Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 09.05.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3441414012/680171, який підписано електронним підписом позичальника та за яким позичальник підтвердив те, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті кредитора. 24.12.2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу №24122021 за яким останнім набуто право вимоги до відповідача в сумі 36000,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27000,00 грн сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач за вказаними договором погашення боргу не здійснює, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості. Також просив стягнути судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив, що 09.05.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3441414012/680171, який підписано електронним підписом позичальника та за яким позичальник підтвердив те, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті кредитора. За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 9000,00 грн, та зобов`язувався повернути до 07.06.2021. Сторони також досягли згоди, що орієнтована реальна річна процентна ставка становить 912,5% (а. с. 6). За додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту від 09.05.2021, строк на який надано кредит 30 днів; сума кредиту 9000,00 грн; фіксована процентна ставка за день користування 2,5 %; сума нарахованих процентів за користування кредитом 6750,00 грн; до сплати всього 15750,00 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість у сумі 36000,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27000,00 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 14). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Отже, позивач підтвердив укладення 09.05.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] кредитного договору №3441414012/680171. За договором факторингу №24122021 від 24.12.2021, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу за яким останнім набуто право вимоги до відповідача в сумі 36000,00 грн (а. с. 13), що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2021 (а. с. 12), витягом з реєстру боржників від 24.12.2021 (а. с. 13). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, позивач підтвердив своє право вимоги за вказаним договором відповідно до договору факторингу. Проте, матеріали справи не містять підтвердження видачі [PERSON] коштів у розмірі 9000,00 грн за вказаним кредитним договором. Так, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", зокрема відсутні виписки за картковими рахунками позичальника. З урахуванням викладеного позивач не довів факту надання коштів позичальнику оскільки не надав відповідних доказів. Також, позивач не обґрунтував неможливість подання таких доказів та не звертався із клопотанням про їх витребування. Отже, позивач не довів наявність заборгованості відповідача перед ним, як фактором, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд керувався вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд відмовляє позивачу у стягненню судового збору у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: dismissed