Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 року у справі № 398/4557/15-ц, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку, до 1/10 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 року у справі № 398/4557/15-ц, з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до його повноліття, тобто до [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року. Його матеріальний стан та стан здоров`я змінилися оскільки: 05.03.2022 року він, будучи військовослужбовцем, одержав вибухову травму, перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КПН «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради». У зв`язку з залишковими явищами травми та ускладненнями він змушений звертатися до спеціалістів з недержавних закладів охорони здоров`я в тому числі і до столичних та проходити призначене ними медикаментозне лікування, регулярно витрачаючи на це значні кошти в тому числі і на проїзд. Обласною транспортно-радіологічною МСЕК 21.11.2022 року позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 25 відсотків. Вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина є завищеним зважаючи на приписи норм ст.183 СК України, що призводить до порушення вимог ст.192 СК України. Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 30). 16.03.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він заперечує проти вимог позивача про зменшення розміру аліментів які стягуються з позивача за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 року у справі № 398/4557/15-ц на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини усіх видів заробітку, до 1/10 частини усіх видів заробітку, оскільки докази, які були надані позивачем в якості засвідчення факту отримання ним вибухової травми та як наслідок, втрати професійної працездатності 25 відсотків не підтверджують погіршення його матеріального становища. Просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3 350,00 грн. (а.с. 41-53). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник- адвокат Гулий А.В. у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без участі [PERSON] та її представника, просив відмовити у задоволенні позову. Суд на підставі ст.223, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.ст.77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України, ст.192 СК України, суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, зокрема, чи змінився матеріальний або сімейне стан як позивача, так і відповідача. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2015 року у справі № 398/4557/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до його повноліття, тобто до [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2015 року (а.с 9). Згідно з довідкою КПН «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» від 18.04.2022 року № 622, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КПН «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» з 06.04.2022 року по 18.04.2022 року (а.с. 11). Як вбачається з наданих позивачем медичних документів [PERSON] рекомендовано курсове лікування, прийом відповідних ліків (а.с. 12-20). Згідно з довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 21.11.2022 року, позивачу встановлено 25 відсотків втрати професійної працездатності, через травму, пов`язану із захистом Батьківщини (а.с 21). Згідно з довідкою військової частини [NUMBER] від 21.12.2022 року [PERSON] отримує грошове забезпечення, розмір якого за період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року становить 37 457,88 грн. (а.с 22). Згідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно дост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки аліментні правовідносини існують тривалий час, матеріальний стан особи, яка одержує чи сплачує аліменти, їх стан здоров`я чи сімейний стан може змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Отже, погіршення матеріального становища, погіршення стану здоров`я, зміна сімейного стану платника аліментів може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Суд враховує, що позивач є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення та має стабільний дохід. Також, суд враховує, що стан здоров`я позивача погіршився і він втратив 25 відсотків працездатності, відновлення стану здоров`я потребує додаткових витрат. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що стан здоров`я позивача погіршився, у зв`язку із чим існують підстави для зменшення розміру аліментів. Однак, розмір грошового забезпечення позивача дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частину доходів на утримання сина. Вказаний розмір аліментів є розумним, пропорційним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав та інтересів дитини і щодо урахування матеріального становища та стану здоров`я позивача. У зв`язку із цим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а розмір аліментів зменшенню до 1/6 частки доходів позивача. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3, визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд враховує, що стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача суперечитиме принципу справедливості судового розгляду, адже згідно з цільовим тлумаченням ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються лише з тих осіб, які є винуватцями судового спору, тобто які оспорили, не визнали, перешкодили реалізації законних прав інших осіб. Даний судовий спір виник не з вини відповідача, а внаслідок існування у позивача матеріального стану та стану здоров`я, які не дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням. Отже, стягнення судового збору з відповідача на користь позивача буде несправедливим та нерозумним. У задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Гулого А.В. про покладення на позивача - [PERSON] , витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: partial