Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що після укладення шлюбу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами почали виникати сварки та непорозуміння. У них різне бачення сім`ї та подружнього життя. З часом їхні сімейні відносини фактично припинилися, кожен з них має діаметрально протилежні погляди. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання як чоловіка та жінки припинено, та, за переконанням позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Судові повістки надіслані на адреси їх зареєстрованого місця проживання повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 313, що підтверджується виданим свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved