overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить розірвати шлюб, укладений 25.12.2009 року між нею та відповідачем, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися через різні погляди на життя, виникали протиріччя пов`язані з веденням спільного господарства, вирішення сімейних та побутових проблем. Тривалий час разом не проживають. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Строк на примирення не потрібен. Спору за майно немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Від вимоги щодо визначення місця проживання дитини з нею - відмовилася (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 21). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Галяна С.В. від 27.03.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання (а.с. 8). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2009 року у Конотопському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 557 (а.с. 3). Сторони не живуть сімейним життям, втрачено почуття поваги і любові один до одного, відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин збереження сім`ї протирічило б їх інтересам, а також інтересам\~ неповнолітньої дитини, а тому шлюб сторін слід розірвати. \~\~\~\~\~\~ Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с. 20). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відповідач відзив не подав, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 2 - копія свідоцтва про народження), яка знаходиться на утриманні позивачки (а.с. 4 - довідка Сосницької селищної ради Чернігівської області). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2011 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 293. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, вказуючи, що спільне життя з [PERSON] не склалося, оскільки не зійшлись характерами, майнового спору не мають. Судове засідання було призначене на 20 квітня 2023 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 15 жовтня 2011 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 293. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача було змінено на « [PERSON] ». Суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне також роз`яснити сторонам, що згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала, що 18.07.2020 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 30. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені, через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивачка подала суду заяву, щодо слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Як доведено у судовому засіданні, сторони по справі 18 липня 2020 року уклали шлюб, який зареєстрований Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 30. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з втратою почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Між подружжям втрачені фізичні зв`язки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 вересня 2018 року Збаразьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вони зареєстрували шлюб за актовим записом № 83. У шлюбі дітей не має. Протягом останніх шести місяців вони не проживають як подружжя по причині несумісності їх характерів та різних поглядів на життя. Спільне життя у них не склалося, їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально, а тому позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказана норма закону відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. На підставі ст. 142 ЦПК України, суд вважає за доцільне повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору внаслідок визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Озернянської сільської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, яка належала його бабі [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі його представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - баба позивача, якій на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,96 га (кадастровий номер 6122686700:01:001:0441), яка розташована на території Озернянської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ТР №058547. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 10 липня 2018 року заповіт, згідно якого заповіла вказане майно позивачу. Позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано органічний маячний розлад особистості, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не змогла дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонар. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 19.04.2023 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 20.04.2023 р. встановила наявність у неї органічного маячного розладу особистості та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 20.04.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №2681 від 19.04.2023 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано параноїдну шизофренію безперервний тип перебігу, загострення, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не змогла дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонар. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 18.04.2023 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 19.04.2023 р. встановила наявність у неї параноїдної шизофренії безперервний тип перебігу, загострення та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 19.04.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №2673 від 18.04.2023 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано параноїдну шизофренію безперервний тип перебігу, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не змогла дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонар. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 18.04.2023 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 19.04.2023 р. встановила наявність у неї параноїдної шизофренії безперервний тип перебігу та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 19.04.2023 р., медичною картою стаціонарного хворого №2664 від 18.04.2023 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельних ділянок (паю) площею 2,82 га та 0,33 га переданих йому у приватну власність на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 04.12.2002 р. за № 400, розташованих на території Березівської сільської ради Шосткинського району ( колишньої Шевченківської сільської ради Глухівського району) Сумської області та належних йому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії Р3 № 728468 та Р2 № 635797 від 05 грудня 2002 року, а також земельної ділянки площею 3,15 га, розташованої на території Березівської сільської ради Шосткинського району ( колишньої Шевченківської сільської ради Глухівського району) Сумської області та належної йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 2197172 від 19 листопада 2003 року. Вона є його єдиною спадкоємицею за заповітом та фактично прийняла спадщину після його смерті, оскільки, незважаючи на те, що [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою, з вересня 2019 року і по день своєї смерті він постійно проживав разом з нею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , куди вона забрала його, щоб мати можливість за ним доглядати, оскільки родичів він не мав, постійно хворів і потребував постійної сторонньої допомоги. Однак, коли з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона звернулася до нотаріальної контори, то нотаріусом їй було відмовлено в цьому, у зв`язку з відсутністю факту прийняття нею спадщини. Підтвердити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у позасудовому порядку не є можливим. За вказаних обставин, заявник просить суд встановити факт, що вона, на день смерті [PERSON] , [INFO] , тобто на час відкриття спадщини, постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явилася, а представила заяву, в якій повністю підтримала вимоги і просить розглядати справу без її участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи до суду також не з`явилася, проте надала суду\~заяву,\~в якій\~зазначає,\~що Березівська сільська рада не заперечує проти встановлення вказаного факту і просить справу розглядати без участі її представника. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд прийшов до висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами, та не заперечується заінтересованою особою.

Outcome: approved