Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №49. Свої вимоги мотивує тим, що 05.07.2011 він з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них дітей немає. Основною причиною розладу в сім`ї є те, що вони виявились різними людьми з несумісними характерами і протилежними поглядами на життя, сімейні цінності, добробут та уклад в сім`ї, у зв`язку із чим між ними постійно виникали сварки і непорозуміння. В кінцевому результаті це призвело до того, що на протязі останніх трьох років вони разом не проживають та не підтримують жодних подружніх відносин. У них відсутні будь які спільні інтереси, кожен живе своїм особистим життям. Зазначає, що він втратив до відповідачки почуття любові, вона взагалі стала для нього чужою людиною. Збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, оскільки сім`я розпалась остаточно. Подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Строк на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомлений належним чином. Разом із позовом подав заяву (а.с. 4), в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про місце, дату і час судового засідання була повідомлення у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19), через канцелярію суду 20.04.2023 подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає, строк на примирення просить не надавати. Спір між сторонами не вирішений. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 17.03.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20 квітня 2023 року відповідачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позову. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 05.07.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області встановлено, що сторони по справі 05.07.2011 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №49. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою, які вони враховуючи відсутність згоди останньої подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивач не бажає зберегти сім`ю, відповідачка з цього приводу заперечень не заявила, навпаки позов визнала, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved