Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, третя особа - Решетилівська міська рада Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зберезня 2010 року по березень 2016 року співмешкав з [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Однак в подальшому сімейне життя не склалося, відповідачка ухилялася від виконання обов`язків по вихованню дитини, тому в квітні 2016 року разом з донькою, якій на той час було 2 роки переїхав до своїх батьків в с. Говтва, Полтавського району, Полтавської області, де проживають і по даний час. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Відповідачка ухиляється від витрат пов`язаних з утриманням та вихованням дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Вважає, що відповідачка повинна приймати участь в утриманні дитини відповідно до досягнення нею повноліття, так як вона здорова та працездатна. Відповідачка свідомо ухиляється від добровільних витрат, пов`язаних з утримання дитини. [PERSON] тривалий час, більше 6 років не спілкується з донькою, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє загальновизнаним нормам моралі, не забезпечує необхідного харчування, ні медичного догляду. Взагалі донька особисто її впізнати не зможе, що являється підставою того, що мати взагалі не піклується про неї. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] та стягти з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття дитини. Ухвалою суду від 20.01.2023 було відкрите провадження у цивільній справі розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду 20.03.2023 2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином. Позивач надав до суду заяву в якій просив цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Надала до суду заяву в якій цивільну справу просила розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представниця третьої особи - Решетилівська міська рада Полтавської області Гмиря Ю.А. у судове засідання не з`явилась, була повідомлений про час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином. Надала заяву в якій просить розгляд цивільної справи проводити без її участі, зважаючи на повне визнання відповідачкою позовних вимог просить їх задовольнити. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] є її батьком (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою : [ADDRESS] , умови проживання [PERSON] , [INFO] задовільні, дитина забезпечена всім необхідним для повного розвитку та виховання. Дівчинка на повному триманні батька, він виховує дитину самостійно (а.с. 9). Як вбачається з копії листа від 17.10.2022 № 01-19/231 служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області встановлено, що станом на 17.10.2022 встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт, де вказано, що дитина проживає лише з батьком, перебуває на його повному утриманні. За свідченнями малолітньої дитини, свою матір вона не бачила більше 5 років, мати разом з ними не проживає та не займається її вихованням, дитині вона не телефонує, її життям не цікавиться. Зі слів сусідів [PERSON] матір дитини, вони фактично ніколи не бачили, вихованням та утриманням дитини займається її батько. Зі слів [PERSON] на даний час готується позов про позбавлення матері дитини [PERSON] батьківських прав стосовно доньки (а.с. 10). Довідкою виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області № 208 від 28.10.2022 підтверджується, що [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] у будинку батька, [PERSON] , з 20.04.2016 і по даний час. Та має на вихованні доньку [PERSON] , [INFO] . За час проживання на території села Говтва мати дитини, [PERSON] , в селі не з`являлась (а.с. 11). Довідкою від 28.10.2022 № 01-18/26 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , учениці 3 класу Шевченківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. ак. В.О. Пащенка, її мати, [PERSON] , за період перебування дитини у Шевченківському закладі дошкільної освіти я/с «Світлячок» контакту із дівчинкою та адміністрацією закладу не підтримувала, дитиною не цікавилася з спілкувалася, батьківські збори не відвідувала (а.с. 12). Довідкою від 27.10.2022 № 63 виданою Шевченківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. ак. В.О. Пащенка підтверджується, що учениці 3 класу [PERSON] , [INFO] навчається у Шевченківському ЗЗСО І-III ступенів імені академіка В.О. Пащенка з 01.09.2020. Батько цікавився навчанням дитини, відвідував батьківські збори. Натомість мати [PERSON] зовсім не цікавилася дитиною, жодного разу не була присутньою на батьківських зборах, на заходах, які організовувалися закладом освіти спільно для дітей з батьками (а.с. 13). Як вбачається з характеристики виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації в селі Говтва, Полтавського району, Полтавської області. Зарекомендував себе як відповідальний, трудолюбивий, добросовісний громадянин. Серед односельців користується авторитетом та повагою, займається спортом, веде активний спосіб життя цікавиться політичним життям країни, шкідливих звичок не має (а.с. 14). Копією витягу з рішення від 19.12.2022 № 244 виданого виконавчим комітетом Решетилівської міської ради про визначення місця проживання дітей підтверджується, що визначене місце проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно висновку виконавчого комітету Решетилівської міської ради як органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який є додаток до рішення виконавчого комітету Решетилівської міської ради 03.03.2023 № 44, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] стосовно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 44-47). Частиною 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд вважає доведеним, що відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання своєї дитини та ухилявся від вказаних обов`язків, в зв`язку з чим наявні передбачені законодавством підстави для позбавлення її батьківських прав. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що при стягненні з відповідачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи надані докази у їх сукупності, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.2795892658.1 від 27.12.2022 позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок. Тому з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідачки у дохід держави у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved