Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня звернення до суду із вказаною заявою та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 08.06.2007 вони з відповідачем уклали шлюб у Великолюбінській селищній раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №08. Від шлюбу є двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на її утриманні. Позивачка зазначила, що з 2011 року відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з потребою у постійному догляді за дитиною з інвалідністю позбавлена можливості на офіційне працевлаштування. Утримує дітей власною працею (веденням господарства). Син, [PERSON] , [INFO] являється дитиною-інвалідом з народження: медичний висновок №40 від 20.07.2022 [PERSON] . Спастичний тетрапарез. Симптоматична епелепсія з генералізованими тоніко-клонічними нападами. Збіжна спів дружня альтернуюча косина. Окрім лікування [PERSON] потребує якісного раціону харчування та покращення умов проживання та пересування згідно фізичних змін дитини з інвалідністю. Законним опікуном [PERSON] являється його мати [PERSON] . Позивачка також зазначила, що вони з відповідачем не дійшли згоди щодо добровільного надання ним коштів на утримання дітей. А відповідач працює у ТОВ «Галицька свіжина» у м.Львові, та його заробіток їй не відомий. З огляду на наведене, просить позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що зарплата у нього 7000 гривень, інших доказів того, що отримує більше не надав, доказів того, що надає матеріальну допомогу дітям чи бере участь у їх вихованні та утриманні також не надав. Зазначив, що буде спроможний сплачувати по 1500 гривень на кожну дитину. Свідок [PERSON] стверджувала, що позивачка хоч і проживає у відповідача, проте, останній самоусунувся від утримання дітей. Зазначила, шо в 2017 р., на лікування сина інваліда допомогу надавав благодійний фонд, але наразі фонд припинив лікування дитини. А відповідач коштів не надає, а на лікування потрібні великі затрати. Оглянувши та оцінивши матеріали справи, заслухавши відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до положень ст. 84\~\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із копії свідоцтва про шлюб, зареєстрованого Великолюбінською селищною радою Городоцького району Львівської області, від 07.06.2008, актовий запис №08 вбачається, що між сторонами укладено шлюб (а.с.6). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7), та серії [NUMBER] , мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Із змісту позовної заяви вбачається, що діти проживають разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Згідно медичного висновку №40 від 20.07.2022 [PERSON] , [INFO] являється дитиною-інвалідом (а.с.11). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 і 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей суд враховує їх вік, стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача). Також суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023рік»\~з 1 січня\~встановлено прожитковий мінімум на\~дітей віком до 6 років - 2272 гривні та дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривень. Із наданої відповідачем довідки №5 від 24.03.2023 убачається, що [PERSON] працює водієм транспортного відділу ТОВ «Торговий дім «Галицька Свіжина»» із 21.03.2023 на умовах повного робочого часу, з посадовим окладом 7\~550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень. Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017 внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведеного, ураховуючи принципи справедливості та розумності, беручи до уваги вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, фінансову можливість відповідача і зокрема, що він працездатного віку, позов визнає частково, бажає надавати утримання дитини, інших утриманців не має, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згідно\~Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік», те, що позивачка, не має можливості працювати, так як виховує дитину-інваліда, те, що істотні обставини, які б могли унеможливити виконання відповідачем обов`язку передбаченого\~ст. 84 СК України\~- відсутні, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову\~09.02.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з вимог ст. 430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ч. 1 ст. 192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на положення п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1073 грн. (одна тисяча сімдесят три ) грн. 60 коп.

Outcome: partial