Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

02.03.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, складеного на ім`я у тому числі [PERSON] , з посиланням на те, що її прізвище у вказаному договорі зазначено, як - « [PERSON] » у відповідності до паспорту громадянки України виданого на той час, однак 09.07.2013 року Київським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області на її ім`я було видано новий паспорт громадянки України в якому прізвище зазначено, як: « [PERSON] ». За наслідком викладеного заявниця позбавлена підтвердити належність їй на праві власності частки квартири [ADDRESS] , отриманої в дар на підставі договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, належним чином розпоряджатись цим майном та провести дії з державної реєстрації, що стало підставою для звернення до суду з цією заявою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.03.2023 року на підставі вказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. У судове засідання призначене на 06.04.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Однак, 06.03.2023 року до суду надійшла заява від заявниці про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. 14.03.2023 року до суду надійшла заява від представника заінтересованої особи Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви представником не висловлено. Приймаючи подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 06.04.2023 року, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою до задоволення. Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, \~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів\~особі, прізвище,\~\~ ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі,\~не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З поданих до суду доказів, судом встановлено, що 04.01.1997 року Київським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] . У вказаному паспорті на аркуші 10, наявний запис про реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] 18.09.1993, актовий запис №1024. 12 вересня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрований в реєстрі за №7891. За умовами вказаного договору, [PERSON] подарував, а [PERSON] і Олейні [PERSON] отримали в дар в рівних частках квартиру [ADDRESS] . На зворотній сторінці договору міститься відбиток штемпелю на підтвердження проведеної державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» 14.09.2000 року, про що зроблено запис №14доп.к.-стр.24-р.№84. З паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що 29.11.2000 року [PERSON] і [PERSON] зареєстровано місце проживання у квартирі [ADDRESS] . Отже, після набуття [PERSON] в дар частки нерухомого майна на підставі договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, остання 29.11.2000 року зареєструвала місце проживання у вказаній квартирі. Також, судом встановлено, що 09.07.2013 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] ійни [PERSON] , [INFO] . У вказаному паспорті громадянки України на аркуші 10 міститься запис про реєстрацію шлюбу між особою, якій видано паспорт з [PERSON] 18.09.1993 року, актовий запис №1024, а на аркуші 11 запис про реєстрацію Олійни [PERSON] з 29.11.2000 року у квартирі [ADDRESS] . Отже, у зв`язку з існуванням розбіжностей в написанні прізвища заявниці у правовстановлюючому документі, який посвідчує право власності на нерухоме майно та документів, що посвідчує дані про особу, заявниця була вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту, оскільки позбавлена розпоряджатись належною їй власністю. Відповідно до статті 89 ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~\~ ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Досліджуючи вищевказані докази, суд вважає встановленим, що особа [PERSON] , зазначена як сторона договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, та [PERSON] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , є однією тією ж особою. Судом встановлено, що різне написання прізвища заявниці у правовстановлюючому документі, який посвідчує право власності на нерухоме майно та документів, що посвідчує дану про особу, пов`язано з різним перекладом прізвища « [PERSON] ». При викладених обставинах, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, а також надавши оцінку кожному доказу окремо, суд дійшов до висновку, що факт належності [PERSON] - договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, стороною якою є у тому числі [PERSON] , слід вважати встановленим, а тому заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved