Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

позивач 14.01.2021 р. звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м.Києві про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , яка була матір`ю його батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті постійно проживав з [PERSON] в зазначеній квартирі. Після звернення до нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено у його видачі, в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини. Оскільки у інший спосіб позивач позбавлений оформити своє право власності на спадкове майно, він просить в судовому порядку визнати за ним право власності на кв. [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі ухвали від 16.02.2021 р. Голосіївським районним судом м.Києва було відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для прийняття спадщини. 31.05.2021 р. судом замінено відповідача на Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що постановлена ухвала. 29.06.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) просить відмовити у задоволення позову, оскільки управління не є належним відповідачем у справі. 04.11.2021 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. 18.02.2022 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. 07.06.2022 р. суд повернувся до стадії підготовчого провадження, та вирішив питання про заміну неналежного відповідача на Київську міську раду. 08.08.2022 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Київська міська рада просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та розглядати справу у відсутність представника Територіальної громади. 18.08.2022 р. судом закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, посилаючись на те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, утримував майно, постійно там проживав, однак йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з поданням заяви про прийняття спадщини з пропуском шестимісячного строку та не надання документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника Київської міської ради. Вислухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві складено актовий запис № 20019 та видано Свідоцтва про смерть. [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом РАЦС Печерського району, Витягом з Актів цивільного стану № 00022786217. Батько позивача - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації смерті м.Києва. [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] , помер [INFO] . Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] належала на праві власності кв. [ADDRESS] . На момент смерті та після смерті [PERSON] позивач постійно проживав в квартирі кв. [ADDRESS] , що підтверджується квитанціями про оплату за спожиті послугу, показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , актом від 02.09.2021 р., складеним «ЖЕД-110» Голосіївського району. Як встановлено судом [PERSON] звернувся до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори Шокун Є.М. від 07.05.2019 р. [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не надання документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постіно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Законом встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). В силу положень ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попердньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1269 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , а отже Територіальна громада в особі Київської міської ради є належним відповідачем у даному спорі. Надані позивачем докази на підтвердження фактичного прийняття ним спадщини є належними та достатніми для підтвердження зазначених обставин. При вирішенні справ зазначеної категорії, а саме визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, суд повинен обов`язково встановити обсяг спадкового майна, належність його спадкодавцю, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також підстави для визнання такого права в судовому порядку і неможливість отримання Свідоцтва про право на спадщину у спосіб, встановлений законом. Зазначені обставини були встановлені судом в ході судового розгляду. На момент звернення до суду позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом у інший спосіб, оскільки у видачі Свідоцтва йому було відмовлено через неподання документів, які підтверджували фактичне прийняття спадщини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на доведеність позивачем в ході судового розгляду факту прийняття ним фактично спадщини після смерті [PERSON] , а отже наявності у нього права на спадкування за законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, оскільки у інший спосіб ніж визнання в судовому порядку право власності на спадщину за законом він позбавлений можливості оформити свої спадкові права. З урахуванням викладених обставин позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved