Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~ про\~ зміну способу стягнення аліментів з [PERSON] , визначеного договором від 13.07.2021 року . Позовні вимоги вмотивовані тим, з відповідачем вона перебувала у шлюбі,який розірвано згідно рішення суду. За час проживання у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу сторони у добровільному порядку уклали нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на утримання дитини від 13.07.2023 року, згідно умов якого батько зобов`язався сплачувати аліменти на дитину у розмірі 4000 грн. щомісячно, до його повноліття чи до закінчення навчання. З моменту укладення договору пройшов значний час, але відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договором, тобто встановленої договором суми н утримання сина е сплачує. Відповідач є молодою працездатною особою, працює у за кордоном. Позивачка намагалася в телефонному режимі зв`язатися з відповідачем для вирішення питання про виконання ним батьківських обов`язків передбачених як законодавством так і укладеним ними договором, однак відповідач ухиляється від розмови з позивачкою, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення визначених ними аліментів. У своєму позові позивач просить суд винести рішення, яким змінити спосіб присудження аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 4000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.7), за час якого в них народився син: [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який перебуває на утриманні позивачки. Згідно нотаріально посвідченого договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 13.07.2021 р., укладеному між [PERSON] та [PERSON] , сторони домовились, що батько буде сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно до її повноліття чи закінчення навчання (а.с.8-9). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст..181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідача,\~ який згідно нотаріально посвідченого договору погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000 грн. щомісячно,\~ суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved