Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У грудні 2021 року Акціонерне товариство (АТ) «Харківобленерго» в особі свого представника Житєньова С.Д., який діє на підставі належним чином завіреної довіреності, звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 1341 грн.66 коп. та судового збору у сумі 2270,00 грн. Позов обґрунтований тим, що відповідачка мешкала за адресою: [ADDRESS] , та в період стягнення була побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Харківобленерго». 08.01.2008 року між АТ «Харківобленерго» та [PERSON] укладено договір № 39949 про користування електричною енергією в приватному домоволодінні за вищевказаною адресою, умови якого відповідачка не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за використану електроенергію станом на 31.12.2018 в розмірі 1341 грн.66 коп. Ухвалою Чугуївського міського суду від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.28). 25 січня 2022 року до суду надійшла заява представника АТ «Харківобленерго» Житєньова С.Д. про повернення у зв`язку із виконанням зобов`язань відповідно до ст.43 ЦПК України позовної заяви АТ «Харківобленерго» та сплаченого ним судового збору (а.с.32). Ухвалою Чугуївського міського суду від 20 квітня 2023\~року відмовлено у задоволенні цієї заяви та розгляд справи продовжено по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, відзив на позовну заяву не надала, про відкриття провадження у справі та про проведення судових засідань повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Як вбачається з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 21.12.2021 [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою не значиться (а.с. 26). Тому судом визначена підсудність справи відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України. У зв`язку із зазначеним та відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відносини,\~що пов`язані\~з виробництвом,\~передачею,\~розподілом,\~купівлею -продажем,\~постачанням електричної\~енергії для\~забезпечення надійного\~та безпечного\~постачання електричної\~енергії споживачам\~з урахуванням\~інтересів споживачів\~регулюються Законом\~України \~«Про ринок\~електричної енергії»\~від 13.04.2017\~№ 2019-VIII,Правилами\~ роздрібного\~ринку електричної\~ енергії\~(ПРРЕЕ),\~ які\~затверджені постановою\~ Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг,\~від 14.03.\~2018\~року (зі\~змінами)\~ N\~312, іншими законодавчими актами. Суд установив, що 08.01.2008 року між АТ «Харківобленерго» та [PERSON] \~укладено договір № 39949 про користування електричною енергією в приватному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-23). Пунктом 1 цього договору передбачено, що за цим договором Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Пунктом 11 договору передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору, не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або іншому об`єкті письмово повідомити Енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду. Відповідно до п. 16 договору розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, зумовлений у платіжному документі. У разі неотримання платіжного документу, виписаного Енергопостачальником, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. При зміні тарифів (цін) Енергопостачальник зобов`язаний довести до відома Споживача письмово, або через засоби масової інформації, письмовим повідомленням та в місцях оплати за електричну енергію нові величини тарифів не пізніше ніж за п`ять днів до їх запровадження (п. 17 договору). Згідно з п. 21 договору взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються законодавством. Відповідно до пункту 28 договору він укладений на три роки з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. У зв`язку з укладенням договору на ім`я відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Отже, позивач прийняв на себе зобов`язання постачати відповідачу електричну енергію, а відповідачка зобов`язалася оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) - а.с. 18-20. Між тим заборгованість відповідачки [PERSON] за спожиту електроенергію станом на 31.12.2018 року складає 1341 грн.66 коп., що підтверджується довідкою (оборотною відомостю), наданою позивачем (а.с.5-17). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі\~Закон) житлово-комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач\~фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги\~послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтею 20 Закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, установлені договором або законом. Частиною 1статті 9 Закону установлено, що споживач здійснює оплатуза спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕКП) від 04 травня 2006 року №562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року №782/12656 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (зі змінами та доповненнями до неї), іншими нормативно-правовими актами України та договорами. Відповідно до ч. 1ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно достатті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою [PERSON] не надано доказів відсутності боргу перед позивачем та не спростовані надані АТ«Харківобленерго» докази на підтвердження позовних вимог. У зв`язку із зазначеним суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачки суми заборгованості за спожиту електроенергію, яка станом на 31.12.2018 складає 1341 грн.66 коп. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з [PERSON] сплачений АТ «Харківобленерго» судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved