Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

позивач Управління поліції\~охорони в\~Тернопільській області\~Національної поліції\~України звернувся до суду з позовом про стягнення збитків за договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27.05.2019 між Управлінням поліції охорони в Тернопільській області та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони укладено договір № 179/446 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони. За умовами договору Управління поліції охорони в Тернопільській області прийняло на себе зобов`язання перерахувати Навчальному закладу кошти за підготовку відповідача за професією охоронник для служби в Управлінні поліції охорони в Тернопільській області , а відповідач вивчити всі види професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до Управлінням поліції охорони в Тернопільській області і відпрацювати не менше 2 (двох) років. 08.12.2020 поліцейський взводу охорони об`єктів та публічної безпеки № 1 батальйону Управлінням поліції охорони в Тернопільській області звільнений з посади за власним бажанням. На день звільнення [PERSON] відпрацював після проходження навчання 1 рік 06 місяців 11 днів, замість двох років. Відповідачу 09 вересня 2022 року направлена претензія про повернення боргу. Станом на день звільнення відповідачем не відпрацьовано два роки, відповідно до розрахунку витрат на навчання [PERSON] за договором № 179/446 від 27.05.2019 року витрачено 38987,24 грн та утримано в грудні із зарплати 1887, 24 грн. У зв`язку вище викладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління поліції охорони в Тернопільській області кошти в розмірі 37100,00 грн. 01.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання о 09.30 год 15.03.2023 року, однак, судове засідання відкладено на 30.03.2023 року та 06.04.2023 року, в зв`язку з неявкою відповідача, який належно повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на сайті суду та надіслання повісток поштовим відправленням. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. 27.05.2019 року між Управлінням поліції охорони в Тернопільській області [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем ДПО України (далі Училище) укладено договір № 179/446 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони. Відповідно до розділу 1 договору, Підрозділ доручає, а Навчальний заклад приймає на себе обов`язок за заявкою Підрозділу здійснити проходження Поліцейським первинної професійної підготовки та навчання за професією 5169 «Охоронник» і кваліфікацією 3-го розряду (навчання), а Підрозділ зобов`язується оплатити вартість такого навчання в сумі 38 987,24 грн. відповідно до кошторису витрат на навчання. Поліцейський [PERSON] зобов`язався за вищевказаним договором (розділ 1, п. 1.4 договору) перебувати у трудових відносинах з Управлінням поліції охорони Тернопільської області не менше двох років з дня укладення Контракту про проходження служби в поліції. Наказом управління № 53 о/с від 27.05.2019 [PERSON] призначений на посаду поліцейського взводу охорони об`єктів та публічної безпеки №1 батальйону Управлінням поліції охорони в Тернопільській області та направлений для проходження навчання в Вінницьке вище професійне училище ДПО України з 27 травня 2019 року. В порушення умов договору [PERSON] звернувся до Управління з рапортом про звільнення його з служби в Національній поліції за власним бажанням. Відповідно до змісту наказу № 97 о/с від 08.12.2020 [PERSON] звільнений 08.12.2020. На день звільнення [PERSON] відпрацював після проходження навчання 1 рік 06 місяців 11 днів, замість 2 років, чим порушив умови договору. Згідно довідки про відшкодування вартості початкової підготовки [PERSON] у Вінницькому вищому професійному училищі з 27.05.2019 - 01.11.2019 залишок боргу за його навчання 37100,00 грн. Відповідачу 09.09.2022 направлена претензія №43/39/10/01-2022. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно положень частин 1, 2 ст.11 ЦК України, - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 525 Цивільного кодексу України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків. Відповідно до ст.\~614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором в розмірі 37100,00 грн.обґрунтовані, і тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00грн.

Outcome: approved