Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 60 908,30грн. витрат, пов`язаних із здійсненням виплат та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. 29.12.2020р. ПрАТ «Скарбниця» уклала договір страхування транспортних засобів за Полісом № АР/4811211 з [PERSON] , об`єкт страхування - автомобіль марки ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] . 11.01.2021р. в м.Червоноград по вул.Б.Хмельницького Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] » під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Toyota C-HR» д.н.з. [NUMBER] , який було пошкоджено. Під час даної ДТП [PERSON] керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні даної ДТП та керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, постановами у справі про адміністративне правопорушення. 15.02.2021р. ТДВ «Експрес страхування» звернулося до ПрАТ «Скарбниця» із заявою про виплату страхового відшкодування. 16.11.2021р. Галицьким районним судом м.Львова ухвалено рішення відповідно до якого ПрАТ «Скарбниця» зобов`язано сплатити ТДВ «Експрес страхування» 60 908,30 грн. страхового відшкодування та судові витрати. На основі страхового акту №13/цв/21 ПрАТ «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування у сумі 63178,38грн. 08.02.2022р. відповідачу направлена претензія. У відповідь на претензія відповідач свою вину визнав, зобов`язався сплачувати борг, однак станом на момент подання позову жодного платежу не здійснив. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 05.08.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 11.01.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] » та «Toyota C-HR» д.н.з. [NUMBER] . З постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 27.01.2021 року вбачається, що [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] в м.Червоноград по вул.Стуса, на перехресті з вул.Б.Хмельницького перед початком руху не впевнився з безпеці руху скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota C-HR» д.н.з. [NUMBER] , який повертав на вул.Стуса, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124КУпАП. Указаною постановою суду [PERSON] визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. Він же при тих же обставинах м.Червоноград по вул.Стуса, на перехресті з вул.Б.Хмельницького керував втомобілем «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України та постановою поліцейського СРПП №2 Червонограського ВП ГУНП у Львівській області від 11.01.2021 року визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «АСК «Скарбниця» згідно страхового полісу № АР/4811211 від 19.12.2020 року. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 16.11.2021р. з ПрАТ «Скарбниця» стягнуто в користь ТДВ «Експрес страхування» 60 908,30 грн. страхового відшкодування та судові витрати в розмірі 2270грн. На основі страхового акту №13/цв/21 ПрАТ «Скарбниця» виплатила страхове відшкодування у сумі 63178,38грн., що стверджується додатком до страхового акту та платіжним дорученням № 8739 від 14.12.2021р. 08.02.2022 року позивач надіслав відповідачу претензію про відшкодування шкоди в розмірі 63328,13 гривен, яку необхідно було сплатити упродовж 30 днів з моменту отримання цієї претензії. За змістом статей 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст.29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із підпунктом а пункту 38.1.б) статті 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. На підставі досліджених у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у дорожньо-транспортній пригоді, про яку зазначає позивач. На момент скоєння ДТП відповідач як водій транспортного засобу керував транспортним засобом без права керування таким. Після розгляду заяви потерпілої у ДТП сторони позивач кваліфікував дану подію страховим випадком та на підставі рішення суду виплатив страхове відшкодування у розмірі, який узгоджується з лімітом страхової відповідальності та положеннями ст.29 Закону №1961-IV. Отже, позивач виконав покладений на нього ст.22 Закону № 1961-IV обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини відповідача, як водія застрахованого у нього транспортного засобу, який скоїв ДТП та керував транспортним засобом без права керування таким. У зв`язку із цим позивач набув законних підстав для стягнення з відповідача виплаченої потерпілій стороні страхового відшкодування в порядку регресу, що відповідає положенням ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону № 1961-IV. Таким чином, дослідження доказів по справі та аналіз чинного законодавства приводить суд до висновку, що заявлені ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, позивачу в розмірі 96000грн. адвокатським об`єднанням «Гордій та партнери», долучено договір та ордер про надання професійної правничої допомоги, акт виконаних робіт та платіжне доручення. Частинами третьою та четвертою статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial