Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Стислий виклад позиції заявниці. 02.12.2022 року заявниця - [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд: - встановити факт проживання однією сім?єю більше п?яти років як чоловіка та дружини [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована: с. Південне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, РНОКПП: [NUMBER] , з 1984 року по 25.10.2020 року. Свою заяву обґрунтовує зокрема тим, що вона [PERSON] , проживала разом з [PERSON] , [INFO] з весни 1984 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. Шлюб з померлим вони не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того всі свята проводили в колі рідні та друзів. [INFO] [PERSON] помер у селі Південне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, будинок в якому вони проживала та проживає заявниця до теперішнього часу належав по документам [PERSON] . Після його смерті заявниця звернулася до нотаріально контори, але їй повідомили, що вона повинна звертатися до суду з метою встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем за захистом своїх прав. З того часу як зазначає заявниця, вона дуже захворіла та злягла. Факт її проживання з [PERSON] як чоловіка та дружини підтверджується довідкою, виданою старостою Семенівського старостинського округу Старокозацької сільської ради. У зв`язку з вищезазначеним заявниця була вимушена звернутися до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Процесуальні дії. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2022 року було відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.12.2022 року було витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиної О.Л. (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Свято-Георгіївська, буд. 12) інформацію: про коло спадкоємців [PERSON] та копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання призначене на 17.04.2023 року учасники процесу не з`явились. У судове засідання заявниця - [PERSON] , не з`явилась. Однак надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі. На задоволені заявлених вимог наполягає. У судове засідання представник заінтересованої особи - Старокозацької об`єднаної територіальної громади не з`явився. Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Судом встановлено, що [INFO] в селі Південне Білгород-Дністровського району Одеської області помер [PERSON] , [INFO] , про що Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Одеса, було видано свідоцтво про смерть серії № [NUMBER] від 29.10.2020 року, актовий запис №1226. Як зазначає заявниця [PERSON] , вона проживала разом з [PERSON] , [INFO] з весни 1984 року як дружина та чоловік, шлюб між нами не був зареєстрований. Шлюб з померлим вони не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того всі свята проводили в колі рідні та друзів. Судом встановлено, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] , [INFO] який помер [INFO] , підтверджується наступними доказами по справі: - довідкою № 6/206 виданою Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області від 01.11.2022 року, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] , дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1984 року і по теперішній час; - довідкою № 6/207 виданою Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області від 04.11.2022 року, відповідно до якої вбачається, що згідно по господарського обліку сільської ради [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] дійсно був власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому він був зареєстрований та проживав по день смерті. Як вбачається з копії спадкової справи № 80/2020 заведеної приватним нотаріусом Андрєєвою Т.М., Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області, 18.12.2020 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] за заповітом звернулась [PERSON] онучка [PERSON] . Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Крім того, згідно п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно із ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України. Згідно із ч. 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Суд враховує принцип jura novit curia («суд знає закони»), який передбачає обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Даний принцип викладений у постановах Верховного суду у справах № 537/4259/15-ц та № 917/1739/17. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Судом встановлено, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу породжує юридичні наслідки для заявниці. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved