п.а п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в період 23 січня 2019 року, 17 квітня 2019 року та 02 липня 2019 року, М(Т)СБУ здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 76 800 грн. 00 коп., що підтверджується наказами М(Т)СБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжними дорученнями. Таким чином, М(Т)СБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, позивач має право на відшкодування збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування потерпілому, а також витрат, пов`язаних з визначенням розміру матеріального збитку, завданого потерпілому. Підстав для звільнення відповідача від даного обов`язку не встановлено. Підстав для зменшення даної суми суд також не вбачає. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на виплату страхового відшкодування у сумі 76 800 грн. 00 коп. Також позивачем понесені судові витрати у розмірі 2 270 грн. 00 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що складаються з витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved