Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 2117,94 грн. та 2684,00 грн. судового збору. В обґрунтовуванні позову зазначає, що до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості 26 листопада 2020 року звернулась [PERSON] із заявами про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. Відповідач для отримання статусу безробітного у заяві від 26 листопада 2020 року зазначила про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також вказала, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Наказом Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості від 26 листопада 2020 року відповідачу надано статус безробітного, призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 26 листопада 2020 року по 22 серпня 2021 року. В зв`язку із недотриманням рекомендацій щодо сприяння працевлаштування, а саме невідвідування безробітним без поважних причин центру зайнятості, у визначений і погоджений ним день та час відповідачу наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 12 січня 2021 року було скорочено виплату допомоги по безробіттю з 11 січня 2021 року по 25 січня 2021 року. Наказами Голосіївської районної філії КМЦЗ відповідачу припинене реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації з 18 січня 2021 року. Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 2626 від 27 вересня 2021 року. В результаті проведеного розслідування встановлено, що в період перебування на обліку, як безробітня [PERSON] перебувала у відносинах цивільно- правового характеру з ТОВ «УКРПРОМІНВЕСТ-ТРЕЙД» в порядку та на умовах цивільно-правового договору від 20 грудня 2020 року. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31 грудня 2020 року цивільно-правовим договором від 20 грудня 2020 року відповідачу нарахована винагорода. Згідно довідки - розрахунку від 28 вересня 2021 року №452 сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню відповідачем становить 2117, 94 грн. за період з 20 грудня 2020 року по 10 січня 2021 року. Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ від 29 вересня 2021 року № 79/279-02/21 прийнято рішення щодо повернення відповідачем отриманих під час перебування на обліку коштів в розмірі 2117,94 грн. З метою досудового врегулювання спору, Голосіївською районною філією КМЦЗ за поштовою адресою зареєстрованого місця проживання направлено листи відповідачу від 29 вересня 2021 року №279.5-2369/21 про необхідність повернути в добровільному порядку нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. 23 листопада 2021 та 30 грудня 2021 року повторно направлено лист на електрону адресу відповідача. Відповідач станом на теперішній час вищевказані кошти в добровільному порядку не повертає, на підставі викладеного просить задовольнити позов. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу направлялась копія позовної заяви з додатками. На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. За приписами статей 5, 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Судом встановлено, що до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості 26 листопада 2020 року звернулась відповідач [PERSON] із заявами про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с. 8,9). Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «;Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. З витягу з наказів про прийнятті рішення щодо особи [PERSON] (ПК № 027920112600011) від 18 січня 2021 року вбачається, що наказом від 26 листопада 2020 року № НТ201126 останній надано статус безробітного з 26 листопада 2020 року. Призначено допомогу по безробіттю наказом № НТ201126 від 26 листопада 2020 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю з 26 листопада по 22 серпня 2021 року. Скорочено виплату допомоги по безробіттю наказом № НТ210112 від 12 січня 2021 року з 11 січня 2021 по 25 січня 2021 року. Припинено виплату допомоги по безробіттю наказом НТ210118 від 18 січня 2021 року у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації (а.с.11-12). Згідно довідки-розрахунку від 28 вересня 2021 року № 452 Київського міського центру зайнятості [PERSON] виплачено матеріального забезпечення на випадок безробіття з 26 листопада 2020 року по 10 січня 2021 року на суму 2117,94 (а.с.20). Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом. Відповідно до абзацу 19 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. 20 грудня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «УКРПРОМІНВЕСТ-ТРЕЙД» укладено цивільно-правовий договір, згідно п. 5.1. та п. 5.2. договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання послуг, але не більше 1 рік з моменту підписання. Відповідно до п. 3.1 період надання послуг з 20 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року. Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг за цивільно - правовим договором від 20 грудня 2020 року [PERSON] вартість послуг з мерчандайзингу ТМ «РОШЕН» та ТМ «МРІЯ» - 4469,56 грн. Укладення цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг виконання робіт за винагороду є обставиною, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю та є підставою для стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості соціальних послуг. Аналогічні висновки викладені Касаційним цивільним судом Верховного суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 367/2095/17, від 27 лютого 2019 року у справі №464/9098/16-ц від 06 червня 2019 у справі. Укладаючи договір цивільно-правового характеру 20 грудня 2020 року, метою якого є отримання грошової винагороди за надання послуг, відповідач мала усвідомлювати наслідки укладення такого договору. Відповідно до п.18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Частинами 2, 3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що метою державного нагляду є контроль за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття. Страхувальники та страховик зобов`язані надавати посадовим особам органу державного нагляду документи, необхідні для здійснення ними контролю. Відповідно п. 5 до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13 лютого 2009 року №60/62, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. З акту № 2626 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 27 вересня 2021 року вбачається, що [PERSON] в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітної, одночасно перебувала у відносинах цивільно - правового характеру з ТОВ ««УКРПРОМІНВЕСТ-ТРЕЙД» з 20 грудня 2020 по 31 грудня 2020 року. На підставі Акта приймання - передачі наданих послуг від 31 грудня 2020 року за цивільно - правовим договором від 20 грудгня 2020 року, [PERSON] нараховано винагороду. Наказом від 29 вересня 2021 року № 79/279-02/21 прийнято рішення про відшкодування незаконно виплачених коштів, на підставі виявлених даних з Пенсійного Фонду України про періоди зайнятості особи, які впливають на виплати матеріального забезпечення (а.с. 21). У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Відповідно до змісту п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі). Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про зайнятість населення» формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування. Відповідно до положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) 29 вересня 2017 року №140, Київський центр зайнятості є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Одним з основних завдань регіонального центру зайнятості є надання соціальних послуг, нарахування та виплата матеріального забезпечення відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «; Про зайнятість населення», відповідно до покладених на нього завдань, у порядку визначеному законодавством, серед іншого, здійснює контроль за використанням коштів Фонду та має право у межах компетенції діяти від імені Фонду. Враховуючи, що відповідач виконувала оплачувану роботу на підставі цивільно-правового договору, у зв`язку з чим припинено її реєстрацію як безробітної, відтак вона не мала права на отримання допомоги по безробіттю в період з 20 грудня 2020 року, так як з моменту укладання цивільно-правового договору не мала правових підстав перебувати на обліку, так як відносилась до зайнятої категорії населення. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved