Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

[PERSON] 03.11.2022 року (згідно дати поштового відправлення) звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами щодо стягнення аліментів з [PERSON] на його користь у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача щомісячно, з моменту подання позовної заяви до закінчення навчання у Вінницькому національному технічному університеті, тобто до 30.06.2026 року. У позовній заяві позивачем [PERSON] викладена наступна позиція. Вказав, що [INFO] він народився від [PERSON] та [PERSON] . Невдовзі після його народження батько покинув сім`ю та став проживати окремо. До досягнення ним повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини його доходів. Наразі він, позивач, є студентом першого курсу контрактної форми навчання Вінницького національного технічного університету, термін навчання на бакалавраті з 19.09.2022 року до 30.06.2026 року, вартість навчання становить 94800 грн, з яких половина річного внеску в розмірі 11850 грн вже оплачено його матір`ю [PERSON] . Також нею оплачена вартість проживання у гуртожитку до кінця 2022 року в розмірі 3000 грн, страховий внесок у розмірі 300 грн та допомога закладу на ремонт ліфту гуртожитка - 300 грн. Крім цього, мати постійно несе витрати на оплату його щотижневого проїзду від м.Жмеринка до м.Вінниці в розмірі 110 грн, що за місяць становить близько 500 грн. Також мати у серпні-вересні 2022 року купила для нього куртку вартістю 980 грн та оплатила лікування зубів на загальну суму 2966 грн. Крім того, мати самостійно повністю забезпечує його харчуванням, одягом та всім необхідним навчальним приладдям, оплачує комунальні послуги. Зазначив, що окрім нього у матері на утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Зауважив, що особисто сам він здоровий, однак не працює, оскільки навчається стаціонарно. Мати не має постійної роботи, обмежується тимчасовими заробітками, тому коштів на проживання та його утримання не вистачає. Відповідач проживає окремо від них, він не бере участі в його утриманні, хоча є здоровою і працездатною особою. Де і ким відповідач працює, йому достеменно не відомо. Вважає, що відовідач має змогу надавати йому матеріальну допомогу, якої він потребує у зв`язку з навчанням. У відповідача на утриманні двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Розмір аліментів, який був би необхідним і достатнім для його гармонійного розвитку та справедливим щодо участі відповідача в його утриманні, становить 1/4 частину його доходів (а.с.1). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.11.2022 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Як вбачається з довідки про доставку електронного листа (а.с.24) позивачу 23.11.2022 року вручено за вказаною ним в позовній заяві електронною адресою ухвалу про відкриття провадження від 21.11.2022 року Відповідач [PERSON] згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.37), 02.12.2022 року отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками. 19.12.2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній частково визнав заявлені позовні вимоги. Просив суд стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн щомісяця, до закінчення ним навчання у Вінницькому національному технічному університеті, тобто до 30.06.2026 року. Вказав, що позивач не навів обґрунтованих доказів того, що він потребує, а він може надавати матеріальну допомогу у вказаному розмірі, а також, що оспорюваний розмір аліментів є обгрунтованим. За особистими відомостями відповідача, матір позивача працює у магазині "Гулівер" та отримує заробітну плату. Зазначив, що він пропонував позивачеві у добровільному порядку сплачувати половину коштів за його навчання в учбовому закладі, але той відмовився. В теперішній час він офіційно ніде не працює, так як на період військових дій на території України дуже важко знайти гарно оплачувану роботу, тому він перебивається тимчасовими заробітками, від яких має невеликий дохід. Він зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , 1983 року народження, дочками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Його дружина також ніде не працює та на її утриманні ще двоє малолітніх дітей. Він один утримує свою сім`ю, купує все необхідне для дружини та дітей, продукти харчування та гігієни, одяг, ліки в разі хвороби, сплачує за комунальні послуги та інше. Стосовно брата позивача - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утримані матері позивача, вважає, що окрім матері у дитини є батько, який також утримує або ж має утримувати свою неповнолітню дитину. З наведених підстав вказав, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача під час його навчання в учбовому закладі у заявленому розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісяця та позивачем не доведено потреби матеріальної допомоги під час його навчання в учбовому закладі в оспорюваному ним розмірі. При цьому, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, а також інших заяв сторонами до суду не подано. Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4) відповідач [PERSON] являється батьком позивача [PERSON] , який має повнолітній вік. Згідно копії довідки Вінницького національного технічного університету від 12.09.2022 року №250 (а.с.5) позивач [PERSON] є студентом факультету інформаційних технологій та комп`ютерної інженерії, денної контрактної форми навчання, першого курсу Вінницького національного технічного університету IV-го рівня акредитації, термін навчання на бакалавраті з 19.09.2022 року до 30.06.2026 року. З копії договору №0422103 про надання платної освітньої послуги здобувачу вищої освіти за освітньо-професійною програмою "Бакалавр" від 03.09.2022 року (а.с.6) вбачається, що вартість навчання позивача [PERSON] у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-професійною програмою "Бакалавр" на денній формі навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року становить 94800 грн за весь термін навчання та вартість платної освітньої послуги за перший навчальний рік складає 23700 грн. Згідно копії квитанції від 09.09.2022 року (а.с.7) позивач [PERSON] здійснив оплату навчання в розмірі 11850 грн. З копії квитанції №0.0.2670597949.1 від 12.09.2022 року (а.с.8) вбачається, що мати відповідача [PERSON] здійснила оплату за проживання позивача [PERSON] у гуртожитку в сумі 3000 грн. З копій чеків №86948 від 28.10.2022 року, №81546 від 10.10.2022 року, №80239 від 07.10.2022 року (а.с.11), №1915 від 26.09.2022 року, №58657 від 30.09.2022 року, №208 від 23.10.2022 року, №1235 від 09.10.2022 року (а.с.11-12) вбачається, що позивач витрачав грошові кошти на проїзд автобусним сполученням з м.Жмеринка до м.Вінниця та у зворотньому напрямку в розмірі 55 грн щоразу. Згідно копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.28) та свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.29) та [NUMBER] (а.с.30) відповідач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого останні мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Жмеринської міської ради від 28.11.2022 року №01-50/371 (а.с.31) відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] . Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.32-34) відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача [PERSON] відсутні, останній запис зроблений 20.05.2009 року щодо проходження [PERSON] служби в органах системи виконання покарань безперервно 05 місяців 26 днів. Вкзані докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Так, згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений розмір аліментів до стягнення з відповідача [PERSON] на ім`я позивача [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісяця, до закінчення ним навчання, вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості. Так, позивачем всупереч власного обов`язку не підтверджено жодними доказами особисті твердження щодо певного заробітку (доходу) відповідача та джерела його отримання ним, щодо існування можливості сплати оспорюваних аліментів, як обов`язкової умови, визначеної законом, надто з урахуваням невизнання цих обставин відповідачем. При цьому, за заявленим предметом спору у даній цивільній справі суд не має визначених законом повноважень збирати докази з власної ініціативи. Суд визнає необгрунтованими посилання позивача на здійснені ним та його матір`ю оплату зазначених у позові страхового внеску, благодійної допомоги, стоматологічних послуг, придбання предметів одягу та продуктів харчування, оскільки дані витрати не є обов`язковими щодо перших двох у даному переліку, а решта з наведеного не належить до витрат, що підлягають врахуванню саме до оспорюваного розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжє навчання. Суд також визнає неаргументованими доводи відповідача щодо можливості сплати ним аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, оскільки він не є процесуальним учасником справи, до повноважень якого належить право визначення виду оспорюваних аліментів, й присудження їх у певній грошовій сумі заздалегідь становитиме недотримання принципу диспозитивності цивільного судочинства в частині меж заявлених позовних вимог, лише у яких має бути вирішено спір. Окрім цього, твердження відповідача щодо надання ним утримання своїй дружині у даному випадку теж є необгрунтованими, позаяк передбаченого законом обов`язку надання утримання саме їй ним не наведено. Разом з тим, наведені обома сторонами обставини щодо наявності на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, про незадовільний стан здоров`я яких не повідомлено, підлягають врахуванню судом, оскільки надання утримання неповнолітнім дітям закон визначає безумовним обов`язком батьків, а тому визначення розміру аліментів на утримання повнолітнього позивача, який продовжує навчання, повинно здійснюватись без суттєвого обмеження передусім можливості відповідача надавати достатнє утримання двом своїм неповнолітнім дітям. При цьому, достатність такого їхнього утримання, виходячи з обмеженого законом стягнення аліментів загалом не більше 50 відсотків заробітку платника, за умов присудження оспорюваних аліментів лише на утриманя позивача у заявленому розмірі 1/4 частини доходів відповідача вочевидь не забезпечуватиметься. Відтак суд доходить висновку, що з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, а також з огляду на положення ст.199 СК України щодо спільного обов`язку надавати посильну матеріальну допомогу на утримання повнолітніх сина/дочки, які продовжують навчання, обох батьків, заявлені позовні вимоги з урахуваням їх часткового визання відповідачем слід задоволити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання й має задовільний стан здоров`я, у розмірі 1/8 частини від усіх його доходів щомісячно, визнаючи можливим та достатнім надання ним такого утримання в межах потреб сина на придбання канцелярських товарів, оплати навчання та гуртожитку, проїзду до навчального закладу за місцем його знаходження, витрати суто на що підлягають врахуванню до розміру оспорюваних аліментів згідно правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року в справі №308/4214/18, не становлячи обов`язку батьків забезпечувати потреби на страхування, лікування, харчування та придбання одягу повнолітнього сина, який продовжує навчання, позовні вимоги у частині чого є безпідставними. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору за відповідною ставкою вимог майнового характеру фізичної особи, а саме в розмірі 992,40 грн, від сплати якого за заявленим предметом спору звільнений позивач, та яка не підлягає іншому зменшенню, незалежно від розміру фактично задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved