Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року, який розірваний рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких судовим наказом Тернівського міського суду від 29 грудня 2020 року з неї на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів. З липня 2021 року діти мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач продовжує отримувати аліменти на дітей. Вона з дітьми на даний час мешкає в Німеччині. Просить припинити стягнення аліментів з неї на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, які стягнуті відповідно до судового наказу, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року по цивільній справі №194/1550/20 року, починаючи з 08 грудня 2020 року; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, але представник позивача адвокат Мицак Н.Т. надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження. Відповідно до судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року по справі № 194/1550/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання, виданих мерією м. Бад-Штаффельштайна Німеччина, які перекладені з німецької мови на українську мову та засвідчені перекладачем від 21.11.2022 року, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в`їхали на територію Німеччини 18 березня 2022 року, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] 04 квітня 2022 року. Відповідно до повідомлення Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області ПСМУ МЮ (м. Дніпро) від 22 листопада 2022 року, на виконанні Тернівського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 64160728 відкрите 15 січня 2021 року за заявою стягувача [PERSON] на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року по справі № 194/1550/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно повідомлення КП «ТЖКП» [PERSON] звільнена 16 березня 2022 року за власним бажанням. Станом на 22 листопада 2022 року інших доходів у боржника не виявлено. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Пунктом 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що після постановлення судового наказу, яким з [PERSON] стягуються періодичні платежі у виді аліментів, кардинально змінилися обставини (діти проживають з позивачем (боржником) та знаходяться на її утриманні), що впливають на присуджені платежі, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, шляхом припинення примусового стягнення з неї аліментів за спірним судовим наказом. Щодо вимог позивача про припинення стягнення аліментів, починаючи з 08 грудня 2020 року суд зазначає наступне. Позивач в позовній заяві не заявляє вимог щодо звільнення її від заборгованості по аліментах, а заявила вимоги, одна з яких, про припинення стягнення аліментів. Крім того, позивач не надала жодного належного та допустимого доказу того, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мешкали разом з нею з 08 грудня 2020 року. В позовній заяві позивач зазначає, що діти мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні з липня 2021 року. Отже, суд зазначає, що припинення стягнення аліментів відбувається з дня набрання рішення суду законної сили, а звільнення від заборгованості по сплаті аліментів можливе і за період, що минув. Таким чином, в припиненні стягнення аліментів з 08 грудня 2020 року до дня набрання рішення суду законної сили слід відмовити. На підставі вищезазначеногосуд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та припинити з дня набрання рішення суду законної силистягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які стягуються за судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року, та стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2012 року, з дня пред`явлення позовудо суду, та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору за позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів, що є її правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. за позовні вимоги щодо стягнення аліментів.

Outcome: partial