Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитинив якому зазначив, що вони з відповідачкою з 17 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року, що набрало законної сили 26 березня 2020 року. [INFO] у шлюбі в сторін народився син - [PERSON] . Судовим наказом від 07 лютого 2020 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2020 року і досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу сторони домовились, що дитина проживатиме з матір`ю, яка не буде чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Однак, у зв`язку із тим, що такі перешкоди чинилися, позивач був змушений звернутися з відповідною заявою до органу опіки та піклування, за результатами розгляду якої 17 лютого 2021 року було прийнято рішення за № 35, яким визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено графік систематичних побачень у присутності матері, в інші дні - за попередньою домовленністю з останньою. Від виконання цього рішення відповідачка ухилялася, спроби врегулювати спір сторін призводили до нових конфліктів, свідком яких вимушено стає дитина. Позивач має намір налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь в її вихованні, розвитку здібностей, забезпечувати усім необхідним, що є не тільки його правом в силу законодавства, а й обов`язком. Відповідно до вимог діючого законодавства питання виховання дитини батьки вирішують спільно. Він працевлаштований, має стабільний заробіток, працює за графіком, позитивно характеризується, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Заборгованості зі сплати аліментів позивач не має. За місцем його проживання створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Враховуючи викладене, позивач просить суд: - усунути перешкоди у прийнятті ним участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зобов`язавши відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у зустрічах та вільному спілкуванні з дитиною; - визначити (встановити) спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік: - з 18:00 год. п`ятниці до 18:00 год. неділі кожного тижня (включаючи можливість відвідування дитиною місця проживання позивача без присутності матері); - з 10:00 год. до 20:00 год. 14 листопада на день народження позивача, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, які відвідує дитина; - 14 днів у літній період для сумісного відпочинку з дитиною на період відпусток позивача за межами міста постійного проживання дитини на території України за умови попереднього попередження матері дитини [PERSON] за два тижні до необхідної дати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач зазначив, що бажає спілкуватися зі своєю дитиною, однак відповідачка перешкоджає цьому, змінила синові номер телефона, налаштовує дитину проти нього, провокує конфлікти з позивачем у її присутності. Сина він бачив кілька разів та спілкування тривало лише декілька хвилин. Після конфлікту на дитячому майданчику у магазині «Сім`я» [PERSON] говорила позивачу, що дитину він більше не побачить. Вважає, що відповідачка намагається зменшити його роль у вихованні сина, щоб той сприймав його як сторонню особу. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, підтримуючи доводи письмового відзиву, у якому відповідач вказує, що не була проти побачень позивача із сином, конфліктна ситуація зафіксована на відеозаписі стосується поведінки позивача, який хотів позбавити її бути присутньою при їх побаченні з сином та без погодження з нею увезти дитину в невідоме для неї місце. Щоб уникнути ескалації конфлікту в присутності дитини вона забрала сина. На той момент рішення органу опіки та піклування винесене не було та, відповідно, не було визначено порядку побачень позивача з сином. Надані до позову відеозаписи на думку сторони відповідача не підтверджують факт ухилення матері від виконання рішення органу опіки та піклування. На відео не відображено як позивач почав застосовувати до відповідачки фізичне насильство, намагаючись силою вирвати дитину, а коли не зміг цього зробити, почав душити відповідачку руками за горло, спричинивши їй тілесні ушкодження, а дитині психічну травму. З цього приводу вона звернулася до поліції. Після вчинення щодо неї позивачем насильницьких дій вона побоюється залишати з ним дитину. З моменту прийняття рішення органом опіки та піклування [PERSON] не бачився з дитиною відповідно до визначеного графіку, вона при цьому була готова надати позивачу таку можливість. 21 серпня 2021 року позивач без попередження та погодження з нею нібито прибув у встановлений за рішенням час за місцем їх проживання, але в цей час вони із сином виїхали на літній відпочинок на море. З даного приводу [PERSON] звертався до органів поліції та відповідач потім надавала поліцейським відповідні пояснення. 30 жовтня 2021 року позивач прибув до сина без попередження після закінчення часу, встановленого на побачення. 15 лютого 2022 року позивач передав через мати відповідачки цукерки для дитини. 16 березня 2022 року розмовляв з сином по телефону. 12 лютого 2022 року позивач не привітав сина з днем народження. В близькому оточенні позивача перебувають незнайомі відповідачці люди, це може негативно вплинути на психічний стан дитини, тому проти надання [PERSON] дозволу на спілкуванні з сином без її участі заперечує. У відзиві просила суд зобов`язати позивача належним чином виконувати приписи рішення органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради про визначення [PERSON] способів участі у вихованні та порядку побачення з малолітнім сином [PERSON] , від 17 лютого 2021 року за № 35. Також, пояснила, що бажає щоб дитина спілкувалась з батьком. Позивач ніколи агресії до дитини не проявляв, тільки до неї. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідачки пояснив, що позовні вимоги на його думку не доведені належними та допустимими доказами. Також, у теперішній час у зв`язку з оголошеним воєнним станом у будь-яку мить можуть виникнути форс-мажорні обставини, тому дитина не повинна перебувати окремо від матері. Представник Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. у судовому засіданні підтримав позицію Органу опіки та піклування, викладену у висновку за №607/26 від 07 грудня 2022 року, як таку, що в повному обсязі відповідає інтересам дитини та враховує його думку. Пояснив, що при вирішенні цього питання орган опіки та піклування об`єктивно дослідив всі обставини та надані докази. При вирішенні справи має бути врахована ситуація, що склалася на теперішній час у зв`язку з бойовими діями. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є близькою подругою відповідачки [PERSON] з 2020 року, вони проживають в одному будинку, їх діти ходять до одного садочка. Може пояснити, що відповідачка ніколи не заперечувала проти спілкування батька з сином. Знає, що з цього питання приймалося рішення органу опіки та піклування. Зі слів [PERSON] їй відомо що батько приїжджав до сина тільки 2 - 3 рази. Хлопчик про батька відгукується добре, говорив, що хотів би з ним бачитись. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що товарищує з відповідачкою [PERSON] , вони працюють разом, також особисто знайома з позивачем [PERSON] . Вони з відповідачкою кожного дня - через день гуляють разом з дітьми, розмовляють та їй відомо, що відповідачка не чинить перешкод у спілкуванні батька з сином. У день народження хлопчика у 2021 році свідок була на святі, батько не приїхав. Їй відомо зі слів відповідачки, що потім сторони поїхали до дитячого майданчику у магазині «Сім`я», де в них виник конфлікт. [PERSON] розповідала, що після цього протягом приблизно півроку позивач не з`являвся. З дитиною питання про батька свідок не обговорювала. Відповідно до ст. 171 СК України суд, в присутності представника Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради Карпушина В.С., психолога [PERSON] , вислухав думку дитини - [PERSON] , з приводу участі батька у його вихованні та спілкуванні з ним. З пояснень дитини встановлено, що він з прихильністю ставиться до батька, бажає з ним бачитись. Батько його не ображає, добре ставиться. По телефону з татом говорив рік тому. У батька вдома був два роки тому. Де зараз тато мешкає він не знає. З хлопчиком, який живе з батьком, не спілкується. Їхати додому до батька без мами не хоче. Спілкуватися з батьком хоче у присутності мами. З`ясувавши позицію сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, допитавши свідків, заслухавши думку дитини, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] (а.с. 8-11) та [PERSON] (а.с. 12-15) з 17 жовтня 2015 року перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 лютого 2020 року у справі № 233/386/20, що набрало законної сили 26 березня 2020 року (а.с. 16, 20-21). Сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с 17). У ході судового розгляду справи встановлено, що малолітня дитина - [PERSON] після розлучення батьків мешкає із матір`ю - відповідачкою у справі. Як вбачається з психолого-педагогічної характеристики [PERSON] від 27 вересня 2021 року, за підписом вихователя та завідувача ЗДО №13 (а.с. 23), дитина відвідує заклад дошкільної освіти №13 «Топольок» з жовтня 2020 року. Хлопчик проживає з мамою [PERSON] , мати приділяє достатньо уваги навчанню та вихованню дитини; знання, вміння та навички у [PERSON] сформовані згідно віку, тощо. [PERSON] життєрадісний, позитивно відноситься до однолітків, під час гри діє за правилами, в конфліктній ситуації тримається осторонь. Хлопчику притаманні відчуття любові та прив`язаності до близьких, рідних. Батько дитини [PERSON] приймає участь у житті дитячого садочка, надаючи посильну матеріальну допомогу. Рішенням виконавчого комітету Костянтиніської міської ради за № 35 від 17 лютого 2021 року (а.с. 21) за заявою [PERSON] визначено способи участі останнього у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та порядок побачень з ним у вигляді систематичних побачень: - кожну суботу з 10.00 до 14.00 в загальнодоступних місцях в присутності матері; - кожну неділю з 10.00 до 16.00 в загальнодоступних місцях в присутності матері; - побачення в інші дні - за попередньою домовленістю з матір`ю. З позивача на користь відповідачки на утримання дитини стягнуто аліменти та ухвалою суду від 12 червня 2020 року, що набрала законної сили 06 серпня 2020 року, у справі № 233/383/20 за заявою [PERSON] змінено спосіб стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18-19). Згідно довідки відділу ДВС від 27 вересня 2021 року (а.с. 22) аліменти утримуються щомісячно з заробітної плати позивача, починаючи з 24 січня 2020 року станом на 27 вересня 2021 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Відповідно до довідок ПРАТ «АПК-ІНВЕСТ» за № 65 Т/К від 19 листопада 2021 року, № 72 Т/К від 21 грудня 2021 року (а.с. 24, 26) з 27 серпня 2016 року станом на час видачі довідки [PERSON] працює на підприємстві на посаді завідувача господарства господарського відділу управління з забезпечення діяльністю тваринницького комплексу, за графіком змінності при підсумованому обліку робочого часу, тривалість робочого дня 8 годин, з 08.00 до 17.00, обідня перерва з 12.00 до 13.00. За період часу з травня по жовтень 2021 року за місцем роботи [PERSON] нараховано заробітну плату у розмірі 140 090,61 грн. (а.с. 25). За місцем роботи [PERSON] зарекомендував себе як сумнівний працівник, якісно виконує поставлені перед ним завдання, врівноважений. У колективі користується повагою, характер спокійний, рівний, ввічливий. Порушень правилу внутрішнього трудового розпорядку підприємства, правил охороні праці не було (а.с. 27). Згідно довідки КУ «Покровський координаціний комітет самоорганізації населення» за № 01-12/5370 від 15 листопада 2021 року (а.с. 31) [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , постійно з квітня 2020 року. За вказаною адресою разом з ним проживають: [PERSON] , [INFO]. - дружина; - [PERSON] , [INFO]. - син (а.с. 31). За місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , позивач характеризується позитивно. З сусідами підтримує добрі, дружелюбні стосунки. Багато часу приділяє благоустрою домоволодіння та прилеглої території власними зусиллями. Скарг та заяв з приводу [PERSON] до квартального комітету не надходило, що вбачається з побутової характеристики, виданої головою квартального комітету № 23 (а.с. 28). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 30 липня 2021 року, складеного представниками Покровської міської ради за дорученням органу опіки та піклування за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за цією адресою проживають: - мати [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] , - чоловік [PERSON] , [INFO] . Будинок впорядкований, водо-, газо-, електропостачання у наявності, опалення газове. У будинку є необхідні меблі, наявна побутова техніка, санітарно-гігієнічну умови проживання відповідають нормам. Для дитини створена окрема кімната, спальне місце, є необхідні речі відповідно до віку. Стосунки у родині доброзичливі. За даною адресою створені усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини (а.с. 30). Згідно із довідкою № 348 від 01 жовтня 2021 року КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Покровськ (а.с. 29) [PERSON] за спеціалізованою наркологічною допомогою не звертався, на «Д» обліку не перебуває. У судовому засіданні судом шляхом відтворення досліджено відеозаписи, надані сторонами на підтвердження їх доводів та заперечень, а також досліджено роздруківки фотознімків із зображенням зустрічей батька з сином. Відповідно до висновку від 07 грудня 2022 року № 607/26 Костянтинівською міською військовою адміністрацією Краматорського району Донецької області в особі її начальника, на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради як органу опіки та піклування, розглянуто питання про усунення перешкоду спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначенні способу участі у спілкуванні та вихованні сина за позовною заявою [PERSON] у справі № 233/418/22, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Після розлучення батьків син залишився проживати разом із матір`ю. Згідно судового наказу № 233/383/20 від 11 лютого 2020 року із заробітної плати [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина. Станом на 27 вересня 2021 року заборгованості зі сплати аліментів немає. Батько звертався до ООП з питання визначення способів участі у вихованні та порядку побачення з малолітнім сином оскільки з матір`ю дитини [PERSON] не знайшли згоди. Виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради було винесено рішення від 17 лютого 2021 року № 35, яким спір між батьками вирішено. На даний час [PERSON] вважає, що мати чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду. [PERSON] у відзиві на позов виклала, що ніколи не створювала перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином. Дитина спілкувалася з батьком, навіть відвідувала його за місцем проживання у м. Покровську. 13 лютого 2021 року вона надала можливість зустрітися батьку з сином в приміщенні комплексу «Сім`я» в м. Костянтинівці, при чому була присутня група сторонніх осіб, зі слів [PERSON] - його родичів. Між батьками дитини виник конфлікт, [PERSON] не хотів щоб мати була присутня при його побаченні з сином, намагався кудись відвезти його, вона не давала забрати дитину. Вважає, що [PERSON] тоді скоїв відносно неї насильство в присутності сина, внаслідок чого вона його боїться. Син також після конфлікту боїться залишатися без матері. Вона зверталася до органів поліції з приводу випадку 13 лютого 2021 року, результати звернення їй не відомі. Кілька разів [PERSON] намагався відвідати сина не зважаючи на встановлені органом опіки та піклування дні. Він бачився з сином біля будинку [PERSON] , у липні та жовтні 2022 року спілкувався з сином телефоном. 12 лютого 2022 року [PERSON] не привітав дитину з днем народження. У серпні 2022 року біля будинку [PERSON] , де вона проживала з сином, внаслідок збройної російської агресії стався вибух, бул пошкоджені вікна, була потреба в участі [PERSON] в ліквідації наслідків вибуху, але він тільки передзвонив, дитину до себе не брав. Під час засідання комісії з питань захисту прав дитини з малолітнім [PERSON] було проведено бесіду. Встановлено, що дитина доброзичлива, дещо сором`язлива, з повагою ставиться до оточуючих. Його інтереси концентруються на гаджетах, він успішно оволодів іграми, встановленими на його смартфоні, який подарувала йому мати. Дійсно він колись відвідував нове місце проживання батька в іншому місті, знайомий з його новою родиною - жінкою та хлопчиком. Але їздити туди він на даний час не бажає. [PERSON] , запрошений належним чином, на засідання комісії з питань захисту прав дитини не прибув, поянив зайнятістю на роботі, свої позовні вимоги залишає незмінними. Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області вважає доцільним інтересам дитини встановити [PERSON] наступні способи участі у спілкуванні та вихованні сина: - систематичні спілкування кожну суботу та неділю з 10 до 16 години, у місці, визначеному за попередньою домовленістю з матір`ю, за її участю, за бажанням дитини; - 14 днів у літній період для сумісного відпочинку з батьком під час його відпустки на території України, за попереднім узгодженням за два тижні з матір`ю дитини, за бажанням дитини; - систематичне спілкування з дитиною засобами електронного зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Наведене узгоджується із висновками, яких дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 рокупо цивільній справі № 577/3878/21 (провадження № 61-8759св22). Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку про визначення способів участі у вихованні дитини від 07 грудня 2022 року орган опіки та піклування Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області вважала за доцільне визначити такий порядок участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] : - систематичні спілкування кожну суботу та неділю з 10 до 16 години, у місці, визначеному за попередньою домовленістю з матір`ю, за її участю, за бажанням дитини; - 14 днів у літній період для сумісного відпочинку з батьком під час його відпустки на території України, за попереднім узгодженням за два тижні з матір`ю дитини, за бажанням дитини; - систематичне спілкування з дитиною засобами електронного зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини. Встановивши характер спірних правовідносин, допитавши свідків та дослідивши наявні у справі докази, заслухавши думку дитини [PERSON] , врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та її зайнятість, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову [PERSON] , входячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та запропонованого органом опіки і піклування графіку спілкування батька з сином. Суд зауважує, що такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, тощо. При розгляді справи судом встановлено, що сторони спільно не проживають, дитина мешкає разом із матір`ю, між сторонами та немає повного порозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини, її відвідування, що вбачається з їх безпосередніх пояснень в судовому засіданні та досліджених доказів. Пояснення сторін зводяться до взаємних звинувачень у невиконанні раніше прийнятого рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради щодо визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина та свідчать про неможливість самостійного вирішення цього питання, у зв`язку із чим такий спір підлягає вирішенню судом. З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги доводи сторони відповідача про відсутність перешкод для позивача у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, як такі, що не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи. Доводи відзиву про те, що відповідач побоюється залишати сина з батьком після того, як він застосував до неї фізичне насильство, суд до уваги не приймає. Належних та допустимих на підтвердження такої поведінки позивача суду надано не було. Пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] з приводу спору сторін суд сприймає критично, оскільки свідки перебувають з відповідачкою у дружніх стосунках та про повідомлені ними обставини їм відомо зі слів останньої. Щодо викладеної у відзиві відповідачем [PERSON] вимоги про зобов`язання [PERSON] належним чином виконувати приписи рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про визначення [PERSON] способів участі у вихованні та порядку побачення з малолітнім сином [PERSON] , від 17 лютого 2021 року за № 35, суд зауважує, що зустрічного позову відповідачем у відповідності до положень чинного цивільного процесуального законодавства України не заявлено, розгляд цивільної справи здійснюється судом у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні справи суд враховує ту істотну обставину, що за місцем проживання обох батьків дитини на території Донецької області на час розгляду справи судом у зв`язку із російським вторгненням проводяться активні бойові дії. Батько дитини [PERSON] мешкає в іншому населеному пункті, тому позовна вимога щодо відвідування дитиною кожного тижня місця проживання позивача передбачає її систематичне переміщення між населеними пунктами, що з урахуванням викладеного на даний час не є доцільним. Приймаючи до уваги також думку дитини, її вік, в умовах воєнного стану на переконання суду не вбачається можливим визначити можливість спілкування дитини з батьком без присутності матері, що може мати наслідком позбавлення дитини певного відчуття безпеки та мати для неї негативні наслідки. Враховуючи, що виконання графіку побачень може бути ускладненим через військову агресію, суд погоджується з рекомендацією органу опіки та піклування визначити можливість систематичного спілкування позивача з дитиною засобами електронного зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини. Водночас суд наголошує, що відповідні обставини не належать до незмінних і можуть змінитися, у тому числі внаслідок належної і добросовісної взаємодії батьків дитини в її найкращих інтересах з метою забезпечення контакту та спілкування з обома батьками, які зобов`язані виходити передусім із інтересів дитини, яка дорослішає, сприяти один одному в інтересах дитини у здійсненні сімейних і цивільних прав та у виконанні відповідних обов`язків, не чинити всупереч закону перешкод у цьому. Батьки повинні вживати всіх можливих і залежних від них заходів для налагодження (відновлення) нормального позитивного спілкування і контакту дитини з обома батьками. Зрештою, батьки дитини вправі за домовленістю збільшити кількість зустрічей батька з дитиною, визначити інші їх порядок і тривалість, із плином часу та можливою зміною обставин не позбавлені права встановленим порядком у будь-який час по-новому врегулювати спірне питання, досягти домовленості, укласти відповідну угоду і т.ін. Визначений судом спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею може бути змінений в майбутньому також і у судовому порядку за наявності відповідних підстав. Суд звертає увагу, що об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між батьками і їхньою дитиною, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати і запроваджувати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. За викладених обставин позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, позивачу слід усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні шляхом визначення способу участі позивача у спілкуванні з дитиною та вихованні [PERSON] , [INFO] : - систематичні спілкування кожну суботу та неділю з 10 до 16 години, у місці, визначеному за попередньою домовленістю з матір`ю, за її участю, за бажанням дитини; - 14 днів у літній період для сумісного відпочинку з батьком під час його відпустки на території України, за попереднім узгодженням за два тижні з матір`ю дитини, за бажанням дитини; - систематичне спілкування з дитиною засобами електронного зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини, відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог підлягають стягненню витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у розмірі 496,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial