Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), в якому просить визнати його батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини. Короткий зміст та обґрунтування позову З вересня 2020 року по теперішній час позивач та відповідач [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Позивач зазначив, що йому було відомо, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який покинув її у листопаді 2019 року. Коли позивачу стало відомо, що відповідач вагітна він запропонував їй одружитись та наполягав на розірванні шлюбу з [PERSON] .. 12.08.2021 року від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.09.2021 року, актовий запис №374. Відповідно свідоцтва про народження дитини від 22.09.2021 року, батьком дитини [PERSON] зазначений [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини було зазначено на підставі ст.133 СК України. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.01.2022 року, справа №221/1471/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Позивач стверджує, що він є біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] та переконаний у своєму батьківстві, визнання позивача батьком дитини потрібно, останньому, для дотримання його прав та прав дитини. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2022 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2023 року за клопотанням позивача була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої було доручено КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» та на час проведення експертизи провадження було зупинено. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2023 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимогу позову визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Представник Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) в судове засідання не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування З вересня 2020 року по теперішній час позивач та відповідач [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.09.2021 року, актовий запис №374. Оскільки на момент народження дитини, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] то дитина була зареєстрована на прізвище « [INFO] » та по батькові « [INFO] », хоча біологічним батьком являється позивач [PERSON] .. Тобто відомості про батька в свідоцтві про народження дитини було зазначено на підставі ст.133 СК України. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.01.2022 року, справа №221/1471/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ст.128 ч.1 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ст.128 ч.3 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3встановлено, що Особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п.3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до висновку експерта КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» №50 від 13.02.203 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9999%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Тобто біологічне батьківство позивача [PERSON] відносно [PERSON] доведено лабораторно та жодними доказами не спростовано. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , тому позовні вимоги позивача про визнання батьківства є такими, що підлягають до задоволення. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. У зв`язку із визнанням судом факту батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін також підлягають задоволенню. Висновок суду Враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved