Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

03.03.2023 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з вищевказаним позовом до Шевченківського районного суду м. Львова. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачкою 07 серпня 2004 року укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1672. Від шлюбу мають троє синів: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що в них з дружиною відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сімейного життя та шлюбних стосунків не підтримують. Продовжувати такі відносини він не бажає, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.03.2023 року справу номер 466/2192/23 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. Ухвалою судді від 29.03.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, скерував заяву про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без участі учасників справи, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтрималв в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду за Вх.№9496 від 21.04.2023 року скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяви відповідача про розгляд справи без її участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Оглянувши заяви позивача та відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 серпня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1672, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07 серпня 2004 року (а.с.9). Від шлюбу мають синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.02.2007 року, - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2009 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2017 року (а.с.6-8). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, шлюб існує формально, оскільки сторони тривалий час разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, тому його слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1073,60 грн. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Позивач не просить судовий збір стягувати з відповідача.

Outcome: approved