Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з даним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 серпня 2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу в них є син [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] досяг повноліття і у зв`язку з цим відповідач припинив виплату аліментів, які сплачував по рішенню суду від 14 вересня 2020 року. Їх повнолітній син продовжує навчатися та на даний час є студентом Варшавського університету. Вказує, що їй одній важко утримувати сина, в серпні 2022 року вона звільнилася з роботи, а відповідач [PERSON] не виконує добровільно зобов`язань щодо його утримання, хоча має таку можливість, оскільки є здоровий, працездатного віку, їздить за кордон на заробітки та має доходи, тому, вона змушена звернутись із позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, у зв`язку із його навчанням та просить суд, постановити рішення, котрим стягувати із відповідача [PERSON] на її, позивача [PERSON] користь, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно на весь період навчання сина, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задоволити, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] являється повнолітнім та є студентом першого курсу Варшавського університету та навчається на денній формі навчання першого ступеня. Термін навчання з 01.10.2021 по 30.09.2024 р., що підтверджується довідкою від 20.06.2022 р., яка перекладена з польської мови (а.с. 5). Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В добровільному порядку питання щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивач та відповідач не вирішили. Даний позов пред`явлено про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі по 3000 грн. щомісячно з 10.11.2022 року до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина має отримати освіту, направлену на її загальний культурний розвиток і завдячуючи якій дитина могла б, виходячи із рівності можливостей, розвивати свої здібності і особисте судження, а також усвідомлення моральної і соціальної відповідальності та стати корисним членом суспільства. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання; така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, що повнолітній [PERSON] навчається на денній формі навчання за межами України та не може самостійно себе утримувати, суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, враховує обов`язок обох батьків щодо утримання дитини та встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, доходить висновку, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі по 3 000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років, буде достатньою та посильною для відповідача. Позивач звернулася до суду 10.11.2022 року, тому саме з цього часу слід присудити стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved