Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

16.01.2023 Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що відповідачка [PERSON] , яка матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] ухилилась від виконання батьківських обов`язків. Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 19.05.2021 дітей від [PERSON] було відібрано без позбавлення її батьківських прав. Відомості про батьків у свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Батько [PERSON] [INFO] - помер [INFO] . Діти відповідачки перебувають на обліку в Савранській селищній раді як діти - сироти, дітей - позбавлені батьківського піклування. [PERSON] та [PERSON] тимчасово були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації для дітей Служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області. На даний час діти евакуйовані за кордон. [PERSON] влаштований під опіку до бабусі - [PERSON] та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебувала в КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради. На даний час дитина евакуйована за кордон. З часу прийняття судом рішення про відібрання дітей [PERSON] не усунені причини, які перешкоджали їй належному утриманню та вихованню дітей. [PERSON] не зверталась до суду з заявою щодо повернення їй дітей. Крім того, вона жодного разу не зверталась до Концебівського старостинського округу щодо поверненню своїх дітей. Службою у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області з [PERSON] було проведено роз`яснювальну роботу щодо її належної поведінки та щодо необхідності збору необхідних документів для подальшого звернення для повернення дітей у сім`ю. Відповідачка іноді цікавилась життям дітей телефонуючи до державних закладів де влаштовані діти та до опікуна, однак вона жодного разу не навідувала дітей. На даний час відповідачка веде аморальний спосіб життя та ніде не працює. В її будинку відсутні умови для проживання там чотирьох дітей. [PERSON] не вживала жодних заходів для повернення дітей в сім`ю. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 26.01.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 21.02.2023. Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 21.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.03.2023. 15.03.2023 відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51). У з в`язку з цим розгляд справи було відкладено та судове засідання призначено на 04.04.2023. 04.04.2023 представник позивача Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, однак 15.03.2023 подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.53). 04.04.2023 представник третьої особи Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився, однак 15.03.2023 подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.52). 04.04.2023 відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.97). Крім того, виклик відповідачки здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади України» (а.с. 98-99), в якому остання також повідомлялась про можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками. Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання». Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідачка, яка повідомлена про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надала, свою позицію не виклала, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалась. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За заявою представника позивача (а.с.53) суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області до [PERSON] про позбавленням батьківських прав підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] , яка матір`ю чотирьох дітей: - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.6); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.7); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.8); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 12.08.2021 № 9/23 [PERSON] [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 12.08.2021 № 9/24 [PERSON] [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 12.08.2021 № 9/25 [PERSON] [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.12). Крім того, рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 12.08.2021 № 9/26 [PERSON] [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.10). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00028878587 від 11.12.2020 вбачається, що в актовому записі про народження [PERSON] [INFO] відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с.14). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00028878796 від 11.12.2020 вбачається, що в актовому записі про народження [PERSON] [INFO] відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с.15). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00028878915 від 11.12.2020 вбачається, що в актовому записі про народження [PERSON] [INFO] відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (а.с.16). [PERSON] [INFO] , який є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] - помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 19.05.2021 в [PERSON] без позбавлення батьківських відібрано дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с.18-22). З висновку органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що таке позбавлення є доцільним (а.с.24-25). Рішенням Виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 14.07.2022 № 9/22 затверджено висновок органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.23). З листа Савранського районного суду Одеської області від 08.07.2022 № 01-22/36/2022 вбачається, що [PERSON] з позовною заявою про повернення дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в сім`ю матері до суду не зверталась (а.с.26). З листа КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області від 08.07.2022 № 01-21/573 вбачається, що [PERSON] проживає в селі Концеба Подільського району разом з сестрою та мамою в будинку який неоформлений. [PERSON] під соціальним супроводом не перебувала, оскільки проживала за межами громади. [PERSON] звернулась до КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області з питання щодо повернення їй дітей. Їй були надані відповідні рекомендації. [PERSON] періодично спілкується із фахівцем із соціальної роботи. Крім того, вона в телефонному режимі спілкувалася з адміністрацією закладів, в яких перебувають її діти (а.с.27). З листа старости села Концеба Тітієвського О.М. вбачається, що особисто до нього [PERSON] не зверталась з питанням щодо повернення її дітей (а.с.28). З довідки-характеристики виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 31.06.2022 № 243 вбачається, що [PERSON] фактично проживає без реєстрації в селі Концеба Подільського району. Проживає разом зі співмешканцем, відомості про якого відсутні. [PERSON] веде аморальний спосіб життя та ніде не працює (а.с.29). З акту про результати відвідування та піклування дитиною КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради вбачається, що малолітня [PERSON] [INFO] перебуває на повному державному забезпеченні в КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» з 18.12.2020. Мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідувала її. Однак декілька разів телефонувала та цікавилась вихованням та самопочуттям дитини (а.с.30). З письмових пояснень [PERSON] , яка є бабою [PERSON] вбачається, що за період проживання дитини в її сім`ї, [PERSON] не приймала участі в його вихованні та утриманні. Вона не допомагала дитині матеріально. Жодного разу дитину не відвідувала. Два рази телефонувала, однак, на думку [PERSON] вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] на даний час ходить до дитячого садочку в групу для підготовки до школи. За свою матір він не згадує, оскільки забувся про неї (а.с.31). З протоколу бесіди з батьками дитини від 08.02.2022 вбачається зокрема, що [PERSON] проживає в селі Концеба разом зі співмешканцем. Здійснює догляд за хворою жінкою. Поведінка її змінилась. Вона бажає повернути своїх дітей в сім`ю. З [PERSON] проведено бесіду та надано рекомендації щодо збору документів необхідних для повернення дітей в сім`ю (а.с.32). З акту обстеження умов проживання вбачається, що [PERSON] проживає в будинку на який відсутні правовстановлюючі документи. В будинку є пічне опалення яке потребує ремонту. Умови для повернення дітей в будинку відсутні (а.с.33). За правилами статті 150 СК України батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Крім того, в пункті 16 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Отже, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 686/24929/16-ц). При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/9995/16-ц). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Відтак, за загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що мати дитини - відповідачка у справі виконує свої обов`язки щодо дітей, або тих фактів, які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. [PERSON] в порушення вимог статей 150, 180 СК України, частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо утримання, виховання та розвитку дітей, не піклується про них, не цікавиться їх життям, не проявляє щодо дітей батьківської турботи, не намагається налагодити стосунки з дітьми і взагалі самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частин 5, 6 статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дітей, і, з урахуванням встановленого факту ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню своїх дітей, вважає доцільним позбавити її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] оскільки відповідачка тривалий час не виконує своїх обов`язків по вихованню й утриманню дітей, свідомо ними нехтуючи, що, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України, дає суду законні підстави для задоволення позову. Вказаний висновок повністю узгоджується і з позицією органу опіки та піклування, викладеною у письмовому висновку. Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав у порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Окрім того, даний захід не виключає і можливість побачення останнього з власною малолітньою дитиною. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Так, за змістом статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Разом з тим, суд зазначає що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 19.05.2021, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб де перебуватимуть діти, аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.12.2020 та до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дітей, відкритий в Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України". Враховуючи це, питання щодо стягнення з відповідачки [PERSON] аліментів на утримання дітей не вирішується. З огляду на те, що позивач Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідачки на користь держави, у порядку пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у розмірі 2 684 грн, виходячи з вимог немайнового характеру.

Outcome: approved