Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] у серпні 2021 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №128016 від 25.06.2006 він є власником земельної ділянки площею 1,8265 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 5925087200:00:002:0160, що розташована на території Семереньківської сільської ради. Між позивачем та ТОВ «Агрофірма Семереньки» у 2006 році укладено договір оренди землі на п`ятнадцять років. Примірник договору відповідач не надав позивачу. [PERSON] у 2021 році звернувся до відповідача з вимогою повернути земельну ділянку. Натомість відповідач надав примірник договору, відповідно до якого земельна ділянка позивача передана в оренду відповідачу строком на двадцять років. Оглянувши наданий позивачем примірник договору оренди землі без номеру та дати 2006 року, зареєстрований 15.11.2006 року за №040663501369 [PERSON] установив, що такий договір не підписував, з умовами такого договору його ніхто не ознайомлював. Участі у державній реєстрації такого договору позивач не приймав, нікого не уповноважував ні на його підписання, ні на його реєстрацію. Особа, яка замість позивача поставила підпис у договорі [PERSON] не відомо. За таких обставин, перебування у фактичному користуванні відповідача належної позивачу земельної ділянки без законних підстав, зокрема без укладання за взаємною згодою договору оренди землі перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, а тому підлягає поверненню її з незаконного володіння відповідача. В обґрунтування такої позиції позивач посилається на те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а його наявність має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Форма договору оренди землі та істотні умови такого договору визначені статтями 14, 15 Закону України «Про оренду землі». Недосягнення згоди сторонами щодо істотних умов договору, свідчить про те, що договір не відбувся, тобто таким, що неукладеним, а його умови не регулюють спірні правовідносини. [PERSON] вважає, що ефективним способом захисту його прав власника земельної ділянки є звернення до суду з негаторним позовом з вимогою про усунення перешкод у користування належною йому земельною ділянкою, а не з позовом про визнання правочину недійсним, що відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц. Крім того, реєстрація спірного договору оренди землі порушує права та законні інтереси позивача на користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом передання її в оренду іншим особам. Тому оскільки позивач не підписував спірний договір, з метою відновлення його прав підлягає скасуванню державна реєстрація договору з одночасним припиненням речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Посилаючись на указані обставини, [PERSON] , ураховуючи заяву про зміну предмету позову від 02.01.2023 (а.с.181-187), просить суд: - усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належною йому земельною ділянкою, площею 1,8265 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0160, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» «Семереньки» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 1,8265 га - кадастровий номер: 5925087200:00:002:0160, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, який зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам" 15.11.2006 року у Державному реєстрі земель за №040663501369, з одночасним припиненням речового права оренди, зареєстрованого за ТОВ Агрофірма» «Семереньки» 15.11.2006 року у Тростянецькому районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам» у державному реєстрі земель вчинено 15.11.2006 року за №040663501369. Стислий виклад заперечень відповідача Представник ТОВ «Агрофірма» «Семереньки» адвокат Литвиненко Д.Г. подала відзив, в якому заперечила проти позову у повному обсязі, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що твердження позивача про те, що Договір оренди землі ним не підписувався є помилковим і не відповідає дійсності. Відповідач регулярно, своєчасно та у повному обсязі сплачував орендну плату, що не заперечується позивачем. Це свідчить про стійкий характер правовідносин між сторонами по оренді земельної ділянки, а також про дійсні наміри та волевиявлення позивача на укладення такого Договору оренди та досягнення сторонами відповідного юридичного наслідку. Крім того, факт отримання орендної плати позивачем протягом 15 років свідчить про його обізнаність з фактом існування і умовами договору оренди землі і суперечить принципу «добросовісної поведінки», оскільки позивач отримував орендну плату, був обізнаний з усіма умовами договору, а потім подав позов про витребування земельної ділянки у належного користувача на підставі відсутності підпису. Крім того, представник відповідача [PERSON] вважала, що стосовно позовної вимоги про скасування державної реєстрації Договору оренди землі представник [PERSON] вважала ТОВ АФ «Семереньки» неналежним відповідачем, оскільки Товариство не мало і не має таких повноважень (а.с.27-30). Також представником відповідача [PERSON] подано додаткові пояснення про те, що що сторони спірного договору 15 років поспіль виконують його умови, що свідчить про їх повне схвалення, навіть, при умові встановлення факту підпису у договорах іншою особою. Власник землі дієвих заходів щодо повернення землі не вживав. Позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що орендарю було відомо про відсутність волевиявлення орендодавця в укладеному договорі, як і докази, що поведінка орендодавця була недобросовісною під час укладення даного договору. За таких обставин представник відповідача вважає, що вимога про повернення земельної ділянки з підстав вчинення підпису не власником землі, а іншою особою у даному випадку не є добросовісною, і саме ця підстава, наведена позивачем, не може бути застосована судом для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном. Крім того, факт тривалого виконання обома сторонами спірного договору відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19-ц захищає його від висновку про неукладеність (а.с.194-195). Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 19.08.2021 року суддею Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від представника відповідача 15.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади за її заявою про відставку 04.10.2021 року було проведено повторний автоматизований розподіл справи, яка була передана на розгляд судді Щербаченко М.В. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В. від 06.10.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольними ухвалами суду від 04.11.2021 та від 25.11.2021 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 16.12.2021 витребувано оригінали документів за клопотанням представника позивача, підготовче судове засідання відкладено. Ухвалою суду від 25.01.2022 за клопотанням представника позивача призначено призначено судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено Сумському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, провадження у справі зупинено. До суду 14.07.2022 року надійшов висновок експерта № СЕ-19/119-22/1090-ПЧ. Ухвалою судді від 18.07.2022 провадження у справі поновлдено у зв`язку з надходженням висновку експерта. Представник відповідача [PERSON] 11.08.2022 подала клопотання про зупинення розгляду справи. Ухвалою суду від 19.08.2022 провадження у справі зупинено за клопотанням представника відповідача до перегляду у касаційному порядку судового рішення у справі №227/3760/19-ц. Ухвалою судді від 06.12.2022 провадження у справі поновлено. Представником відповідача 16.12.2022 до суду подане клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та приєднання до матеріалів справи додаткового доказу, яке протокольною ухвалою суду від 03.02.2023 задоволено Представником позивача [PERSON] 02.01.2023 року було подано заяву про зміну предмету позову, яка протокольною ухвалою суду від 03.02.2023 прийнята до розгляду Ухвалою суду від 03.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті справу. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія СМ № 128016 є власником земельної ділянки з кадастровими номером 5925087200:00:002:0160, площею 1,83 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва (а.с.199-200). Сторони справи визнали, що у 2006 році ними був укладений Договір оренди землі, земельної ділянки з кадастровими номером 5925087200:00:002:0160. Відповідач з 2006 року користується земельною ділянкою, яка належить позивачу та сплачує щороку останньому орендну плату поштовими переказами, що [PERSON] не заперечує (а.с.173). Натомість позивач стверджує, що у 2006 році підписував з ТОВ «Агрофірма» «Семереньки» договір оренди належної йому земельної ділянки з умовою про строк дії договору тривалістю 15 років, примірник якого після державної реєстрації відповідач позивачу не передав. З огляду на це, [PERSON] вважає, що у 2021 році договірні відносини сторін та строк користування відповідачем земельної ділянки закінчився, тому він і звернувся у 2021 році до відповідача з приводу повернення належної йому земельної ділянки. Проте відповідно до тексту доданого до позову Договору оренди землі, який підписаний від імені [PERSON] як орендодавця і зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за №04106635 від 23.11.2006 року, і який, як зазначив [PERSON] , він не підписував і отримав у 2021 році у відповідача після звернення до нього з питання повернення земельної ділянки, земельна ділянка з кадастровими номером 5925087200:00:002:0160 була передана у строкове платне користування ТОВ «Агрофірма» «Семереньки» на 20 років (а.с.7-10). Відповідач не заперечив і не спростував твердження [PERSON] про те, що належний останньому примірник підписаного ним договору оренди землі у 2006 році йому не передавався. Судом також були отримані і досліджені тексти примірників указаного Договору оренди землі, які надав відповідач та орган Держгеокадастру, які за змістом повністю є ідентичними примірнику, що надав суду [PERSON] , у тому числі щодо строку дії договору тривалістю 20 років. Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи, складеним судовим експертом Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Ткачовою Т.П. від 06.04.2022 № СЕ-19/119-22/1090-ПЧ, який є повним, ясним та категоричним щодо питань, визначених судом, підписи від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у трьох примірниках Договорів оренди землі без номера та дати, укладеному від імені [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки» і зареєстрованому 15.11.2006 за №040663501369 виконані не [PERSON] , а іншою особою згідно зразків, наданих на експертизу. Установлені загальні та окремі ознаки, що розрізняються, істотні, стійкі та достатні для категоричного негативного висновку. Крім того, за змістом указаного висновку при проведенні порівняльного дослідження підписів від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» трьох наданих на дослідження примірників Договорів установлено збіг стійких, найсуттєвіших загальних та окремих ознак, який утворює індивідуальну сукупність, що є підставою для висновку про виконання досліджуваних підписів однією особою. Установлені збіжні загальні та окремі ознаки підписів є несуттєвими, пояснюються наслідуванням дійсному підпису [PERSON] та на зроблений категоричний негативний висновок експерта не впливають (а.с.134-150). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України, Законом України «Про оренду землі» (у редакції чинній на 01.01.2006 року). Позивач у цій справі звернувся до суду з метою захисту його права власності, пред`явивши позов про усунення перешкод у здійсненні йому права користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, яка на його думку з 2021 року перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Агрофірма «Семереньки» без законних підстав, у зв`язку із закінченням 15-річного строку дії договору оренди землі дійсно підписаного [PERSON] . Гарантії права власності закріплені у нормах Конституції України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ці конституційні права знайшли своє відображення і деталізацію у ЦК України та відповідних законах. Так, частина перша статті 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а у частинах першій та другій статті 319 цього Кодексу вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Крім того, у частині шостій зазначеної статті прямо передбачено, що держава не втручається у здійснення власником права власності. У частині першій статті 321 ЦК України також зазначено про непорушність права власності та про те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Слід відрізняти правочин як вольову дію суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів, від письмового тексту правочину як форми вчинення правочину та способу зовнішнього прояву та фіксації волевиявлення особи. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. Наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину підпису, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою учасником), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Натомість виконання правочину його учасниками може бути способом волевиявлення до вчинення правочину, відповідно до його суттєвих умов, передбачених законодавством. Відповідне регулювання міститься і в положеннях ЦК України про договір. У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі» тут і далі - у редакції 2006 року, тобто на момент виникнення, як визнали сторони справи, правовідносини, із користування земельною ділянкою, яка належить [PERSON] , на умовах договору оренди) За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. За приписами статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є строк дії договору оренди . Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. У разі якщо сторони такої згоди не досягли з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Як установлено судом у цій справі Договір оренди землі, зареєстрований 15.11.2006 за №040663501369, на який відповідач посилається як на підставу користування земельною ділянкою з кадастровими номером 5925087200:00:002:0160 з умовою про строк дії цього договору тривалістю 20 років, [PERSON] не підписував. Звернення позивача до суду з цим позовом та доведення ним факту не підписання спірного Договору оренду з умовою про строк його дію протягом 20 років свідчить про наявність між сторонами спору з приводу істотної умови договору оренди землі, щодо якої на стадії підписання Договору має бути досягнута згода. Наявність у трьох примірниках Договору оренди землі, зареєстрованого 15.11.2006 за №040663501369 підпису, вчиненого замість [PERSON] іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженою позивачем), не може підміняти належну фіксацію волевиявлення позивача на укладення Договору оренди землі з відповідачем саме на строк 20 років. Прийняття [PERSON] від відповідача орендної плати до звернення до суду з цим позовом свідчить про його волевиявлення до передання у платне користування спірної земельної ділянки саме на строк до 2021 року. Установлена судом обставина фактичного користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровими номером 5925087200:00:002:0160, яка на праві власності належить [PERSON] та прийняття ним від відповідача орендної плати протягом 15 років не свідчить про волевиявлення позивача на укладення та фактичне виконання ним саме Договору оренди землі, зареєстрованого 15.11.2006 за №040663501369, який він не підписував, відповідно до його суттєвих умов, у тому числі стосовно його строку дії протягом 20 років. Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, оскільки такий договір не може бути зареєстрований. Отже, враховуючи установлені судом обставини справи, що розглядається, суд не вбачає підстав для застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), на яку у відзиві посилається відповідач, до правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі. Указаний висновок також узгоджується з позицією, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц (пункти 7.36-7.40). Ураховуючи викладене та те, що позивач у цій справі оспорює факт узгодження ним з відповідачем такої істотної умови договору оренди землі як строк його дії тривалістю 20 років, фактична поведінка сторін справи навіть протягом тривалого часу як орендаря та орендодавця земельної ділянки сама по собі не може бути підставою для висновку про укладеність Договору оренди землі, зареєстрованого 15.11.2006 за №040663501369 саме того змісту та тривалості, який відображено в його тексті. Висновок, на який посилається представник відповідача і який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19 в частині того, що факт тривалого виконання обома сторонами спірного договору захищає його від висновку про неукладеність, не є релевантним до обставин цієї справи. Зокрема, за обставинами цивільної справи №227/3760/19 позивачка звернулась до суду з позовом про визнання правочину недійсним після закінчення строку дії оспорюваного договору оренди нежитлового приміщення, який на відміну від договорів оренди землі, відповідно до статті 794 ЦК України не підлягав державній реєстрації як такий, що укладений на строк до 3 років, і який за життя не підписував син позивачки і не виконував. Отже, позивачем доведено, що він Договір оренди землі без номера та дати, зареєстрований за №040663501369 від 15.11.2006 року не підписував та, відповідно, істотних умов саме цього договору щодо строку його дії протягом 20 років не погоджував, що свідчить про те, що указаний договір на умовах наведених у його тексті не відбувся, тому є невчиненим, а тому не створив для його сторін правових наслідків і на його підставі права та обов`язки орендодавця у [PERSON] , та орендаря у ТОВ «Агрофірма «Семереньки» на строк 20 років не виникали. У справі, що розглядається, позивач після закінчення погодженого ним 15-річного строку користування відповідачем належною йому земельною ділянкою наполягає на її поверненні йому у зв`язку із фактичним користуванням нею відповідачем на цей час без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення негаторного позову, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Указаний висновок відповідає правовій позиції, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц, який підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 227/3760/19. Отже, негаторний позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні належним йому нерухомим майном шляхом зобов`язання ТОВ «Агрофірма «Семереньки» повернути йому земельну ділянку площею 1,83 га з кадастровим номером 592508720000:002:0160 є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивачем також заявлена вимога про скасування державної реєстрації Договору оренди землі, який зареєстрований за №040663501369 від 15.11.2006 року з одночасним припиненням речового права оренди, зареєстрованого за ТОВ Агрофірма» «Семереньки». Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України). Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Семереньки» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, на думку позивача, ця ділянка з 2021 року без законних підстав перебуває у користуванні відповідача, а державна реєстрація зазначеного правочину порушує його права на користування та розпорядження належним йому майном. Вказана вимога свідчить про приватно-правовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду загальним судом. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, речове право якої ґрунтується на державній реєстрації відповідного правочину, який оспорюється. Указаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 357/7734/18. Отже, належним відповідачем за цієї позовною вимогою є ТОВ «Агрофірма «Семереньки» право оренди якого спірної земельної ділянки, ураховуючи державну реєстрацію Договору оренди землі, який зареєстрований за №040663501369 від 15.11.2006 року, до цього часу визнається і підтверджується державою. Як встановлено судом, Договір оренди землі без номеру та дати 15 листопада 2006 року зареєстрований у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» №040663501369 (а.с.7-8). Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Власником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 592508720000:002:0160 є [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №128016 від 25.06.2003 року (а.с.199). Разом з тим, реєстрація неукладеного позивачем Договору оренди землі який зареєстрований за №040663501369 від 15.11.2006 року не відповідає вимогам закону та порушує права та законні інтереси [PERSON] на розпорядження власністю - земельною ділянкою, яку фактично використовує ТОВ «Агрофірма «Семереньки». Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Належний спосіб захисту та відновлення порушеного права позивача судом визначається виходячи чинної на цей час редакції частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки рішення суду в цій частині має бути можливим до виконання державним реєстратором. З 16.01.2020 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону України № 2255-IX від 12.05.2022, яка набрала законної сили 26.07.2022 року правомірним способом захисту нині є саме: 1) скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; 2) визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) скасування державної реєстрації прав. Отже, ураховуючи викладені норми частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою відновлення прав позивача слід скасувати державну реєстрацію права оренди за Договором оренди землі, зареєстрований 15 листопада 2006 року у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» №040663501369. Також слід зазначити, що у чинній редакції абзацу 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. З огляду на викладені норми, речові права припиняються внаслідок скасування в порядку виконання судового рішення державної реєстрації прав, що виключає підстави для припинення відповідного права рішенням суду, що у заяві про зміну предмета позову просить представник позивача [PERSON] , оскільки відповідне право припиняється в силу закону в результаті скасування його державної реєстрації на підставі судового рішення. Викладення судом способу захисту прав [PERSON] з урахуванням чинної редакції частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (скасування державної реєстрації права, замість заявленої вимоги про скасування державної реєстрації договору з припиненням права оренди) не є виходом за межі предмету позову, оскільки по суті така зміна формулювання не змінює зміст позовної вимоги, є редакційним уточненням і виключно спрямоване забезпечення виконання судового рішення у майбутньому. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у загальній сумі 1816 грн. 00 коп. (а.с.16) та 2250,24 грн. в рахунок оплати судової почеркознавчої експертизи (а.с.128,157). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (пункт 2 частини третьої статті 133 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, з ТОВ «Агрофірма «Семереньки» на користь позивача слід стягнути 1816 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 2250,24 витрат на оплату судової експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: approved