Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Представник позивача адвокат Сигляк В.А. звернуся до Голованівського районного суду Кіровоградської області в інтересах позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 січня 2021 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 3. Від спільного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з відповідачкою. Причиною розлучення зазначає те, що їх спільне життя не склалось із-за різних поглядів на сімейне життя та обов`язки . На підставі чого в сім`ї відбувались непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми . Можливості зберегти сім`ю не має . Подружні відносини між сторонами фактично не підтримуються, Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Питання про розподіл майна та місце проживання дитини та порядок її утримання буде вирішено після розірвання шлюбу . Зазначив, що позивач на примирення не згоден. Просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 26 січня 2021 року Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3 . 09.03.2023 ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначеням справи до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 17.04.2023 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином . Представк позивача [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву в якій просила справу розглядати без її участі. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.01.2021 року сторони уклали шлюб , який було зареєстровано 26 січня 2021 року Голованівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3. ( а.с.-12). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з відповідачкою.( а.с.-13). Причиною розлучення зазначає те, що їх спільне життя не склалось із-за різних поглядів на сімейне життя та обов`язки . На підставі чого в сім`ї відбувались непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми . Подружні відносини між сторонами фактично не підтримуються, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам . Питання про розподіл майна та місце проживання дитини ї порядок її утримання буде вирішено після розірвання шлюбу . Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує щодо різірвання шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не надала суду заяву про зміну або залишення їй прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] » . Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 536 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" згідно квитанції №32528798800006383125 від 24.02.2023 (а.с. 5), а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на відповідача. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Outcome: approved