Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 лютого 2023 року звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . На момент смерті батько був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина 1/3 у квартирі за вказаною адресою. За життя батько позивачки заповіту не складав. Позивачка, як донька померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. Маючи намір прийняти спадщину вона 11.12.2022 року звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, [PERSON] , їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом 6-ти місячного строку. Зазначила, що строк прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, оскільки 06.03.2022\~року,\~у зв`язку\~із значним\~наближенням бойових\~дій до\~меж м.\~Кривого Рогу\~та одержаною\~рекомендацією від\~Військової адміністрації\~міста щодо\~тимчасової евакуації\~задля безпеки,\~вона була\~вимушена виїхати\~за межі\~України (до\~Латвійської Республіки)\~разом зі\~своєю неповнолітньою\~дочкою,\~де перебувала\~як біженка.\~Повернулася до\~України лише\~13.11.2022\~року.\~Більшу частину\~періоду,\~визначеного законом\~як строк\~для прийняття\~спадщини (з\~06.03.2022\~по 13.11.2022\~рік),\~позивачка перебувала\~за кордоном\~та не\~мала можливості\~звернутися до\~нотаріуса з\~відповідною заявою. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. На підставі викладеного, просила суд визначити додатковий строк тривалістю до трьох місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її батька. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. На підставі\~ухвали суду\~від 10\~березня 2023\~року задоволено\~клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдани Валеріївни докази у справі. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Не погоджуючись із позовними вимогами 10.03.2023 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про неповажність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Так, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України (щодо строку прийняття спадщини та наслідків пропущення такого строку) згідно з постановою Верховного Суду у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22). Також вказав, що у позивача як спадкоємиці, що перебувала за межами країни, була можливість звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, зазначивши, що більшу частину періоду, визначеного законом строку для прийняття спадщини (з 06.03.2022 по 13.11.2022 рік), вона, задля безпеки, разом зі своєю неповнолітньою дочкою перебувала за кордоном та не мала можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Перебуваючи на території Латвійської Республіки у позивача були відсутні документи, необхідні для подачі заяви про прийняття спадщини. Відзив на позовну заяву вважає необґрунтованим, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Позивач у судове засідання надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджено,\~що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.1975 року, актовий запис № 2259 (а.с. 11). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а після зміни імені з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.1999 року та свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 27.08.2014 року відповідно (а.с. 20,21). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22 грудня 2021 року, актовий запис № 2712 (а.с. 19, 49). 11.01.2023 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. було заведена спадкову справу № 2/2023 відносно майна спадкодавця [PERSON] , реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 70133452 (а.с. 16, 50). Відповідно до копії матеріалів спадкової справи № 2/2023, заведеної 11.01.2023 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , 11 січня 2023 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , що складається з 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с.45-53). Постановою Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. від 14.01.2023 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне померлому [INFO] батьку [PERSON] , [INFO] , який на день смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини та документально не підтверджує факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 6, 53). Квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.05.2000 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, яке видане згідно розпорядження № Ж644 від 29.03.2000 року (а.с.22). Після смерті матері позивача - [PERSON] [INFO] , позивач отримала право власності на 1/3 частки вищевказаної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 жовтня 2021 року, копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину за № 68474341 від 15.10.2021 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 279641732 від 15.10.2021 року (а.с. 17, 23, 24). На підтвердження виїзду за межі України позивачем було долучено до матеріалів справи копію її закордонного паспорту з візами Латвійської Республіки та штампами з зазначенням дат перетину Польсько-Українського кордону (з 06.03.2022 по 13.11.2022 року) (а.с. 13, 14). Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог\~ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3\~статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану,\~Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX\~\~в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який послідуючими Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Пунктом 3\~постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~(в редакції, чинній з 06.03.2022) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Відповідно до п. 3\~Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~(в редакції, чинній з 29.06.2022 згідно з\~постановою КМУ від 24.06.2022 № 719) перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини та те, що позивач не мала змоги подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що була змушена виїхати за межі України через введення в Україні воєнного стану та наявною загрозою її життю та життю її неповнолітньої доньки, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною. Суд відхиляє заперечення представника відповідача і визнає наведені причини пропуску строку звернення такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини, а отже, наявні підстави для ефективного захисту прав та інтересів позивача шляхом надання йому додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором\~(ст. 5 ЦПК України). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановлено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов\~ [PERSON] до Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,\~є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved