Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що відповідач є її батьком, що стверджується свідоцтвом про народження. На даний час вона навчається в Національному педагогічному університеті імені М.П. Драгоманова, 4 рівня акредитації, на 2 курсі педагогічного факультету денної форми навчання на контрактній формі навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, стипендію не отримує. Відповідно до пункту 3.2 договору про надання платної освітньої послуги №2102-0150 від 01 вересня 2021 року, оплата за надання платної освітньої послуги на 2022 2023 навчальний рік становить 18900 гривень. Відповідач [PERSON] після розлучення з її матір`ю проживає окремо та не надає ніякої матеріальної допомоги на навчання та інші життєві потреби. Вона проживає та перебуває на утриманні матері, яка не в змозі самостійно утримувати її, оскільки має у новому шлюбі на утриманні ще двох малолітніх дітей, її заробітна плата приблизно складає 5700 гривень на місяць, інших видів доходу не має. Коштів, які надає їй мати, недостатньо для покриття витрат на оплату навчання, канцелярські витрати під час навчання, проїзд з м.Малина до м.Києва та у зворотньому напрямку та харчування. У зв`язку з вищевикладеним, вона опинилася у скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги з боку батька. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів) на період її навчання, тобто до 30.06.2025 року. 01.03.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви із додатком отримана відповідачем 06.03.2023 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області. На даний час позивач є студенткою 2 курсу педагогічного факультету, денної форми навчання НПУ імені М.П. Драгоманова, контрактної форми навчання. Термін навчання становить з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, що стверджується довідкою вказаного навчального закладу. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період її навчання, наявності інших утриманців, тощо не подав, тому з врахуванням вищенаведеного та положень ст.182 СК України, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved