Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя сторона без самостійних вимог: приватний нотаріус Лукеча Анна Павлівна, про поновлення строку на прийняття спадщини, згідно з яким просить визначити для [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк тривалістю в два місяці, для подання до відповідної нотаріальної контори (нотаріуса) заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, [INFO] помер двоюрідний дядько позивача по татовій лінії - [PERSON] . Родинні зв`язки доводяться тим, що її дідусь [PERSON] є рідним братом [PERSON] (мама померлого дядька), дане доводиться архівними довідками. [PERSON] вийшла заміж і взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] . У її дідуся [PERSON] народилися дві доньки - мама позивача [PERSON] та тітка [PERSON] . Після одруження їх прізвища змінилися на [PERSON] та [PERSON] . Після одруження прізвище позивачки за чоловіком - [PERSON] . Батьки двоюрідного дядька померли. На випадок смерті тітка [PERSON] залишила заповіт від 14.02.2007 року № 472, в якому заповіла все своє майно [PERSON] . Після смерті [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу, Лукеча А.П., де було надано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №30636250 від 01.06.2012 року та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На день смерті сина [PERSON] , [PERSON] , в будинку у [ADDRESS] , крім нього ніхто не був зареєстрований. Померлий [PERSON] одружений не був, дітей не мав, єдиним близьким родичем у нього залишилася лише [PERSON] , [INFO] , яка доводиться йому двоюрідною сестрою, на рівні з мамою позивачки. Позивачка є спадкоємцем п`ятої черги, відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України. [PERSON] помер [INFO] , його труп було знайдено 30.10.2019 року біля річки неподалік автомобільної дороги М08 (об`їзна міста Ужгород) з трупними змінами обличчя, які не дали змогу встановити відразу особу трупа в зв`язку з чим було відкрите кримінальне провадження. В ході розслідування було з`ясовано, що труп належить безвісно зниклому громадянину [PERSON] Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Національною поліцією України було винесено постанову про закриття кримінального провадження від 21.09.2022 року. Після того, як вдалося зібрати вищезазначені підтверджуючі документи щодо смерті [PERSON] , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лукеча Анни Павлівни, яка повідомила, що оскільки датою смерті є день, встановлений правоохоронними органами, що зафіксовано в свідоцтві про смерть, а тому термін на подання заяви про прийняття спадщини почав відлік з 25.10.2019 року, однак враховуючи що всі наведені вище обставини стали відомі восени 2022 року, звернулася з даним позовом про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщин. Ухвалою від 17.03.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному позовному провадженні та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явились. До початку розгляду справи надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, у якій вона визнала позовні вимоги, підтверджує обставини, вказані у позові, просила розглянути справу за її відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, у якій вона визнала позовні вимоги, підтверджує обставини, вказані у позові, просила розглянути справу за її відсутності. Від третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Лукеча Анни Павлівни надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Такий є спадкодавцем у даній справі. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] такий укладено 22.02.1954 року між [PERSON] та [PERSON] , що змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] та залишила за собою заповіт на розпорядження усім майном на позивачку [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину від 13.01.2022. Мати спадкодавця [PERSON] , [INFO] , та її брат [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується архівними довідками Державного архіву Закарпатської області від 20.10.2020 №С-1282/01-17 та №С-1287/01-17. У [PERSON] та [PERSON] народилися доньки - [PERSON] , [INFO] ,(копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) - мати позивачки та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] (мати позивачки) змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . У [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , (позивачка), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Позивачка згідно з поданими суду документами є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за [PERSON] . Згідно з довідкою Управління Центру надання адміністративних послуг Чопської міської ради №453 від 09.05.2022 на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] , ніхто з ним не проживав та не був зареєстрований. Згідно з листом від 10.09.2022 слідчого відділення Ужгородського РУП ГУНП раніше невпізнаним трупом, який був виявлений без ознак життя 30.10.2019 біля річки неподалік автомобільної дороги М06 на околиці с. Оноківці, є [PERSON] , [INFO] . Згідно з постановою від 21.09.2022 закрито кримінальне провадження за даним фактом. До матеріалів справи додано також витяг зі спадкового реєстру про відсутність інформації стосовно [PERSON] , дата смерті [INFO] . Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач повідомив, що спадкодавець загинув, його особа встановлювалась у порядку кримінального провадження, у зв`язку з чим строк для прийняття спадщини був пропущений. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця через обставини його загибелі та здійснення кримінального провадження. Діючи в межах норм закону, суд вважає, що вказані обставини, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, а також письмові заяви сторін, третьої особи, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні причини пропуску у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved