Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

22.02.2023 року до суду звернувся позивач АТ «Укрпошта» в особі Одеської дирекції з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення до відповідача [PERSON] . Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на його користь на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 20043,14 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на наступне.[PERSON] на підставі наказу № 2374-к від 25.11.2015 року була прийнята на роботу на посаду начальника відділення поштового зв`язку (ВПЗ) Чорногірка Поштамту - Центру поштового зв`язку №1 Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (правонаступник - Одеська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта»). Відповідач була наділена повноваженнями матеріально-відповідальної особи із забезпеченням схоронності матеріальних цінностей, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого прийняла на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. На підставі наказу Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 340 від 14.09.2016 року за фактом привласнення грошових коштів начальником ВПЗ Чорногірка [PERSON] було проведено службове розслідування, за результатом якого складено Акт від 26.09.2016 року, яким встановлена загальна сума нестачі коштів - 20043,14 грн. Матеріали службового розслідування та акту ревізії були направлені до Березівського РВП ГУНП в Одеській області, на підставі яких було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016160260000532 за ч.2 ст. 191 КК України. 04.04.2018 року позивачем заявлений цивільний позов у зазначеному кримінальному провадженні. 18.10.2022 р. ухвалою Березівського районного суду Одеської області по справі № 494/902/18 (провадження № 1-кп/494/9/22) [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності, зазначене кримінальне провадження закрито, заявлений цивільний позов залишений без розгляду. Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму заподіяних збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 01.03.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21.03.2023 року. В подальшому розгляд справи був відкладений. \~ \~ \~ \~У судове засідання 04.04.2023 року представник позивача з`явився, надав пояснення на підтримку заявлених позовних вимог, просив такі задовольнити. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач з`явилась в судове засідання, надала пояснення, з яких вбачається, що 30.12.2017 року вона вийшла заміж та взяла прізвище свого чоловіка « [PERSON] ». Заявлені позовні вимоги заперечила. Проте визнала той факт, що підписувала договір про повну матеріальну відповідальність з позивачем. Також визнала, що писала пояснювальну від 13.09.2016 року за результатами проведеної ревізії, в якій зазначила, що буде погашати борг з заробітної плати, а борги за товар повернуть люди на протязі місяця. Також зазначила, що жодних коштів після проведеної перевірки позивачу не повертала. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на підставі наказу (розпорядження) № 2374-к від 25.11.2015 року була прийнята на роботу на посаду начальника відділення поштового зв`язку (ВПЗ) Чорногірка Поштамту - Центру поштового зв`язку №1 Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (правонаступник - Одеська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта»). Відповідач була наділена повноваженнями матеріально-відповідальної особи із забезпеченням схоронності матеріальних цінностей, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між Начальником Поштамту Центру поштового зв`язку №1 [PERSON] та [PERSON] від 27.11.2015 року, відповідно до якого прийняла на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей. На підставі наказу Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 340 від 14.09.2016 року за фактом привласнення грошових коштів начальником ВПЗ Чорногірка [PERSON] було проведено службове розслідування, за результатом якого складено Акт від 26.09.2016 року, яким встановлена загальна сума нестачі коштів в розмірі 20043,14 грн. Матеріали службового розслідування та акту ревізії були направлені до Березівського РВП ГУНП в Одеській області, на підставі яких було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016160260000532 за ч.2 ст.191 КК України. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 18.10.2022 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 191 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України. Кримінальне провадження відносно [PERSON] внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 вересня 2016 року за №12016160260000532 за ч.2 ст. 191 КК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності закрито. Цивільний позов в рамках кримінального провадження ПАТ «Украпошта» до [PERSON] про стягнення суми заподіяних збитків в розмірі 20043 грн. 14 коп. залишено без розгляду. [PERSON] надала свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і не наполягала на продовженні розгляду кримінального провадження з метою довести свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.12.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Укрпошта» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Березівського районного суду Одеської області від 18.10.2022 року стосовно [PERSON] . Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. . Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Так як згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України -\~Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України -\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Доказів того, що відповідачкою відшкодовано суму заподіяних збитків позивачу на час розгляду справи суду не надано та заперечується позивачем. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1073,60 грн., оскільки згідно ЗУ «Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору. На основі ст. 22, 1167 ЦК України,

Outcome: approved