Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

\~\~\~\~\~15.11.2022 року судом зареєстровано позов КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 925,63 грн. \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго`надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій проживають та зареєстровані відповідачі, обладнана системою індивідуального опалення та у неї припинено подачу теплової енергії для опалення і гарячої води для побутових потреб, про що 14.11.2005 року складено та затверджено відповідний акт. Проте, житловий будинок [ADDRESS] забезпечується постачанням теплової енергії, яку надає позивач. Будинок технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ», що підтверджено рішенням виконкому Вінницької міської ради від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447, яким погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП ВМР «ВМТЕ». Пунктом 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 року № 830 (в редакції від 08.09.2021 року) передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку від 22.11.2018 року № 315. Відповідно до п. 12 розділу ІV вказаної Методики (в редакції від 28.12.2021 року), обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляються між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. З 01.11.2021 року діють Типові індивідуальні договори приєднання до послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, і вважається, що вони діють між позивачем та кожним споживачем фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 21.08.2019 року № 830 «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та постанови КМУ від 11.12.2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води». При цьому споживачі не звільняються від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ними до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комунальні послуги», п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, п. 38 Типових індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води. За період з 01.01.2021 року по 31.05.2022 року включно відповідачі не оплатили надані позивачем послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, в сумі 925,63 грн., згідно оборотної відомості за оборотним рахунком № 12190815, тому КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило стягнути з відповідачів солідарно борг за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2021 року по 31.05.2022 року в розмірі 925, 63 грн. та судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала за викладених обставин. Суду пояснила, що квартира відповідачів має індивідуальне опалення, однак, будинок, в якому знаходиться їх квартира, не від`єднаний від централізованого теплопостачання, тому в даному випадку нараховується плата функціонування внутрішньобудинкових систем. Така плата нараховується згідно даних загальнобудинкового лічильника з урахуванням опалювальної площі і стягується з усіх мешканців, незалежно від того, чи встановлене в квартирі індивідуальне опалення. Зазначила, що в даному будинку лише дві квартири на індивідуальному опаленні, решта квартир опалюється за рахунок послуг КП «Віницяміськтеплоенерго», тому внутрішньо будинкова система функціонує. Просила стягнути з відповідачів солідарно борг в розмірі 925,63 грн. за спожиті ними послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2021 року по 31.05.2022 року та судовий збір. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Повідомив, що більше тридцяти років місця загального користування в будинку взагалі не опалюються через пошкодження опалювальних приладів, батареї відсутні, стояки опалення відключені від мережі, разом з тим, акти про відсутність опалення в місцях загального користування не складались. Дані обставини відомі обслуговуючій компанії УК «Житло-Гарант», яка також підтвердила, що опалення в будинку відсутнє. Він, як споживач, зобов`язаний здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію, але такої послуги він не отримував, крім того, договір із КП «Вінницяміськтеплоенерго» він не укладав. Під час перебування справи в провадженні суду він звернувся з заявою до КП про створення комісії для обстеження стояків опалення в місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, а також функціонування системи опалення, разом з тим, комісія не вийшла і надала письмову відповідь, що таке обстеження здійснювати не будуть. За таких обставин вважає, що позивач безпідставно нараховує плату за послуги, які мешканці фактично не отримують, тому просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] підтримала пояснення [PERSON] . Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Пеліх Є.І. позов не визнала, підтримала заперечення, що викладені у відзиві. Суду пояснила, що відповідачі не є споживачами послуг КП «Вінницяміськтеплоенерго» з 14.11.2005 року, оскільки в квартирі встановлене індивідуальне опалення, договір із позивачем вони не укладали. У будинку за місцем проживання відповідачів не опалюються місця загального користування і доказів функціонування системи опалення взагалі немає. Стояки опалення сходових клітин будинку відключені через пошкодження опалювальних приладів ще під час того, як тепло до будинку надавалось ДП «Теплокомуненерго Маяк», але документи про відключення не збереглись. Просила відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідачі не є споживачами теплової енергії в будинку, договір із постачальною організацією не укладали, тому стягнення коштів по оплаті послуг, які фактично не надаються, є безпідставним. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідачі [PERSON] , на ім`я якої відкрито особовий рахунок, [PERSON] , [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Опалювальна площа квартири 42, 8 кв.м., в квартирі зареєстровані та проживають троє осіб. Квартира за адресою: [ADDRESS] обладнана системою індивідуального опалення, до квартири припинено подачу теплової енергії для опалення і гарячої води для побутових потреб, про що 14.11.2005 року складено та затверджено відповідний акт (а.с. 44 зворот). 03.08.2018 року в газеті «Вінницька газета» № 32 був опублікований типовий договір приєднання, згідно якого КП «ВМТЕ» запропонувало публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення місць загального користування та відшкодування втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку (а.с. 61). На підставі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір є укладений із споживачами послуг. З 01.11.2021 року діють Типові індивідуальні договори приєднання на послуги постачання теплової енергії та гарячої води, і вважається, що вони діють між позивачем та кожним споживачем фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 21.08.2019 року № 830 «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та постанови КМУ від 11.12.2019 року № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води». Враховуючи, що заперечень або протоколу розбіжностей до типового договору про надання послуги з постачання теплової енергії від відповідачів у встановлений чинним законодавством термін не надійшло, вони фактично підтвердили свою згоду з умовами надання послуг з постачання теплової енергії та приєднались до запропонованого типового договору в цілому. Також в судовому засіданні встановлено, що житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] , технічно під`єднаний до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ», забезпечується тепловою енергією і гарячим водопостачанням, що надається КП. Загальнобудинковий лічильник проходить періодичну повірку, остання повірка і акт опломбування складені 03.08.2022 року (а.с. 83, 84). Рішенням виконкому ВМР від 10.12.2020 року № 2634 та від 21.07.2022 року № 1447 погоджено норми споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії та норми споживання гарячої води на послугу з постачання гарячої води для споживачів КП «ВМТЕ» (а.с. 62-65). Житловий багатоквартирний будинок [ADDRESS] повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, у зв`язку з чим позивачем проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Таким чином, встановленим в судовому засіданні фактичним обставинам справи відповідають договірні зобов`язальні правовідносини, що склались між сторонами в сфері житлово-комунальних послуг, тому при обґрунтуванні рішення суд застосовує норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЦК України. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо). Пунктом 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктами 1, 5 частини 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що \~індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживачі не звільняються від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ними до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комунальні послуги», п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, п. 38 Типових індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води. Споживач має право відключитись від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, однак, у встановленому законом порядку будинок, в якому проживаються, зокрема, відповідачі, не відключений від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно вимог частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Пунктом 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 року № 830 (в редакції від 08.09.2021 року) передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку від 22.11.2018 року № 315. Крім того, п.п. 11 п. 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено обов`язок споживача відшкодувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, в тому числі функціонування внутрішньо будинкових систем, в разі відключення споживачем від системи централізованого опалення. Відповідно до п. 12 розділу ІV вказаної Методики (в редакції від 28.12.2021 року), обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляються між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Таким чином, оскільки житловий багатоквартирний будинок по [ADDRESS] повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Відповідачі зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими співвласниками квартир. За таких обставин заперечення відповідачів суд вважає безпідставними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідна правова позиція Верховного Суду України викладена в ухвалі у справі № 6-59цс13 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 01.01.2021 року по 31.05.2022 року включно відповідачі заборгували за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку в сумі 925,63 грн., згідно оборотної відомості за оборотним рахунком № 12190815. Станом на день ухвалення рішення у даній справі борг залишається не погашеним. Загальна сума боргу 925,63 грн. підлягає стягненню з відповідачів солідарно в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Позивачем при подачі позову до суду були понесені витрати на оплату судового збору 2\~481 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідачів порівну (по 827 грн.) на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved