Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

позивачка [PERSON] звернувся з позовом до Туря-Бистрянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будовами та спорудами. Вказаний будинок батько успадкував за померлою сестрою [PERSON] згідно заповіту від 19 січня 1987 року. Як вбачається з довідки виконкому Турє-Бистрянської сільської ради №385 від 26.03.2019 року позивачка проживала разом з померлим батьком, а відтак, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. З метою оформлення свідоцтва на право на спадщину вона звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Конончук В.Ю., яка повідомила мене листом, що не може видати відповідне свідоцтво, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на вказаний будинок, а тому запропонувала для вирішення зазначеного питання звернутися до суду. Згідно технічного паспорту, житловий будинок по [ADDRESS] збудований у 1930 році, інвентаризаційна вартість будинку становить 20 684 грн. Будинок складається з: житлова кімната (21,8 кв. м.), комора (13,1кв. м.), кухня (17,0 кв. м.), господарські будови та споруди. Таким чином, вона звернувся із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до нотаріальної контори, на що отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому просить вирішити спір у судовому порядку У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, однак подав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 24). Представник відповідача Турє-Бистрянської сільської ради сільський голова Шкріба В.М. в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову (а. с. 23). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в справі письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 червня 2011 року серії [NUMBER] (а. с. 8). Після смерті батька позивачки залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будовами та спорудами. Судом встановлено, що вказаний будинок батько позивачки успадкував за померлою сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] згідно заповіту від 19 січня 1987 року (а. с. 7). Як вбачається з довідки виконкому Турє-Бистрянської сільської ради № 385 від 26.03.2019 року позивачка проживала разом з померлим батьком, а відтак, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 11). Судом встановлено, що з метою оформлення свідоцтва на право на спадщину позивачка звернулася до в. о. завідувача Перечинської державної контори Ластівки А.В. , яка повідомила листом від 20.07.2020 року № 116/01-16, що не може видати відповідне свідоцтво, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на вказаний будинок, а тому запропонувала для вирішення зазначеного питання звернутися до суду (а. с. 28). Суд достовірно встановив, що довідкою виконкому Туря-Бистрянської сільської ради № 748 від 13.08.2019 року р. Встановлено, що будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлим батьком позивачки та були б зареєстровані у вказаному будинку немає (а. с. 16). Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до Цивільного кодексу України позивачка має право на успадкування майна, що належало її покійному батьку. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що у відповідності до Технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будинок був збудований у 1930 році (а. с. 13-15). У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. У відповідності до п. 9 частини 3 ст. 176 ЦПК України у позовній заяві повинно міститися попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. На виконання цієї статті позивачем зазначено, що ним були понесені попередні судові витрати: сплачено судовий збір на суму 768,40 грн (а. с. 1). На підставі вищенаведеного враховуючи той факт, що позивачка прийняла спадщину за померлим батьком, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Таким чином,

Outcome: approved