Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 20 червня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, дітей від шлюбу немає. Спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, продовжувати спільне життя неможливо. Фактично шлюбні відносини були припинені ними з грудня 2020 року, з того часу разом не проживають, зобов`язання щодо спільної побудови сімейних відносин між ними давно не виконуються, подальше спільне життя неможливе. Вказує, що вона пропонувала відповідачу розірвати шлюб у органах РАЦСу, однак він відмовився задля цього виїжджати на підконтрольну Україні територію. На підставі наведеного просить позов задовольнити.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, одночасно з позовом подавала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, оскільки проживає у місті Донецьку та не має можливості брати участь у судових засіданнях, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Суд встановив, що 20 червня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 394, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане вказаним відділом РАЦСу 20 червня 2009 року. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать викладені у позові обставини, дітей від даного шлюбу у сторін немає. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 992,40 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved