Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про оспорювання свого батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , та зобов`язання Кривоозерський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Подружнє життя з відповідачкою в них не склалося, в зв`язку з чим 05 грудня 2007 року шлюб було розірвано. З того часу вони проживають окремо і не підтримували будь-яких стосунків. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , яка проживає разом з нею. Реєстрація народження даної дитини проведена 24 липня 2008 року виконкомом Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, про що цього ж числа складений відповідний актовий запис №12. Реєстрація дитини проведена у відповідності до ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України, її батьками записані відповідачка та позивач. Однак він не може бути біологічним батьком вказаної дитини, оскільки на момент зачаття не проживав з відповідачкою однією сім`єю і не підтримував з нею будь-яких близьких стосунків. Позивач в підготовче засідання не з`явився, згідно надісланої до суду письмової заяви, просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилась, згідно письмової заяви просить справу слухати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, так як відповідач дійсно не є біологічним батьком її доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2007 року розірвано. Згідно даних повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №000390357116 від 28 березня 2023 року щодо актового запису про народження №12, складеного виконкомом Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 24 липня 2008 року, відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Тридуби Кривоозерський район Миколаївська область; відомості про батька - [PERSON] - [INFO] , громадянство - Україна, місце проживання с.Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області. Підстава запису відомостей про батька: актовий запис про шлюб №12 від 24 грудня 2004 року складений відділом ДРАЦС Кривоозерського РУЮ Миколаївської області. Державна реєстрація народження проведено відповідно до ст.126 СК України. Відповідно до положень ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з положеннями ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі. Проте, батько дитини має право оспорити батьківство. Відповідно до положень ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Тлумачення нормативних положень ст.136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Положеннями п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно положень ч.ч. 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положень ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Нормативними положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно положень ст.82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України). Відповідно до положень п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження №12, складеного 24 липня 2008 року виконкомом Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.122, 133, 136 СК України та

Outcome: approved