Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач - Центральне УСЗН ДМР звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] з 2020 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням від 14.03.2020 року відповідачу була нарахована тимчасова допомога на період з 28.02.2020 року до 27.08.2020 року; потім автоматично продовжено виплату тимчасової державної допомоги на період з 28.08.2020 року до 30.04.2021 року. В результаті проведеної перевірки достовірності та повноти інформації, наданої відповідачем для призначення тимчасової допомоги було виявлено надання відповідачем недостовірних даних про майновий стан сім`ї, а саме виявлено факт отримання відповідачкою з 19.08.2020 року пенсії по інвалідності 2 групи загального захворювання. Отже, було визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 19.08.2020 року до 30.04.2021 року в розмірі 7726,00 гривень. Відповідачка добровільно сплатила 1626,10 гривень. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, в розмірі 6100 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надала суду клопотання, у якому просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не представила, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 10.04.2023 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно дост. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. При цьому, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідач звернулася до Центрального Управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, та призначаються згідно із Порядком тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1098 (із змінами) від 27 грудня 2017 року (надалі - Порядок призначення). Пунктом 5 Порядку в редакції від 25липня 2019 року передбачено, що для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного перебування такі документи: заяву; під час подання заяви пред`являються паспорт громадянина України та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї)за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги; копію рішення про призначення опікуна (для особи, яку визнано недієздатною). Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан. Відповідно до Порядку призначення № 1098 відповідачу була нарахована тимчасова державна допомога на період з 28.02.2020 року до 27.08.2020 року. В зв`язку з карантином на підставі п.1 Постанови Кабінету міністрів України від 08.04.2020 року № 264 автоматично відповідачці [PERSON] було подовжено виплату тимчасової державної допомоги з 28.08.2020 року до 30.04.2021 року на період карантину без її звернення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] особисто підтвердила, що вона є непрацюючою особою та їй повідомлені умови, за яких тимчасова допомога не призначається. Однак на підставі отриманої інформації Управлінням було виявлено факт призначення та отримання відповідачкою [PERSON] пенсії по інвалідності 2 групи загального захворювання з 19.08.2020 року, що підтверджується службовою запискою начальника відділу прийому громадян від 15.04.2021 року та особовим рахунком № [NUMBER] щодо призначення з 19.08.2020 року відповідачці пенсії по інвалідності. Пунктом 16 Порядку в редакції від 01 січня 2020 року визначено, що виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти, з разі призначення пенсії - з дати її призначення. Відповідно до п.24 Порядку в редакції від 01 січня 2020 року, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно із повідомленнями від 06.05.2021 року № 293/01-15/07 про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги [PERSON] було надмірно виплачено кошти державної допомоги за період з 19.08.2020 року до 30.04.2021 року в розмірі 7726,00 гривень, які [PERSON] має повернути впродовж місяця. Однак відповідач добровільно повернула кошти лише у розмірі 1626,10 грн. Незважаючи на вжиті заходи, заборгованість відповідачем погашена не була. Таким чином, позивач намагався вирішити цей спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до відповідача, однак повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти відповідачем не повернуті. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що [PERSON] всупереч ст.81 ЦПК України не надала суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно отримала державну допомогу за період з 19.08.2020 року до 30.04.2021 року в розмірі 7726,00 гривень, з яких добровільно повернула 1626,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 6100 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 481 грн.

Outcome: approved