Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] 30.09.2022 року звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради, третя особа: [PERSON] , КП «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» про заміну сторони у договорі найму посилаючись на те, що його мати [PERSON] яка померла [INFO] на законних підставах (ордеру) була користувачем кімнати [ADDRESS] . На думку позивача будучи спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті претендує га зазначену вище кімнату проте, відповідач відмовляє в оформленні зазначеного права тому звернулась до суду з зазначеним позовом. В свою чергу відповідачем 24.10.2022 року було подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог через не обгрунтованість. Зазначає, що позивач вправі звернутися до виконавчого комітету про зміну договору найму. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 26.10.2022 року. 24.10.2022 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 12.12.2022 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. 12.04.2023 року ухвалено рішення по справі. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] , яка померла [INFO] на законних підставах (ордеру) була користувачем кімнати [ADDRESS] , що підтверджується даними ордера на жилу площу в гуртожитку №23 серія ХЦЗГ від 24.11.2006 року. Даними довідки КП «Управляюча муніципальна компанія «Проскурівська» №8 від 03.08.2022 року та довідкою №П-03-42690 Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради підтверджується, що на вище зазначеній житловій площі зареєстровані та проживають крім спадкодавця, [PERSON] . Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Івановою Іриною Ігорівною підтверджується, що спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її син [PERSON] 1986 року народження. 4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Не обгрунтованою на думку суду, є вимога позивача про заміну сторони у договорі найму так, як єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її син [PERSON] 1986 року народження. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільної права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та її Конституції та статті 13 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, відповідно до яких України кожна особа має право на ефективна засіб правового захисту, не заборонений законом. Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказам, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13, Верховним Судом у постановах від 17 травня 2018 року в справі № 2-64/11, від 04 липня 2018 року у справі № 590/479/16-ц. Аналіз наведених вище норм права, встановлені судом обставини справи, а саме факт не проживання відповідача за вказаною вище адресою, дають також підстави суду дійти висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права та не буде ефективним інструментом для його відновлення. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, представник позивача не надав суду доказів та не довів яким саме чином порушується право позивача, як спадкоємця (чи як члена сім`ї) у разі не проживання у ній. Враховуючи, що судом не встановлено підстав для задоволення вимог позовної заяви тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та в їх задоволенні слід відмовити. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Вимогами ст. 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Нормами ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї, як зазначено у ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР. Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі статтею 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6.Судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати не стягуються так, як в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed