Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок» Можарівської сільської ради Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0273386, який видано на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації №428 від 17.12.1997, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №458, мотивуючи тим, що він прийняв спадщину після смерті матері, так як був зареєстрований та проживав разом з нею на день її смерті. Однак, в оформленні права на спадщину на зазначену земельну частку (пай) йому було відмовлено, оскільки ним не пред`явлено правовстановлюючий документ на неї, а лише довідку-відповідь Держгеокадастру. В судове засідання позивач не з`явився, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність.\~\~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надіслали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З листа управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №349/35-23 від 07.02.2023 вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Овруцькою райдержадміністрацією на території Можарівської сільської ради Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, на ім`я [PERSON] було зареєстровано за №458 та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Льонок» с. Можари Можарівської сільської ради Коростенського (Овруцького) району серії ЖТ №0273386, згідно розпорядження Овруцької райдержадміністрації від 17.12.1997 №428. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) становила 2,34. Вартість земельної частки (паю) становила 4566 грн.. Згідно книги реєстрації державних актів на право власності землею та на право постійного користування землею, договорів оренди землі державні акти на право власності на земельні ділянки на ім`я [PERSON] станом на 01.01.2023 не видавалися. Таким чином, оскільки, [PERSON] при житті отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), тому вона є такою,\~ що при житті набула право власності на земельну частку (пай), однак не оформила її документально.\~ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2006.\~\~\~ На день її смерті відкрилася спадщина\~ на\~ належну їй земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Льонок» Можарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 4566 грн., що належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0273386, що підтверджується вищевказаним листом управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №349/35-23 від 07.02.2023. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця\~ (ч.2 ст.1220 ЦК України). Позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем за законом 1-ї черги. Він прийняв спадщину після смерті матері на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, так як був зареєстрований та проживав разом з нею на день її смерті. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на земельну частку (пай) позивач оформити не може по причині не пред`явлення ним правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).\~ Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.07.1968, довідки виконавчого комітету Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області №115 від 19.01.2023, а також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №342/02-31 від 01.03.2023 та повідомленнями Овруцької ДНК №506/01-16 від 27.03.2023, а також приватного нотаріуса Коростенського району Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О. М. №73/01-16 від 30.03.2023. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків\~ (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Таким чином, оскільки спадкодавець за життя набула право власності на земельну частку (пай), відповідно саме вказане право і переходить до позивача. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved