Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 29 грудня 2022 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до [PERSON] про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій представник позивача просить суд: 1) Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 16 040,05 грн.; 2) Стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 08 лютого 2016 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техагроресурси» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ТП 41633. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford», реєстраційний номер [NUMBER] . 06 серпня 2016 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Кіа», реєстраційний номер [NUMBER] в селі Ковалівка допустив зіткнення з транспортним засобом «Ford», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. На підставі страхового акту страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 144 740,05 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, АТ СК «Країна» було відшкодовано шкоду страховою компанією відповідача в розмірі 50 000,00 грн. Тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 94 740,05 грн. Відповідач визнав вимогу та почав сплачувати борг на умовах розтермінування щомісячними платежами, проте станом на дату подачі позову декілька місяців платежі не здійснюються, а відповідач на зв`язок не виходить. Станом на дату подачі позову відповідач сплатив позивачеві 78 700,00 грн., тому сума, яка належить до сплати становить 16 040,05 грн. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу 29 грудня 2022 року передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 04 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху через несплату судового збору, в розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір». Після усунення недоліків позовної зави, ухвалою суду від 13 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні на 14 березня 203 року. Через неявку в судове засідання відповідача, судовий розгляд у справі відкладено та призначено на 11 квітня 2023 року. Відповідно до позовної заяви, представник позивача просила суд розглянути справу без участі представника страхової компанії, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся своєчасно.. Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС по місту Києву та Київській області від 30 січня 2023 року, відповідач [PERSON] [INFO] , з 09 вересня 1992 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 08 лютого 2016 року між АТ «Страхова компанія «Країна» та ТОВ «Техагроресурси» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ТП 41633, згідно якого АТ «Страхова компанія «Країна» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Ford», реєстраційний номер [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.11-12). 08 серпня 2016 року ТОВ «Техагроресурси» звернулося до АТ «СК «Країна» із повідомленням про настання страхового випадку, згідно з яким 06 серпня 2016 року, близько 15 години 30 хвилин, в селі Ковалівка Фастівського району, водій автомобіля «Кіа», рухаючись на перехресті нерівнозначних доріг, з другорядної дороги, не надав перевагу в русі автомобілю «Ford», який рухався через перехрестя по головній дорозі, в результаті чого водій автомобіля «Кіа» [PERSON] порушив Правила дорожнього руху та вчинив ДТП (а.с.5-6). 29 серпня 2016 року ТОВ «Техагроресурси» звернулося до АТ «СК «Країна» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.7). Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2016 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови, 6 серпня 2016 року близько 15 год. 30 хв. в с. Ковалівка по вул. Щорса водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки КІА, н.з. [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Ford», н.з. [NUMBER] , який рухався через перехрестя по головній дорозі, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.16). Відповідно до ремонтної калькуляції від 02 вересня 2016 року, вартість ремонту автомобіля «Ford», н.з. [NUMBER] з ПДВ становить 167 183,54 грн. (а.с.22-24). 17 серпня 2016 року ТОВ «Автоцентр Європа» виставив СК «Країна» рахунок-фактуру № АВК2-03611 на суму 144 740,05 грн. в якості оплати за ремонт автомобіля «Ford», н.з. [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Техагроресурси» (а.с.21). 19 вересня 2016 року АТ «СК «Країна» складено страховий акт № 49/40948/2.1.5.1, згідно з яким розмір страхового відшкодування, що підлягає до виплати ТОВ «Техагроресурси», який є власником транспортного засобу «Ford», н.з. [NUMBER] , становить 144 740,05 грн. (а.с.25). ПАТ СК «Країна» платіжними дорученнями від 19 вересня 2021 року та від 21 вересня 2021 року виплатило ТОВ «Автоцентр «Європа» 69 740,05 грн. та 75 000,00 грн. відповідно (а.с.26). ТДВ «Експрес Страхування» своїм листом від 02 грудня 2016 року інформувало ПАТ «СК «країна» про прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування передбаченої полісом страхування АІ-8983881 в сумі 50 000,грн, яка буде перерахована на вказані реквізити найближчим часом (а.с.27). 21.10.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 94 740,05 грн. (а.с.29). Відповідно до виписок з банку по рахунку АТ «СК «Країна» [PERSON] здійснював оплату в порядку регресу: 25.01.2017 в сумі 2 000,00 грн,; 27.02.2017 в сумі 2 000,00 грн.; 07.06.2017 в сумі 6 000,00 грн.; 03.08.2017 в сумі 4 000,00 грн.; 28.09.2017 в сумі 4 000,00 грн.; 23.11.2017 в сумі 4 000,00 грн.; 03.08.2018 в сумі 6 000,00 грн.; 26.04.2018 в сумі 8 000,00 грн.; 23.01.2018 в сумі 4 000,00 грн.; 12.12.2019 в сумі 10 000, грн.; 27.06.2019 в сумі 10 000 грн.; 01.03.2019 в сумі 14 000,00 грн.; 20.07.2020 в сумі 4 700,00 грн. Всього здійснено платежів на суму 78 700,00 грн. (а.с.30-39). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Частиною ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.п. ґ п.38.1.1. ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у АТ "Страхова компанія «Країна» з моменту виплати страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи викладене, з огляду на встановлену вину відповідача у скоєнні ДТП, та здійснення виплати з боку АТ «Страхова компанія «Країна» потерпілій особі на суму 144 740,05 грн., враховуючи сплату позивачу страховиком винної особи 50 000 грн. згідно полісі обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів та сплату позивачем відповідачу 74 700, грн. в рахунок відшкодування шкоди, суд вважає за доцільне задоволити позовні вимоги та стягнути із [PERSON] на користь АТ «Страхова компанія «Країна» різницю в недоплаченій страховику сумі грошових коштів, розмір якої становить 16 040,50 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі в сумі 2 481,00 грн.

Outcome: approved