Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат понесених на лікування, поховання та утримання спадкового майна, який в подальшому уточнивши вказав, що його матір [PERSON] проживала одна за адресою: [ADDRESS] та [INFO] вона померла. Останні роки свого життя [PERSON] потребувала постійного піклування, у зв`язку із чим він та члени його родини були змушені залишатися з нею, виконувати роботи по господарству, купувати продукти харчування, інші речі першої необхідності. Майже всі витрати матері на лікування, сплат комунальних послуг, придбання одягу, засобів гігієни здійснювалися за його кошти, оскільки пенсії матері було недостатньо. Він також поніс усі витрати на лікування матері коли вона потрапила до лікарні. Він неодноразово звертався до відповідачки, яка є також донькою [PERSON] та його сестрою, однак відповідачка відмовила у надані будь -якої допомоги, з матір`ю не спілкувалася та нею не опікувалася. Жодних родинних відносин вони не підтримували та у заповіті [PERSON] виразила свою волю, щодо позбавлення [PERSON] спадщини. Після смерті матері, усі витрати на її поховання він також поніс лише сам, відповідачка жодним чином не приймала участі у похованні матері. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими спорудами та земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями на дане майно є він та відповідачка, проте усі витрати по прийняттю спадщини він також поніс сам, відповідачка свою обіцянку про повернення йому коштів витрачених на прийняття спадщини та утримання і поховання матері, не виконала. Разом з тим, з моменту смерті він самостійно утримує спадкове майно, несе витрати на опалення житлового будинку та інше. Отже ним були понесені вищезазначені витрати у загальному розмірі 17464,07 грн., половина яких - 8732,00 грн, повинна бути відшкодовано йому відповідачкою, тому просить стягнути з [PERSON] вказану кошти та судові витрати по сплаті судового збору. Відповідачкою [PERSON] надавались заперечення, в яких остання просила у задоволені позовних вимог відмовити, вважаючи їх не обґрунтованими. Зазначає, що позивач вказує, що їх матір останні роки хворіла та потребувала постійного піклування з боку сторонніх осіб у зв`язку із чим позивач, його дружина та син були змушені залишатися з нею, купувати продукти харчування та речі першої необхідності, проте доказів вказаним обставинам позивачем не надано та разом з тим їх матір померла у віці 78 років. Вона не заперечує, що матір мала хвороби, які відповідали її віку, але матір ніколи не потребувала стороннього догляду, бо вона до останніх днів свого життя доглядала за собою, обробляла город біля будинку. Позивач не надав ніяких медичних документів з яких би вбачалось переліки медичних препаратів та засобів догляду та що матір потребувала стороннього догляду. Крім того матір отримувала пенсію, їй була призначена субсидія для сплати комунальних платежів, а також матір мала накопичення, які зберігала у будинку. Як їй відомо, матір збирала кошти на поховання на випадок свої смерті. Крім вона з матір`ю були у добрих стосунках, та їй не було відомо , що матір позбавила її спадщини. Після смерті позивач отримав допомогу на поховання матері у розмірі двох пенсій. Щодо витрат на утримання спадкового майна, оплату комунальних платежів, то вона з позивачем, мають різні частки у спадковому майні, тому відповідно і витрати на утримання спадкового майна мають відповідати їхнім часткам, та разом з тим через позивача вона не має доступу до будинку. Після смерті матері у будинку мешкає син позивача, тому оплачувати комунальні послуги має той хто їх отримує. Крім того позивач просить стягнути з неї витрати, які він поніс при оформленні спадщини на своє ім`я, а саме витрати на послуги БТІ, але він оформляв спадщину на своє ім`я та мав нести витрати для її оформлення. Ухвалою суду від 13.09.2016 року витребувано з Пенсійного фонду довідку про розмір пенсії [PERSON] , та довідку кому саме та у якому розмірі була видана допомога на поховання після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Велегура М.І. надали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] у своєму письмовому запереченні просила розглядати справу за її відсутності та на своїх запереченнях наполягає. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача та відповідача, які є спадкоємцями на майно померлої, що складається з житлового будинку з господарчими побудовами та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 18.09.2015 року між [PERSON] (замовник) та КП «Ритуал» (виконавець), було укладено договір замовлення № 4307, предметом якого є організація та проведення поховання померлого, облаштування місця поховання [PERSON] . Загальна сума по договору складає 680,40 грн. (оформлення договору-замовлення, копання могили). Згідно копії заказу 003264 від 18.09.2015 року [PERSON] ПП «Обряд» було сплачено 6967,00 грн. за організацію поховання і надання пов`язаних із ним послуг та товарів. У своєму позові позивач також зазначає про понесені ним витрати на лікування у розмірі 890,05 грн., організацію обряду поховання у розмірі 4933,52 грн., отримання спадщини у розмірі 149,71 грн., та утримання спадкового майна у розмірі 3843,39 грн. Позивачем було додано копію заказу ПАТ «Криворіжіндусстрбуд» ТВП «Ластівка» від 19.09.2015 року на суму 2600,00 грн., за змістом якого вбачається перелік продуктів для поминального обіду. Крім того позивачем було додано копії товарних чеків з магазинів та аптек, квитанції на оплату КП ДОР «Криворізьке БТІ» за довідку про власність (№ Т-00145922 від 15.03.2016 року сума 149,71 грн., № Т-00145921 від 15.03.2016 року сума 149,71 грн.) разом з квитанціями про фактичну сплату [PERSON] КП ДОР «Криворізьке БТІ» вказаних коштів за вказані послуги, при цьому позивачем було додано довідку видану КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім`я [PERSON] про зареєстроване право власності на 3 / 4 частки житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Також позивачем було додано копії квитанцій про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2015 року по травень 2016 року, за послуги: електроенергія, газопостачання та водопостачання, при цьому позивачем було додано акт від 16.05.2016 року, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] , не мешкала за адресою: [ADDRESS] , та не мешкає по даний час, тобто станом на 16.05.2016 року. З відповіді Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Криворізького південного об`єднаного управління № 12283/06/10 від 07.09.2016 року, вбачається, що позивач [PERSON] 18.09.2015 року отримав матеріальну допомогу на поховання [PERSON] , яка померла [INFO] в розмірі 2574, 46 грн., а також [PERSON] звернувся 24.05.2016 року та отримав недоотриману пенсію за вересень 2015 року у розмірі 965,42 грн. ( 3 / 4 частини від основного розміру пенсії ), згідно свідоцтва про спадщину за заповітом від 16.11.2011 року, який зареєстровано в реєстрі за № 3428. Отже стосовно вимог позивача про відшкодування витрат на поховання спадкодавця суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно зі статтею 1232 ЦК України, спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Слід відмітити, що обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення. Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам. Зокрема, згідно листа Державного комітету України з питань житлово - комунального господарства, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 року № 193 про «Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг» до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу. Зі змісту вказаних норм законодавства також вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями, а тому поминальні обіди не входять до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 554/1793/15-ц. Отже, задовольняючи позов у цій частині частково, суд не бере до уваги витрати понесені позивачем на організацію поминального обіду, крім того суд також не приймає до уваги і надані позивачем копії товарних чеків з магазинів, при цьому також враховує, що позивач отримав матеріальну допомогу на поховання [PERSON] , померлої [INFO] в розмірі 2574,46 грн., та її недоотриману пенсію за вересень 2015 року у розмірі 965,42 грн. Таким чином, суд відносить до витрат на поховання, понесених позивачем, документально підтвердженні витрати, а саме: на суму 680,40 грн. - оформлення договору-замовлення, копання могили; 6967,00 грн. - організація поховання і надання пов`язаних із ним послуг та товарів, а всього на суму 7647,40 грн., з яких суд відраховує 3539,88 грн., отриманих позивачем від держави в якості матеріальної допомоги на поховання та недоотриманої пенсії померлої. А тому, з врахуванням заявлених вимог, кола спадкоємців, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню 1 / 2 частина понесених витрат на поховання спадкодавця в розмірі 2053,76 грн. В задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Так позивач просить стягнути з відповідача витрати на лікування [PERSON] , та з доданих на те доказів є копія двох чеків з аптеки, проте, з даних чеків не вбачається, що дані медичні препарати (засоби) були придбані для лікування саме [PERSON] а також те що препарати були придбані саме позивачем. Крім того копія даних чеків з аптеки є нечіткою, тобто неможна встановити суму витрачених коштів, чітке найменування медпрепаратів та дату їх придбання. Інших доказів, які б свідчили про надані медичних послуги, препарати (засоби) [PERSON] та з яких би вбачалося, що оплату таких послуг, препаратів (засобів) здійснював позивач, суду надано не було. Також з доданих до матеріалів справи, не вбачається, що [PERSON] хворіла та проходила лікування, обстеження у медичному закладі. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 частини 1 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Натомість, позивачем не доведено факт витрачання коштів на лікування [PERSON] . Як вбачається з постанови Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі №554/1793/15-ц, позивач повинен надати суду докази того, що витрачені на лікування кошти померлого були саме його особистими коштами. Щодо стягнення з відповідача на утримання спадкового майна за адресою: [ADDRESS] , суд вважає необхідним зазначити наступне. Так у зв`язку з тим що відповідач набула право власності на спадкове майно, у неї виник обов`язок щодо утримання спадкового майна, а саме сплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства виконавцеві комунальної послуги. Та разом з тим як судом було встановлено та не запеперечується сторонами, що відповідач не мешкала у спадковому вказаному нерухомому майні станом на 16.05.2016 року, з 04.05.1993 року та станом на 09.06.2016 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивачем були додані копії квитанцій про оплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за період з вересня 2015 року по травень 2016 року, за послуги: електроенергія, газопостачання та водопостачання, з яких вбачається що нарахування даних послуг здійснювалося за показами лічильників, які щомісячно змінювалися. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України "Прожитлово -комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 6 ч. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Ч. 2 ст.7 Закону встановлено обов`язки індивідуального споживача, зокрема: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг ,що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини ,яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З зазначених нормами закону суд вбачає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Так судом було встановлено, що після смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , мешкає [PERSON] (син позивача). Докази наявності заборгованості за надані житлово - комунальні послуги в матеріалах справи відсутні і учасниками справи суду не надані. Щодо витрат понесених на отримання спадщини у розмірі 149,71 грн., суд вважає зазначити що позивачем не доведено що такі витрати позивач поніс саме з метою оформлення спадщини [PERSON] . З доданих позивачем доказів на дану позовну вимогу, вбачається, що позивачем були сплачені кошти за послуги БТІ з видачі йому довідки про наявність зареєстрованого права власності на нерухоме майно. Доказів про те, що такі ж послуги БТІ надавались [PERSON] , позивачем надано не було. Згідно ч.ч.1-3ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно доч.ч.1,5,6ст.81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 3 ст.12, ст.ст.76-81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів». За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір на суму 129,59 грн.

Outcome: partial