Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 лютого 2008 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, був зроблений відповідний актовий запис № 11. Вони з відповідачкою мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин втрати почуттів один до одного, та як наслідок вони припинили сімейно-шлюбні стосунки з січня 2014 року. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини між ними відсутній. Позивач в судовому засідання підтримав позовну заяву та зазначив, що на його думку шлюб між ним та відповідачкою остаточно розпався, оскільки з його боку відбулась подружня зрада і він на даний час проживає однією сім`єю з іншою жінкою. Відповідачка в судовому засіданні, проти позову не заперечувала, пояснила суду, що так дійсно чоловік зрадив її і тому вони припинили шлюбні відносини в січні 2014 року. Суд вислухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 лютого 2008 року, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 11, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 лютого 2008 року (а.с.\~9) В період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області 29 травня 2008 року (а.с. 6). Спільне життя подружжя не склалося через втрату почуттів між сторонами і як наслідок подружньої зради з боку позивача, що призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин з січня 2014 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з січня 2014 року, та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112\~СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 12, 14). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved