Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом\~ до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню від суми несплачених аліментів у розмірі 54084,46 грн. та судові витрати в розмірі 4200 грн. В обґрунтування позову зазначає, що за час перебування з відповідачем у шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з відповідача на користь позивачки на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що з часу постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, останній лише у травні 2022 року сплатив 2131 грн., а сума заборгованості станом на грудень 2022 становить 57422,96 грн., а тому враховуючи законодавче обмеження нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів, просить задовольнити позов. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Надає згоду на прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивачки, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.4) Згідно судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області №564/2689/20 від 03.11.2020, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду, а саме з 28.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.5) Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів №16619 від 26.12.2022, наданого Костопільським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, заборгованість по сплаті аліментів за відповідачем [PERSON] станом на грудень 2022 57422,96 грн.(а.с.6). З вказаного розрахунку також встановлено, що відповідач [PERSON] з часу присудження судом сплати аліментів, сплатив їх лише один раз в травні 2022 року в розмірі 2131 грн.(а.с.6)\~ Статтею 4 ЦПК України передбачено що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006., передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом, свої зобов`язання по сплаті аліментів, присуджених судовим наказом, який виданий Костопільським районним судом Рівненської області, 03.11.2020 року, відповідач [PERSON] не виконує, і у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на грудень 2022 року становить 57422,96 грн. Доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від нього причин, відповідачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів. Розраховуючи розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню, суд враховує наступне. Згідно з правовими висновками Верховного Суду, які в силу ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, викладеними у постановах від 03.04.2019 (справа № 333/6020/16-ц), від 07.10.2019 (справа № 760/22598/15-ц), пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, Верховний Суд зазначає, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Відповідно до розрахунку розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення, відповідачем [PERSON] , сплати аліментів за період з 28 жовтня 2020 року по 31 грудня 2022 року, становить 54084 грн. 46 коп.(а.с.7). Суд погоджується з наданим розрахунком, оскільки він зроблений відповідно до порядку нарахування неустойки (пені), викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.10.2019 (справа № 760/22598/15-ц). Відповідач будь-яких заперечень проти розрахунку розміру заборгованості пені не заявляв. Оскільки, відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, а розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів зроблено правильно, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги позивачкою долучено договір-доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги та представництва від 22.01.2023 (а.с.10), ордер №1066460 від 22.01.2022 (а.с.11), акт прийому-передачі наданих послуг по наданню професійної правничої (правової) допомоги від 25.01.2023 (а.с.12)\~ квитанція про оплату гонорару адвоката в розмірі 4200 грн. №0.0.28336421271 від 25.01.2023 (а.с.13). Оскільки позивачкою підтверджено витрати на надання професійної правничої допомоги, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 4200 грн. у відшкодування витрат по наданню правничої допомоги. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved