Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] доЧернеччинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки (паю) площею 5,740 га згідно державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІ ДП № 006892 від 03.11.2000 року, та домоволодіння в [ADDRESS] з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0,85 га згідно державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП від 07.07.1995 року. Позивач зазначає, що він є її єдиним спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці першої черги відсутні. Позивач наголошує, що майже два роки до смерті матері проживав у неї, він доглядав її, оскільки вона хворіла на серцеве захворювання та потребувала сторонньої допомоги. Тому вважав себе особою, яка фактично прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Однак при зверненні до нотаріальної контори було роз`яснено, що фактичне прийняття спадщини доводиться фактом реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем. На даний час пройшов передбачений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк три місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і прохає їх задовольнити. Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради - в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.04.1973 року матір`ю позивача є [PERSON] (а. с. 12). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть від 26.01.2022 року серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно довідки виконкому Чернеччинської сільської ради від 10.03.2023 року [PERSON] поховав [PERSON] , поховання проводив за свій рахунок (а. с. 11). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач проживав на момент смерті спадкодавця за однією адресою, хоча не був зареєстрований за іншою адресою, у зв`язку із чим позивач вважав себе особою, яка фактично прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини, були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Такі обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви, тому суд дійшов до висновку про можливість задовольнити вимоги позивача та продовжити строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved