Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Лікар відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Фесенко Дарія Геннадіївна, яка у встановленому законом порядку уповноважена представляти інтереси Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», звернулась до суду із заявою про госпіталізацію хворого [PERSON] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування у дану лікарню 13 квітня 2023 року о 15 год. 45 хв. з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Від добровільної госпіталізації та лікування хворий відмовляється. Тому лікар просила суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Фесенко Д.Г. заяву підтримала. Пояснила, що [PERSON] поступив на лікування в Обласний заклад з надання психіатричної допомоги 13 квітня 2023 року. Його лікування можливе лише в умовах стаціонару, оскільки він хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, але добровільно лікуватися відмовляється. Тому лікар просила заяву задовольнити. Особа, щодо якої внесено заяву про госпіталізацію, - [PERSON] , за станом здоров`я в судове засідання не з`явився. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Враховуючи неможливість участі [PERSON] в судовому засіданні, суд вважає за можливе розгляду ти справу за його відсутності. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши докази у справі, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , поступив на стаціонарне лікування до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» 13 квітня 2023 року о 15 год. 45 хв. за направленням лікаря-психіатра КНП «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». Як вбачається з даних заяви, в 2007 році [PERSON] переніс ЗЧМТ, нібито, лікувався в психіатричному стаціонарі в м. Харкові. Тривалий час зловживає алкогольними напоями. Толерантність 500 мл горілки. Запої 3- 5 днів. В 2005 році лікувався в ПОКПЛ, встановлено діагноз: "Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром". Тоді ж був визнаний особою з інвалідністю III групи по психічному захворюванню, але в подальшому від перекомісії відмовився. З 2016 року неодноразово лікувався в даному закладі. Також знаходився на стаціонарному лікуванні у Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №2 з 13.11.18 р. по 01.12.18 р., після того багаторазово лікувався в ПОКПЛ. Остання виписка з даного закладу 18.10.2022 р. Підтримуюче лікування після виписки не приймав, епізодично вживав спиртні напої. Стан різко погіршився з 10.04.2023р., коли почав поводити себе неадекватно (зідно запису чергового лікаря): ходив з ножами або сокирою по вулицях села, лякав перехожих, розмовляв сам з собою, проявляв агресію до продавців у магазині, до перехожих, сусідів, дітей. Згідно заяви поліцейського офіцера Сідько В.Л. , гр. [PERSON] 10.04.2023р. агресивно себе поводив, погрожував громадянам, хапав їх за одяг, ганявся за дітьми. 11.04.2023р. в магазинах погрожував продавцям підпалом. 12.04.2023р. протягом всього дня телефонував на телефони екстренних служб 101, 102, 103 та повідомляв про вигадані пожежі, ДТП, крадіжки. 13.04.2023р. [PERSON] кидався на сусідів, вчителів, продавців магазину, погрожував фізичною розправою, при цьому носив з собою сокиру та ніж. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка по відношенню до оточуючих), на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] госпіталізований в психіатричний стаціонар в порядку примусової госпіталізації. На приймальному відділенні добровільної письмової згоди не надав, тому госпіталізований у порядку примусової госпіталізації 13 квітня 2023 року. Як вбачається з матеріалів заяви, при госпіталізації в приймальному відділенні даної лікарні пацієнт був багатослівним, сам до себе розмовляв, то сміявся, то був роздратований, інструкції виконував вибірково. З поведінки неможливо було виключити розлади сприйняття. Агресивний до медперсоналу. Госпіталізований до ВІТ даного закладу. На підставі ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» 14 квітня 2023 року о 10 год. 30 хв. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради». Встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Стадія загострення». Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивні дії, погрози фізичною розправою по відношенню до сторонніх людей), комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. Добровільної згоди на госпіталізацію [PERSON] не надав. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Зазначене підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними направлення [PERSON] на госпіталізацію, виданого лікарем лікаря-психіатра Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради»; заяви поліцейського офіцера Сідько В.Л., з якої вбачається, що [PERSON] 10.04.2023р. агресивно себе поводив, погрожував громадянам, хапав їх за одяг, ганявся за дітьми. 11.04.2023р. в магазинах погрожував продавцям підпалом. 12.04.2023р. протягом всього дня телефонував на телефони екстренних служб 101, 102, 103 та повідомляв про вигадані пожежі, ДТП, крадіжки. 13.04.2023р. [PERSON] кидався на сусідів, вчителів, продавців магазину, погрожував фізичною розправою, при цьому носив з собою сокиру та ніж; даними висновку комісії лікарів-психіатрів від 14 квітня 2023 року, згідно якого [PERSON] встановлено діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Стан загострення». Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, комісією зроблений висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару. На підставі викладеного судом встановлено, що [PERSON] , який хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок своєї хвороби вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, що згідно вимог ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є підставою для його примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка по відношенню до оточуючих), відсутність його усвідомленої згоди на госпіталізацію, оскільки за медичним призначенням лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання. Судові витрати у справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved