Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 28.08.2015 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому в Почапинській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області. Від шлюбу мають малолітню дитину. Сімейні стосунки у сторін не склалися та фактично припинені, проживають окремо. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою суду від 21.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи за участю його представника. Представник відповідача- адвокат Ганич Д.О. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, додатково зазначив, що заперечує проти деяких фактів викладених в позовній заяві. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 25.08.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Почапинській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (виданого повторно). (а.с.6) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7) Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved