Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Волошина О.В., звернулася до суду з вищезазначеною заявою, у якій просила видати обмежувальний припис до [PERSON] , яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] на строк 6 місяців та заборонити: перебувати у місці проживання [PERSON] ; наближатись на відстань 50 метрів до [PERSON] , її місця проживання (перебування) роботи та інших місць частого відвідування; вести листування, телефонні розмови з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Заява обґрунтована тим, що у травні 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На момент звернення до суду із даною заявою сімейні стосунки між заявницею та заінтересованою особою припинені та справа про розірвання шлюбу знаходиться в суді. Упродовж тривалого часу [PERSON] зловживає спиртними напоями, внаслідок чого стає агресивним, вчиняє сварки та застосовує до [PERSON] домашнє насильство, що виражається у вигляді психологічного тиску та фізичного насилля. 28 липня 2022 року та 17 березня 2023 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] . Також, 24.07.2022 відносно [PERSON] було застосовано терміновий заборонний припис, який не був дотриманий заінтересованою особою. Однак, вищезазначені заходи не вплинули на поведінку [PERSON] , а навпаки його агресія посилюється, що може призвести до тяжких наслідків. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернулась до суду із даним позовом та просила його задовольнити. Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 06.04.2023 та призначене судове засідання на 07.04.2023. Представниця заявниці [PERSON] у судовому засіданні 07 квітня 2023 року в режимі відеоконференції підтримала заяву та просила її задовольнити. У судовому засіданні 07 квітня 2023 року заінтересована особа [PERSON] заперечував проти задоволення вказаної заяви та заначив, що на даний момент ніде не працює, оскільки вісім місяців назад йому зробили операцію після чого він кожен місяць повинен відвідувати лікарів. Єдиним джерелом його доходу є кошти, отримані від продажу молока, які також використовуються на комунальні послуги. Викладені у заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки за увесь час подружнього життя він вдарив свою дружину лише один раз долонею після того, як вона порвала йому футболку, однак кулаком жодного разу її не бив. Були випадки, коли вони штовхали один одного. Зазначив, що вказана заява пов`язана із бажанням дружини виселити його з будинку. При цьому його дружина неодноразово заявляла, що він там ніхто, і у нього нічого не має. Однак з даним твердженням він не погоджується, оскільки вклав багато сил та коштів у домоволодіння дружини. На запитання представниці заявниці повідомив, що вживає алкогольні напої, однак не часто. У зв`язку з клопотанням представниці заявниці про витребування доказів судове засідання було відкладене на 12 квітня 2023 року. У судовому засіданні 12 квітня 2023 року заявниця [PERSON] та її представниця [PERSON] підтримали заяву та просили її задовольнити. Зокрема, заявниця [PERSON] зазначила, що влітку 2022 року до них у гості приїжджали донька із внучкою. Коли вони перебували у дворі її батьків, до них прийшов [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння із пляшкою бензину та сів біля двору. Побачивши це, вона викликала працівників поліції, які по телефону запитали її чи чоловік агресивний. Вона відповіла, що ні, після чого до неї збоку підійшов [PERSON] та вдарив її внутрішньою стороною руки стиснутої в кулак у ліве вухо. На пропозицію працівників поліції «зняти побої» вона відмовилася, оскільки боялася негативних наслідків для себе та своєї сім`ї. Після того як [PERSON] зробили операцію, він близько семи місяців не вживав алкогольні напої, вона в цей час здійснювала за ним догляд, хоча і примирення між ними не було. Однак в березні 2023 року до неї зателефонував її брат, який плакав та сказав, що до них прийшов [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку. Вона швидко прийшла до батьків, де виявила [PERSON] та з ним пішла додому, по дорозі він ображав її та погрожував застосуванням фізичної сили. Після чого вона викликала працівників поліції. Зазначила, що [PERSON] часто вживає алкогольні напої, погрожує їй фізичною силою, ці погрози вона сприймає реально. На запитання суду повідомила, що стосунки з тіткою чоловіка [PERSON] у неї добрі, вона потребує постійного догляду, оскільки їй нещодавно виповнилося дев`яносто років. Догляд за нею здійснює та продовжуватиме здійснювати вона. З приводу позбавлення житла [PERSON] заявниця [PERSON] зазначила, що по сусідству від її домоволодіння є хата батьків її матері, яка придатна до проживання і у якій на даний час ніхто не проживає. У випадку задоволення її заяви [PERSON] зазначила, що [PERSON] може проживати там. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання 12 квітня 2023 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з положеннями ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що 24.07.2022\~року близько\~12\~год.\~45\~хв.\~по [ADDRESS] [PERSON] \~вчинив домашнє\~насильство відносно\~дружини [PERSON] ,\~що виражалось\~в образах\~та погрозах\~і могло\~спричинити психічний\~розлад у\~потерпілої.\~За вказані\~діїпостановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.07.2022, яка набрала законної сили 06.08.2023, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 17-20). У подальшому, 02.03.2023\~близько 17\~год 20\~хв.\~по [ADDRESS] [PERSON] \~нецензурно виражався\~та погрожував\~фізичною розправою\~своїй дружині\~ [PERSON] ,\~що могло\~завдати шкоду\~психічному здоров`ю\~останньої.\~За вказані\~діїпостановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.03.2023, яка набрала законної сили 28.03.2023, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 21-24). Згідно копії довідки, виданої 10.03.2023 Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). 10 квітня 2023 року заінтересованою особою [PERSON] подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів. Так, відповідно до поданої характеристики №8 від 07.04.2023 [PERSON] , виданої Остап`ївським старостатом Решетилівської міської ради [PERSON] в даний час ніде не працює, здійснює догляд за тіткою [PERSON] . За місцем проживання характеризується позитивно, займається веденням домашнього господарства, надає допомогу у вирішенні питань благоустрою села. Скарг на [PERSON] від жителів села до старостату не надходило (а.с.56). Згідно довідки №398 від 07.04.2023, виданої Остап`ївським старостатом Решетилівської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на утриманні племінника [PERSON] (а.с.57). Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського» від 15.03.2023 [PERSON] встановлено діагноз: варикозна хвороба правої н/к, ускладнена хронічним тромбофлебітом (а.с. 63). Із консультаційних висновків спеціаліста КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського» від 20.03.2023 та 03.04.2023 вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступ. 2, ризик ІІІ, ІХС: дисфузний кардіосклероз, ектопічний передсердний ритм, а також встановлено діагноз: подагра. Хронічний подагричний артрит, період нестійкої ремісії. Псоріатичний артрит (а.с. 65, 66). Заявниця та її представниця не заперечували проти долучення до матеріалів справи вказаних доказів. Ухвалою суду від 07 квітня 2023 року за клопотанням представниці заявниці було витребувати від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області належним чином засвідчені копії матеріалів за заявами [PERSON] щодо вчинення відносно нього домашнього насильства [PERSON] (а.с. а.с. 67 77). Так, відповідно до рапорта інспектора чергового Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пащенко В.В. 29 березня 2023 року до відділу поліції від [PERSON] надійшло звернення про вчинення його дружини психологічного насильства, оскільки вона не пускає до літньої кухні заявника (а.с.69) Як встановлено з письмових пояснень [PERSON] 29 березня 2023 року близько 16 год. він повернувся за місцем свого проживання: [ADDRESS] та при цьому був випивший. Потім почав займатися по господарству та близько 17 год. 15 хв. додому повернулася його дружина [PERSON] та відразу зайшла до літньої кухні. Через деякий час [PERSON] вирішив зайти до літньої кухні та повечеряти, однак двері були зачинені. Він попросив дружину, щоб вона відчинила двері, однак та відмовилася після чого він викликав поліцію (а.с. 70). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] вони проживають в [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] . Однак після сварки, яка сталася 24.07.2022 вона проживає в приміщенні літньої кухні, а її чоловік в будинку з тіткою [PERSON] , якій 89 років. 29 березня 2023 року близько 17 години вона повернулася з роботи додому, побачила відкриту хвіртку та зрозуміла, що її чоловік [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього вона зайшла до приміщення літньої кухні, в якому проживала та побачила, що чоловік сидить на дивані в нетверезому стані та чекає на неї. Потім він почав зачіпати її словами, на що вона відповіла йому, щоб він ішов до будинку. Через деякий час чоловік почав їй говорити, щоб вона викликала поліцію, оскільки раніше вона вже зверталася до правоохоронних органів. Дочекавшись поки чоловік піде до хати, вона з метою уникнення конфліктної ситуації зайшла до літньої кухні та закрилася там. Після цього її чоловік почав стукати в двері, але вона не відчинила їх. Додала, що у чоловіка є другий ключ від дверей, тому якби він хотів, то відчинив би ним двері. Через деякий час прибули працівники поліції. Жодного домашнього насильства відносно [PERSON] вона не вчиняла, доступу ні до літньої кухні, ні до будинку не обмежувала (а.с.71-72). Із листа за підписом т.в.о. начальника СПД №1 ВП №2Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Балашова С. від 06.04.2023 №1640/115/104/16/05-2023 [PERSON] вбачається, що за фактом звернення [PERSON] від 29.03.2023 згідно Закону України «Про звернення громадян» було проведено перевірку. Оскільки підстави для внесення відомостей даної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, прийняте рішення про закінчення розгляду звернення (а.с.74). Суд не бере до уваги рапорт помічника чергового Сектору\~поліцейської діяльності\~№ 1\~Відділу поліції\~№ 2\~Полтавського районного\~управління поліції\~Головного управління\~Національної поліції\~в Полтавській\~областіОблапа М.О. від 07.04.2023 щодо заяви [PERSON] про вчинення його дружиною домашнього насильства, яка надійшла до відділу поліції о 15 год. 15 хв., заяву [PERSON] від 07.04.2023 та його письмові пояснення від 07.04.2023, оскільки вони подані після судового засідання за заявою [PERSON] про видачу обмежувального припису та жодних процесуальних рішень працівниками поліції з цього приводу не прийнято (а.с.а.с. 75-77). Слід зазначити, що сам факт звернення [PERSON] до органів поліції свідчить про наявність конфлікту між подружжям однак не підтверджує факт вчинення [PERSON] відносно нього домашнього насильства. Відповідно до статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства. Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3 та 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Положеннями статті 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд\~видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Судом встановлено, що [PERSON] \~щодо [PERSON] двічі вчинялося домашнє насильство, що підтверджується постановами суду про визнання його винним та накладення стягнення, які набрали законної сили, [PERSON] незважаючи на лікування, вживає алкогольні напої (зі слів [PERSON] для зменшення болю) та провокує сварки, а отже є ризики продовження повторного вчинення домашнього насильства. У зв`язку з цим з метою захисту прав заявниці від насильства в сім`ї, суд вважає за необхідне застосувати до\~ [PERSON] \~обмежувальний припис у вигляді заборони: перебувати у\~місці проживання\~ [PERSON] ;\~наближатись на\~відстань 50\~метрів до\~ [PERSON] ,\~її місця\~проживання (перебування)\~роботи та\~інших місць\~частого відвідування;\~вести листування,\~телефонні розмови\~з [PERSON] \~або контактувати\~з нею\~через інші\~засоби зв`язку\~особисто чи\~через третіх\~осіб,строком на 6 місяців з для ухвалення даного рішення. При цьому суд зазначає, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи (постанова Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №766/13927/20-ц). У свою чергу, як встановлено судом, власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є заявниця. Крім того [PERSON] підтвердив у судовому засіданні, що має доньок, які проживають в інших населених пунктах, а також суд враховує можливість проживання заінтересованої особи в будинку батьків матері заявниці, про що вона зазначила у судовому засіданні. За змістом ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про видачу обмежувального припису для взяття [PERSON] на профілактичний облік та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради. Відповідно до ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України,\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України,\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного, та

Outcome: approved