Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що позивач отримав право на заняття квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до ордеру на жиле приміщення № 147/б від 07.10.1992 року народження, виданого комітетом Селидівської міської ради народних депутатів. В квартирі позивач зареєстрований та постійно проживає та є основним квартиронаймачем. На час видачі позивачу ордеру разом із ним право на користування вказаним житловим приміщенням отримала його дружина [PERSON] . Однак, відповідач з початку 1999 року забрала свої особисті речі та покинула вищевказану квартиру. Спільне життя позивача з дружиною не склалося, тому 24.11.2000 року вони розлучилися. Вважає, що відповідач втратила право користування зазначеним житлом, оскільки понад шість місяців не проживає в ньому без поважних причин, витрати по утриманню житла не несе, особистих речей в квартирі не має. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 30.01.2023 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують, просять розглянути справу у їх відсутність. В судове засідання відповідач не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ордеру на житлове приміщення № 147/3 від 07.10.1992 року, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Селидове, [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві заняття житлового приміщення квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.08.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 24.11.2000 року. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно довідки від 10.02.2022 року, виданої головою ОСББ «Вул. Гоголя 19 м. Селидове» Лагно Л.І. , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]. Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 09.02.2022 року, складеного головою ОСББ «Вул. Гоголя, 19 м. Селидове» Лагно Л.І., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] починаючи з 1999 року по теперішній час фактично не проживає. В квартирі відсутні її особисті речі, внески та комунальні послуги не оплачувала і не оплачує. Ст. 47 Конституції України передбачає право кожного громадянина на житло. Стаття 61 Житлового Кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач [PERSON] не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців, це відповідно до ст.71 ЖК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад шість місяців є поважними. У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved