Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі: - 21 637,62 грн. - за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення; - 1751,39 грн. - 3 % річних; - 5059,80 грн. - інфляційні втрати. Посилається в позові на те, що 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами. Статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено пунктом 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АТ «Київводоканал», що перейменоване на ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач у порушення умов Договору зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг в період з 01 липня 2014 року по 30 листопада 2020 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість, яка складається з: заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі: - 21 637,62 грн. - за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення; - 1751,39 грн. - 3 % річних; - 5059,80 грн. - інфляційні втрати. Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 26 січня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов. 19 травня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнає частково та просить застосувати позовну давність. Також 19 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача про застосування строку позовної давності та клопотання про розстрочення заборгованості. 28 липня 2021 року до суду надійшла заява позивача про уточнення розрахунку заборгованості із врахуванням строків позовної давності. Розпорядженням керівника апарату суду від 26.10.2021 року №1552 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із відпусткою судді Кирильчук І.А. тривалістю 126 календарних днів, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду. Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 26.10.2021 року, вказана справа розподілена судді Машкевич К.В. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року справу прийнято до провадження під головуванням судді Машкевич К.В. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АТ «Київводоканал», що перейменоване на ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від наданнял зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово - комунальні послуги за період з 01 липня 2014 року по 30 листопада 2020 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі за спожиті послуги в розмірі 21637, 62 грн. Крім того, в порядку ст.625 ЦК України позивачем на суму заборгованості нараховано 1751,39 грн. - 3 % річних та 5059,80 грн. інфляційних втрат. / а.с. 10-11 / Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать, у тому числі, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону надання комунальних послуг здійснюються безперервно. Таким чином, відповідач була та є споживачем житлово-комунальних послуг. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». З матеріалів справи вбачається, що відповідач претензій щодо якості надання послуг не пред`являла, а тому суд приходить до висновку, що послуги останній, як споживачу, надавалися безперебійно. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Звертаючись до суду, позивач зазначає, що в газеті «Хрещатик» за 05 серпня 2014 року було опубліковано повідомлення про публічний договір про надання ПрАТ`АК «Київводоканал», як виконавцем, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Повідомленням визначено, що фізична особа / власник, наймач /, що користується послугами, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Відповідач від вказаних послуг не відмовлялася і від мереж не відключалася. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У тих випадках, коли закон не встановлює обов`язковість певної форми, сторони можуть обирати її на власний розсуд, але в межах чинного законодавства. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Таким чином, якщо умови усного договору виконуються сторонами, то він вважається укладеним, а умови прийнятими обома сторонами. За умовами договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу послуги відповідної якості з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п.3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг, платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Як зазначено вище, позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, що відповідач нерегулярно вносила плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Разом з цим, до суду надійшов відзив відповідача, в якому вона просить застосувати до спірних відносин наслідки спливу строку позовної давності. Також, відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, яку мотивує тим, що позовну заяву подано до суду у січня 2021 року, тому вимоги про стягнення заборгованості за період з липня 2014 року по лютий 2018 року заявлено з пропуском строку позовної давності та не підлягають задоволенню. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як встановлено ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для нього. Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості, доведеності позову. Як вбачається із штампа вхідної кореспонденції позовну заяву про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги направлено на поштову адресу суду 21 січня 2021 року. При цьому, заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період з липня 2014 року по листопад 2020 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено правовий висновок про те, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу» (п. 59 Постанови). Оскільки з позовом до суду ПрАТ АК «Київводоканал» звернулось 21 січня 2021 року, суд доходить висновку про пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за період з 01 липня 2014 року по 20 січня 2018 року, про застосування якої заявлено відповідачем у справі. Враховуючи викладене, позовні вимоги ПрАТ АК «Київводоканал» про стягнення із відповідачки на користь позивача суми боргу за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню в межах строку позовної давності. Відповідно до розрахунку заборгованості, які надані позивачем із урахуванням строків позовної давності та які містяться в матеріалах справи, заборгованість [PERSON] перед ПрАТ АК «Київводоканал» за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 21 січня 2018 року по 30 листопада 2020 року становить 12196,63 грн. і така заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З приведеного позивачем розрахунку, наданого до суду та перевіреного судом, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 955,33 грн. та 587,16 грн. річних. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими в частині, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним. Відповідно до ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення заборгованості, оскільки посилання відповідача на скрутне матеріальне становище, в зв`язку з тимчасовою відсутністю роботи, не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи та не надано доказів цьому. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає 1096,27 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: partial