Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів. Свій позов мотивує тим, що постановою Світловодського міськрайонного суду від 04.10.2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, проте питання про відшкодування завданої правопорушенням шкоди не вирішено. Внаслідок незаконних дій [PERSON] державі заподіяно матеріальну шкоду. В уточненій заяві позивач просить стягнути збитки державі у розмірі 6307 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05.08.2022 року [PERSON] здійснював незаконний лов риби забороненим знаряддям лову сіткою з гумового чавна, виловив рибу тарань в кількості 3 шт. приблизно загальною вагою 1 кг. Своїми діями [PERSON] порушив «Правил любительського та спортивного рибальства», ст.63 Закону України «Про тваринний світ». Внаслідок незаконних дій державі заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 6307 грн. ( а.с. 9,10). Постановою суду від 04.10.2022 року, яка набрала законної сили 15.10.2022 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. ( а.с. 11). Розмір матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконних дій [PERSON] розраховано у відповідності до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних об`єктах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України. 11.11.2022 року Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Кіровоградській області було направлено на адресу відповідача сповіщення щодо необхідності відшкодування заподіяних державі збитків ( а.с. 12). Так, відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до Положення про Державного агентства меліорації та рибного господарства в Кіровоградській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15.07.2016 (зі змінами), Кіровоградський рибоохоронний патруль є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, яке діє в складі Держрибагентства України та виконує завдання щодо реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства. Відповідно до п.7.4 Положення, Кіровоградський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно п.19 зазначеного Положення Кіровоградський рибоохоронний патруль має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом статей 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно з вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує його прав, свобод чи інтересів, суд, оцінивши в сукупності надані до справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача підлягають задоволенню, в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст. 12, 13, 129 Конституції України, статтями 10, 20, 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», статтями 10, 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Постановою КМ України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів»,

Outcome: approved