Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхової виплати. 27 вересня 2022 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Моторнго (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 25 639,81 грн. суми відшкодування. У решті позовних вимог відмовлено та стягнуто з [PERSON] та Моторного (транспортного) страхового бюро України солідарно на користь [PERSON] 633,69 грн. судового збору. Постановою апеляційного суду від 27 лютого 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення судових витрат. У цій частині ухвалене нове судове рішення, яким стягнуои з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 633,69 грн. судового збору. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року в частині задоволення позовних вимог до МТСБУ про стягнення доплати страхової виплати залишено без змін. Однак, 27 березня 2023 року канцелярією Голосіївського районного суду м. Києва зареєстровано заяву позивача [PERSON] про постановлення додаткового рішення у справі, яка мотивована тим, що позивачем заявлялась вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. з відповідача [PERSON] , в мотивувальній частині рішення від 27 вересня 2022 року дана вимога досліджувалась, суд дійшов висновку про відновлення права позивача шляхом стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди у розмірі 2000 грн., однак в резолютивній частині даного рішення стосовно даної вимоги не ухвалено судове рішення. Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Аналізуючи вимоги статті 270 ЦПК України, слід дійти висновку про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав. Пунктом 2 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвали рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативу ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Звертаючись до суду із зазначеною позовною заявою позивачем заявлялась вимога про стягнення з Відповідача1 ( [PERSON] ) суми компенсації моральної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 10000 грн. При тому, в мотивувальній частині рішення судом було зазначено: «Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб, що призвело до зміни способу життя, необхідності витрачати час для відновлення порушеного права, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню в сумі 2000 гривень, що буде відповідати принципу справедливості та співрозмірності із перенесеними переживаннями. Зазначена шкода підлягає стягненню з відповідача у справі, як особи, з вини якого сталась дорожньо-транспортна пригода, та внаслідок дій якої позивачу завдано моральні страждання». Однак, у резолютивній частині рішення не зазначено про стягнення з [PERSON] на користь позивача 2000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи в межах предмету судового розгляду, суд констатує, що вказаний вище недолік судового рішення підлягає усуненню шляхом ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми моральної шкоди, право на яку визнано за позивачем згідно судового рішення від 27 вересня 2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved