Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Представник заявника - адвокат Софронкова Н.О. звернулася в березні 2023 року до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю - [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з березня 2009 року по [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з березня 2009 року заявник перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Під час спільного проживання однією сім`єю були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм дачного будинку [PERSON] його квартири та квартири заявника. У [PERSON] та [PERSON] були спільні друзі та знайомі, які знають їх виключно як родину. У грудні 2022 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Встановлення даного факту заявнику потрібно для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 20.03.2023 року відкрито провадження у справі та витребувано докази. Заявник в судове засідання не з`явилася. Представник заявника надала на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог, просила їх задовольнити за наявними в справі доказами. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву у якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення заявлених вимог, та просив розглянути дану справу без його участі. Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, надані докази, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Пункт 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 19.12.2022 року Кельменецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 673 (а.с.11). Згідно заповіту від 02.03.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В., [PERSON] розпорядився своїм майном наступним чином: дачну будівлю (Громадська організація «Сонячне»), що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0173 га, кадастровий номер 5110136900:27:006:0197, що розташована за адресою: [ADDRESS] - заповів [PERSON] (а.с.26). Згідно заповіту від 27.11.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г., [PERSON] розпорядився своїм майном наступним чином: належну йому квартиру під [ADDRESS] заповів [PERSON] (а.с.56). Згідно заяви [PERSON] від 09.02.2023 року яка посвідчена нотаріусом Гродненського нотаріального округу Республіки Білорусь, який зазначив, що визнає цивільною дружиною його батька [PERSON] - [PERSON] , та вказав, що відмовляється від прийняття спадщини по заповіту складеного [PERSON] , та зазначив, що не заперечує щодо прийняття даної спадщини [PERSON] (а.с.55). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С. заведено спадкову справу за № 1/2023. На виконання ухвали суду про витребування доказів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С. надано копію спадкової справи з якої вбачається, що спадкоємцями [PERSON] є - [PERSON] , син - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.23-62). Листом від 14.03.2023 року №20/02-14 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С., [PERSON] повідомлено, що факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є фактом , який має юридичне значення і у відповідності до 315 ЦПК України встановлюється судом (а.с.62). З акту, що виданий [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що заявник з 2009 року проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без укладення шлюбу разом із [PERSON] по день смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с.88). Згідно заяв [PERSON] та [PERSON] , засвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галієвського Д.О., які зареєстровані в реєстрі №334, 335, повідомлено суду, що впродовж 10-ти років та до 2022 року у квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] проживали однією родиною, мали теплі та дружні стосунки. Факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] також підтверджується наданими до матеріалів справи фотокартками, квитанціями, накладними, актами прийняття-передачі виконаних робіт з яких вбачається ведення спільного господарства, облаштування благоустрою квартири та дачного будинку заявницею та [PERSON] упродовж часу спільного проживання. З довідки від 23.12.2022 року №439 виданої старостою Грушовецького старостинського округу Кельменецької селищної ради, Дністровського району, Чернівецької області вбачається, що [PERSON] дійсно проводила похорони [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до ст. 1264 ЦК України спадкоємцями четвертої черги спадкування є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Законодавчо процедура доведення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не регламентована, відповідно встановлення вказаного факту позасудовим шляхом неможливо, що у свою чергу створює перешкоди для оформлення спадкових прав. В п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18) зроблено висновок, що «для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю». Згідно з абзацом 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 489/5982/17 (за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) встановлено, норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Так, [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з березня 2009 року, що ґрунтується на вищезазначених вимогах закону. Також, вищезазначеною постановою встановлено, що обов`язковою умовою для визнання однією сім`єю чоловіка і жінки, які не перебувають в зареєстрованому шлюбі, крім власне факту спільного проживання, є ведення ними спільного побуту, господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належним чином оцінивши надані докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2009 року по день смерті [PERSON] - [INFO] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувались один про одного, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, копіями фотознімків. Судом зазначається, що заявнику встановлення відповідного юридичного факту необхідно для отримання права на спадщину за законом у четверту чергу після смерті [PERSON] померлого [INFO] та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. В зв`язку з наведеним суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі а саме вважає можливим встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] померлого [INFO] з 2009 року по день смерті остатнього. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні,.

Outcome: approved