Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку в сумі 26 616,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 15 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку. Відповідно до заяви [PERSON] та інших документів, згідно з рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.05.2020 року [PERSON] було призначено допомогу на дітей ФОП із 01.05.2020 по 30.06.2020 у розмірі, по 2 218,00 грн., на кожну дитину щомісяця. Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області здійснено запит щодо надання інформації до яких груп єдиного податку відносились фізичні особи - підприємці, в період із 01.01.2019 по 31.03.2020. Згідно переліку, наданого Головним управлінням ДПС у Тернопільській області № 453/5/19/00-24-02-11-4/3164 від 11.02.2021 [PERSON] належить до третьої групи платників єдиного податку, а також в реєстрі платників єдиного податку не відображено перехід з третьої на другу групу спрощеної системи оподаткування. В результаті виявлення даних порушень Управлінням було складено розпорядження № 92 від 25.02.2021 згідно якого [PERSON] було здійснено переплату допомоги на дітей ФОГІ, які обрали спрощену систему оподаткування та належать до першої або другої групи платників єдиного податку за період з 01.05.2020 по 31.08.2020, та з 01.11.2020 по 31.12.2020 в загальній сумі 26 616,00 грн.., яка підлягає до поверненню. 02.03.2021 року [PERSON] було надіслано позивачем повідомлення №227/13.7, яким повідомлено відповідачку про розмір переплати та рахунок для повернення коштів переплати. Вважають, що відповідачка [PERSON] незаконно отримала допомогу на дітей фізичним особам-підприємпям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку в сумі 26 616,00грн., які підлягають поверненню до бюджету. УхвалоюТернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву у якому вказує на те, що 15 травня 2020 р., вона, будучи фізичною особою-підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування та належить до другої групи платників єдиного податку, скористалася правом на отримання соціальної допомоги на дітей (виплати якої здійснювалися за рахунок коштів, виділених Мінсоцполітики, з Фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID -19, спричиненою короновірусом SARS-СоV-2, та її наслідками), подавши позивачу заяву №607983 про призначення допомоги на дітей фізичним особам-підприємцям. На виконання п. 9 Порядку виплати допомоги на дітей, до даної заяви відповідач додала копію свідоцтва про народження сина ( [PERSON] , 2013 р.н.), копію легалізованого в установленому порядку документа відділу реєстрації актів цивільного стану Мурсії (Іспанія), що засвідчує народження доньки ( [PERSON] , 2011 р. н.) та довідку з Пенсійного фонду України про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-7), сформованої 15 травня 2020 р. 19 травня 2020 р. позивач виніс рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми, за яким відповідачу була призначена допомога на двох дітей (по 2218,00 грн. на кожну дитину щомісяця). Вважає, що посилання позивача на п. 15-1 Порядку виплати допомоги на дітей та ст. 1212 ЦК України у відносинах, що виникли між позивачем і відповідачем з приводу виплати допомоги на дітей, є помилковим, оскільки з боку відповідача відсутні будь-які ознаки недобросовісності поведінки. Відповідач, враховуючи соціальний статус її сім`ї у період призначення і отримання допомоги на дітей, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у її права (і права її дітей, сім`ї загалом), вважає, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на неї та її сім`ю надмірного тягаря. Відповідач переконана, що у випадку вчасної і вмотивованої відмови позивача у призначенні соціальної допомоги на дітей вона могла б: або здійснити позивачу обґрунтування свого права на отримання даної соціальної допомоги, або ж її чоловік на підставі п. 3 Порядку виплати допомоги на дітей звернувся б до позивача із аналогічною заявою та усіма доданими до неї документами, адже також є фізичною особою-підприємцем, що обрала спрощену систему оподаткування і належить до другої групи платників єдиного податку та регулярно сплачує єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідач вважає, що за будь-яких обставин її діти в період СОVID-19 мали право на достатній життєвий рівень (харчування, одяг тощо), і покриття витрат на реалізацію цього права, яке на той час здійснювалося за рахунок коштів, виділених Мінсоцполітики. зі спеціалізованого цільового фонду. На підставі наведеного, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відповіді на відзив не подавала. Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] та представника відповідача - адвокат Чегодар О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, у їх задоволенні просять відмовити з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази суд встановив. 15 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку. Згідно з рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.05.2020 року, [PERSON] було призначено допомогу на дітей ФОП із 01.05.2020 по 30.06.2020 у розмірі, по 2 218,00 грн., на кожну дитину щомісяця. Відповідно до інформації, зазначеної у листі ДПІ ГУ ДПС в Тернопільській області від 11.02.2021 року №453/5/19-00-24-02-11-4/3164, ФОП [PERSON] обрала третю групу оподаткування (з 01.01.2019 по 31.03.2020. На підставі даної інформації, Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, складено розпорядження №92 від 25.02.2021року, з якого вбачається, що [PERSON] було здійснено переплату допомоги на дітей ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування та належать до першої або другої групи платників єдиного податку за період з 01.05.2020 по 31.08.2020, та з 01.11.2020 по 31.12.2020, на загальну суму 26 616,00 грн., яка підлягає до повернення. Як вбачається із інформації, викладеній у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області №11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, фізична особа - підприємець [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в період з 01.01.2019 року по 31.03.2020 року перебувала на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку - третя група. Із 01.04.2020 р. - платник єдиного податку - друга група, згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №К-5565/6 від 12.03.2020 р. Згідно формації викладеній у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області №11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, чоловік [PERSON] - [PERSON] перебуває на обліку в Головному Управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільській ДПІ, як фізична особа - підприємець із 16.03.2012 року. Обрана система оподаткування (єдиний податок - друга група) з квітня 2012 року по даний час. Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, складеному Тернопільською ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області, фізична особа підприємець [PERSON] станом на 13.03.2020 року належить до другої групи системи оподаткування. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Так, з метою посилення соціального захисту сімей з дітьми на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановою № 329 від 22 квітня 2020 року «Деякі питання соціальної підтримки сімей з дітьми» запроваджено на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та на один місяць після дати його відміни виплату допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку. Умови призначення і виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (далі - допомога на дітей) визначені у затвердженому вказаною постановою Кабінету Міністрів України Порядку виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (далі - Порядок). Згідно з п. 8 Порядку для призначення допомоги на дітей заявник подає/надсилає органу соціального захисту населення заяву за формою згідно з додатком у паперовій або електронній формі із зазначенням рахунка в установі уповноваженого банку та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені у пунктах 9 і 10 цього Порядку. У паперовій формі заявник подає такі документи: -копії свідоцтв про народження дітей або виданих компетентними органами іноземної країни і легалізованих в установленому порядку документів, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (для дітей віком до 10 років); -довідку з Пенсійного фонду України про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-7), крім осіб, зазначених в абзацах третьому і четвертому пункту 3 цього Порядку; -копію документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства); -копію рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади або суду про встановлення опіки (у разі здійснення опіки над дитиною), (п. 9 Порядку). Відповідно до п. 3 Порядку, допомога на дітей призначається і виплачується фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, які: сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за усі місяці 2019 року або протягом усіх місяців 2019 року після державної реєстрації фізичної особи - підприємця; або зареєструвалися як фізичні особи - підприємці у січні - березні 2020 р.; або отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу та звільнені від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно із п. 14 Порядку, документи, необхідні для призначення допомоги на дітей, розглядаються органом соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви з усіма необхідними документами. Перевірка належності фізичної особи - підприємця до першої або другої групи платників єдиного податку проводиться органом соціального захисту населення з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку. Відповідно до пункту 15-1 зазначеного Порядку, якщо отримувачем допомоги на дітей приховано відомості або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення допомоги, внаслідок чого було надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення допомоги на дітей та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу допомоги на дітей про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] , на час звернення до позивача із заявою про призначення допомоги на дітей, тобто станом на 15.05.2020 року була фізичною особою-підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування та належала до другої групи платників єдиного внеску, відтак, відповідно до п. 3 Порядку №329 остання набула права на призначення допомоги на дітей, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 329 "Деякі питання соціальної підтримки сімей з дітьми". Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення даних статей свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17, у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18, та у постанові від 31 липня 2019 року у справі № 583/168/17. Звертаючись із позовом, позивач покликається на те, що відповідачем [PERSON] було подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення допомоги, внаслідок чого вона незаконно отримала допомогу на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, в сумі 26 616,00 грн. Разом з тим, суд зауважує, що на час подання заяви про призначення допомоги на дітей (15.05.2020 р.), [PERSON] зазначила, що вона перебуває на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку - друга група, згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування» №К-5565/6 від 12.03.2020 р., що підтверджується інформацією, викладеною у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області №11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, відтак у її діях суд не вбачає ознак недобросовісності, а також повідомлення неправдивих даних органу, який здійснив призначення зазначеного виду допомоги. Крім цього, суд констатує, що згідно пункту 14 зазначеного Порядку, після подання відповідачем усіх необхідних документів, позивачем було здійснено упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви їх перевірку, у тому числі належності [PERSON] до першої або другої групи платників єдиного податку проводиться органом соціального захисту населення з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку, після чого органом соціальної політики було прийнято рішення про їх виплату відповідачу. Крім цього, вирішуючи позов, суд враховує рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року). Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року). Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини необхідно дотримувати справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. На думку суду, відповідач мала «законні сподівання» на отримання допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до другої групи платників єдиного податку, оскільки фізична особа - підприємець [PERSON] перебувала на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку - третя група, у період з 01.01.2019 року по 31.03.2020 року, тобто до подання заяви про призначення допомоги на дітей (15.05.2020 року) Таким чином, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено недобросовісність відповідача [PERSON] при подачі заяви про призначення допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, що вплинуло на встановлення їй права на призначення допомоги, у тому числі повідомлення чи зазначення нею недостовірних даних або приховування відомостей щодо цього. При цьому, вирішуючи позов, суд виходить із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, тому задоволення позову у цій справі не відповідатиме справедливій рівновазі між інтересами суспільства та правами відповідача. Також суд враховує право сім`ї [PERSON] на отримання зазначеного виду допомоги, оскільки згідно формації викладеній у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області №11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, чоловік [PERSON] - [PERSON] також перебуває на обліку в Головному Управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільській ДПІ, як фізична особа - підприємець із 16.03.2012 року. Обрана система оподаткування (єдиний податок - друга група) з квітня 2012 року по даний час. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що в задоволенні позову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на дітей, слід відмовити у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed