Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

14.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Джоін Ап!», третіми особами зазначила ТОВ «Агенція туристичних послуг «Поїхали з нами», ФОП [PERSON] , і просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану їй у зв`язку з неналежним виконанням договору на туристичне обслуговування матеріальну шкоду у розмірі 4 485,22 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача завдану їй та її родині у зв`язку із неналежним виконанням договору на туристичне обслуговування моральну шкоду у розмірі 15\~000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу та стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.05.2021 року між [PERSON] (на той момент - [PERSON] ) та ФОП [PERSON] (турсубагент), який діяв від імені, за рахунок та за дорученням ТОВ «Агенція туристичних послуг «Поїхали з нами» (турагент), яке, в свою чергу, діяло від імені, за рахунок та за дорученням ТОВ «Джоін\~Ап!» (туроператор),\~було укладено\~Договір на\~туристичне обслуговування\~№ К426/210528-2.\~За умовами\~зазначеного Договору\~та додатків\~до нього\~позивач придбала\~для своєї\~родини -\~себе,\~чоловіка та\~сина,\~туристичний тур\~з умовами\~перельоту Харків-Анталія-Харків\~та розміщенням\~у готелі\~Туреччини White\~Gold\~Hotel\~(Alanya)\~-\~5*\~у період\~з 27.06.2021\~року по\~04.07.2021\~року.\~Вартість туру\~склала 26\~900,00\~грн.\~(п.\~6.1.1.\~Договору).\~Сплата була\~здійснена,\~відповідно до\~п.\~6.2.\~Договору у\~два етапи\~ 8\~100,00\~грн.\~сплачено 29.05.2021\~року,\~18\~800,00\~грн.\~сплачено 13.06.2021\~року,\~що підтверджується\~копіями розрахункових\~квитанцій.\~Отже,\~тур був\~сплачений в\~повному обсязі.\~22.06.2021\~року позивачу\~агентом було\~надано ваучер\~на підтвердження\~деталей туру\~та авіаквитки\~на всіх\~пасажирів із\~зазначенням пунктів\~вильоту та\~прильоту,\~дати вильоту\~та прильоту,\~а також\~номерів рейсів.\~Відповідно до\~придбаного туру,\~в подорож\~вирушили позивач,\~її чоловік\~та малолітній\~син.\~До м.\~Анталія родина\~дісталася,\~як було\~передбачено умовами\~Договору,\~і сам\~відпочинок проходив\~нормально.\~Зворотній виліт\~до м.\~Харків повинен\~був відбутися\~04.07.2021\~року о\~04:20\~годині ранку\~рейсом №\~PQ\~4764\~з м.\~Анталія.\~Але 03.07.2021\~року приблизно\~о 20:00\~годині вечора\~представником турагента\~позивачу було\~повідомлено,\~що виліт\~буде здійснюватися\~іншим рейсом\~і не\~до м.\~Харків,\~а до\~м.\~Київ.\~На запитання,\~чому і\~як бути\~с трансфером\~до м.\~Харків,\~жодних пояснень\~представник турагента\~не надав\~і порекомендував\~вирішувати це\~питання з\~гідом.\~Гід 04.07.2021\~року о\~01:35\~годині ночі\~повідомив,\~що трансферу\~з Києва\~не буде\~і що\~питання компенсації\~незручностей позивач\~повинна вирішити\~зі своїм\~турагентом,\~а квитки\~до Києва\~будуть вручені\~в аеропорту.\~Оскільки 04.07.2021\~року вранці\~відповідно до\~умов туру\~родина повинна\~була виїхати\~з готелю,\~то вибору не\~залишилося і довелося летіти до\~м.\~Київ. При цьому, представник туроператора в аеропорту повідомив, що родину зняли з літака і посадили на інший, оскільки літак був маленький і місць у ньому на всіх не вистачило. При цьому, майже в цей час, а саме о 04:40 годині з м. Анталія до м. Харкова відлітав інший рейс - PQ 4762, на який туроператор міг пересадити туристів. Більше того, рейс до Києва було затримано на 3 години, родина прибула о 17:00 годині 04.07.2021 року, а у Харкові мала б бути о 08:00 годині ранку того ж дня. Після прибуття до Києва виявилося, що квитки на поїзди на цей день відсутні взагалі, а на автобус вдалося купити квитки лише на нічний, який від`їжджав о 23:20 год., а у Харкові мав бути зранку 05.07.2021 року, крім того місця в автобусі були розрізнені і не поруч. Дитині довелося їхати далеко від матері. В ситуації, що склалася, родині довелося витратити добу на те, щоб дістатися додому, харчуватися в аеропорту, витративши чималу суму коштів на це, придбати за свій рахунок автобусні квитки, та взагалі терпіти зайві незручності. Додаткові душевні хвилювання спричинила для матері ситуація, що її малолітня дитина вимушена перебувати цілу добу в некомфортних умовах та без нормального харчування. Фактично туристів було без попередження покинуто напризволяще і не надано іншої альтернативи. Неналежне виконання відповідачем умов договору про надання туристичних послуг, що потребувало від родини позивача додаткових зусиль в організації свого повернення додому з-за кордону призвело до розчарування від того, що їх законні очікування не виправдані та, як наслідок, до душевних хвилювань. До того ж, тури з Харкова коштують дорожче ніж тури з Києва, що є відомим фактом, а також підтверджується інформацією про вартість аналогічного туру до того самого готелю на сьогодні з Києва та з Харкова, отриманою від іншого туроператора та доданою до цієї позовної заяви. Відповідно, вартість туру з вильотом та поверненням у м. Харків на 12,38% вища, ніж з вильотом та поверненням у м. Київ. За таких обставин, внаслідок грубого порушення туроператором умов укладеного Договору в частині місця повернення туристів, яке було змінено без попередньої домовленості, родина зазнала матеріальної та моральної шкоди. За умовами п. 3.6. Договору у випадку невідповідності умов туру умовам даного Договору турист зобов`язаний повідомити туроператора безпосередньо або через турсубагента не пізніше 3-х днів з моменту їх виявлення. Наступного дня після повернення до м. Харків, а саме 06.07.2021 року позивачем через турсубагента було складено та передано претензію на адресу відповідача, на яку жодної реакції від туроператора не отримано. За даних обставин позивач, посилаючись на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про туризм» та судову практику, наводить розрахунок завданої шкоди, яка складається з матеріальної шкоди в загальному розмірі 4485,22 грн., а саме: вартість квитків на автобус 385, 00 грн. х 3 = 1155,00 грн., різниця вартості туру 26900,00 грн. х 12,38% = 3330,22 грн., та з моральної шкоди, яку позивач оцінює у сумі 15000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джоін Ап!», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція туристичних послуг «Поїхали з нами», Фізична особа-підприємець [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Призначено судове засідання. 03.02.2022 року представником відповідача ТОВ «Джоін Ап» на адресу суду подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що відповідач в повному обсязі не погоджується з усіма обставинами, викладеними у позовній заяві та заперечує проти всіх заявлених вимог в зв`язку з їх необґрунтованістю, безпідставністю та невідповідністю нормам чинного законодавства. Відповідно до умов договору №К426/210528-2 на туристичне обслуговування від 28.05.2021 року дати поїздки: з 27.06.2021 року по 04.07.2021 року (тривалість ночей): 7. Відповідно до умов Договору публічної\~оферти на\~реалізацію турпродукту\~Розділу 1\~підпункту 1\~пункту 1.1.\~зазначено,\~що «Сторони визнають, що туроператор діє лише в якості агента авіакомпаній, страхових компаній, готелів, компаній прокату автомобілів та інших компаній, що надають відповідні послуги, Посольств, Консульств, а також компаній з організації пасажирських перевезень.». Відповідно до повідомлення з внутрішньої системи бронювань Joiup Online, що було надіслано турагенту, Туроператор повідомив наступне: 01.07.2021 09:10:37 Добрий день, шановні колеги! Даним повідомляємо Вам про те, через заміну конфігурації повітряного судна на зворотному рейсі туристи були пересаджені на рейс PQ 4704 SkyUp Анталия (AYT-1 (Анталия - Терминал 1)) [11:30]>> Киев (KBP-D (Борисполь - D)) [14:05] 04.07.2021 ECONOM (Базовый).» Представник відповідача посилається на ст. 20 Закону України «Про туризм», відповідно до якої якщо під час виконання Договору на туристичне обслуговування Туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до Договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, Туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування, вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на Туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. Крім того, ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачає, що туроператор несе відповідальність за невиконання\~або неналежне\~виконання умов\~договору на\~туристичне обслуговування, крім випадків, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Дані положення закону відповідач вважає нормами прямої дії стосовно даних правовідносин, адже на момент укладення договору жодна зі сторін не могла знати та передбачити наслідки дії даних обставин. При цьому представник відповідача звертає увагу, що пунктами 4.19, 4.20 Договору публічної\~оферти також врегульовані дії сторін в аналогічних обставинах. Отже, враховуючи ситуацію, з якою Туроператор зіткнувся, позивачу, без покладених на неї додаткових витрат, було запропоновано альтернативний варіант авіаперевезень. Також у відзиві зазначено, що 15.07.2021 року за № 25292 Товариством було отримано претензію та 13.08.2021 року за №13/08 від було направлено відповідь простим листом задоволення претензії в частині понесених витрат, пов`язаних зі зміною місця прибуття (а саме харчування, можливе проживання, транспортні витрати), та відповідно про направлення належно оформленої претензії із сумами понесених витрат та вказівкою адреси, що власне і заявлене у позовних вимогах. Додатково відповідачем документів від позивача отримано не було, тому відповідач вважає даний позов передчасно поданим. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що розрахунок наданий у позові щодо різниці вартості туру розрахований за формулою, що не підлягає застосуванню, оскільки позивачем не наведено підстав для застосування процентної ставки 12.38%. При цьому посилання на те, що туристичні послуги в іншого оператора є дешевшими, не є належним обґрунтуванням застосування такої формули. Загалом, на думку автора відзиву, позивачем не надано доказів порушення умов договору відповідачем, не доведено наявність порушеного права позивача, шкоди та вини відповідача, як і жодного доказу протиправних дій відповідача, які могли б викликати душевні страждання позивача та її моральних переживань, тобто факту моральної шкоди. Також представник відповідача звертає увагу на те, що договором про надання туристичних послуг не встановлено відшкодування моральної шкоди, а відповідно до положень статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією, що у даному випадку не відбулося. Відтак, представник відповідач просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 15500, 00 грн. 19.12.2022 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій остання ставить під сумнів направлення позивачу відповіді на претензію та готовність до її задоволення, зазначає, що вже до первісної претензії позивача були додані всі необхідні документи, отже перешкод для задоволення претензії не було. Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5\~000,00 грн. В свою чергу представник позивача категорично заперечує заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 15500, 00 грн. та вважає їх суттєво завищеними, посилаючись на те, що відзив складається з 3,5 сторінок, обсяг додатків невеликий, а справа є нескладною і не потребує експертних знань та вивчення значного обсягу інформації. В судове засідання 11.04.2023 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] [PERSON] надала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини, провести судове засідання у її відсутність та у відсутність позивача, а також стягнути судові витрати, пов`язані з правничою допомогою. Представник відповідача ТОВ «Джоін Ап!» у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання, надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача понесені судові витрати, пов`язані з правничою допомогою. Треті особи ТОВ «Агенція туристичних послуг «Поїхали з нами» та ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~судом не\~здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2021 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №254. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 10). На виконання договору публічної оферти на реалізацію тур продукту, відповідно до додатку №1 до вказаного договору, який передбачає обов`язкову форму для тур агента, який прийняв умови договору публічної оферти на реалізацію турпродукту (а.с.65-75) 28.05.2021 року було укладено Договір на туристичне обслуговування № К426/210528-2 (надалі Договір) між замовником [PERSON] та ТОВ «Джоін Ап!» (туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Агенція туристичних послуг «Поїхали з нами» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП [PERSON] (турсубагент) (а.с. 12-19). За умовами зазначеного Договору та додатків до нього позивач як замовник придбала для себе та чоловіка [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , туристичний тур з 27.06.2021 року по 04.07.2021 року з проживанням та розміщенням у готелі [ADDRESS] ), з авіаперелітом виліт з Харкова 27.06.2021 року, виліт з Анталії 04.07.2021 року (а.с. 12-25). Вартість туру склала 26\~900,00 грн. (п. 6.1.1. Договору). Згідно з п. п. 6.2. Договору сплата здійснена замовником у два етапи 29.05.2021 року сплачено 8 100,00 грн., 13.06.2021 року сплачено 18 800,00 грн., що підтверджується копіями розрахункових квитанцій (а.с.26-27). 22.06.2021 року позивачу агентом було надано ваучер на підтвердження деталей туру та авіаквитки на всіх пасажирів, у яких були зазначені пункти вильоту та прильоту, дати вильоту та прильоту, а також номера рейсів, а саме: виліт з Харкова 27.06.2021 року в 00.40 годин (рейс PQ4763) прибуття в 03.20 годин; виліт з Анталії 04.07.2021 року в 04.20 годин (рейс PQ4764), прибуття в Харків в 06.55 годин (а.с.28-32). Зі скріншотів переписки між позивачем та представником туроператора вбачається, що позивачу було змінено час виліту з Анталії 04.07.2021 року та рейс, а також місце прибуття Київ замість Харкова (а.с.36-39), що також не заперечувалось та визнано сторонами в заявах по суті справи 06.07.2021 року позивачем [PERSON] через турсубагента було складено та передано претензію на адресу відповідача ТОВ «Джоін Ап!» з проханням у зв`язку зі зміною міста прибуття провести компенсацію фінансових витрат, пов`язаних з дорогою з Києва до Харкова, а також на харчування та відшкодувати моральні збитки (а.с.41-42). В супороводжувальному листі від 14.07.2021 року ФОП [PERSON] (ТОВ «Агенція туристичних послуг «Поїхали з нами») направляючи претензію [PERSON] , зокрема, зазначив, що 22.06.2021 року туристам був виданий повний пакет документів по туру, а саме ваучер, авіаквитки (виліт з Харкова 27.06.2021 року рейсом PQ4763 та зворотній виліт із Анталії до Харкова 04.07.2021 року рейсом PQ4764) та договір страхування (копії документів додаються). Незважаючи на видані документи туристів 03.07.2021 року, приймаюча сторона в Туреччині Peninsula Tours Antalya, поставили перед фактом, що вони відлітають додому на рейсі, який слідує до міста Києва. Туристи протестували та вимагали відправити їх додому згідно умов договору та документів на руках до Харкова, але їм було відмовлено і вони змушені були з малолітньою дитиною самостійно добиратися додому в м. Харків. Трансфер Київ-Харків туристам не було надано, також не було надано супровід та харчування, туристи опинились в складній ситуації ввечері в чужому місті. У зв`язку з цим туристи прибули до офісу 06.07.2021 року та написали скаргу-претензію на туристичного оператора ТОВ «Джоін Ап!» з вимогою компенсувати їм затрати фінансового характеру (проїзд та добове харчування) та моральну шкоду. Туристи надали чеки на підтвердження оплати трансферу з Києва до Харкова (копії чеків надаються), але чеки на харчування під час дороги не зберегли. Зі своєї сторони автор листа просить не затягувати розгляд претензії, розглянути її у встановлені законом строки та здійснити компенсацію матеріальних затрат туристів та відшкодувати моральні витрати туристів, оскільки були порушені умови договору на туристичне обслуговування (а.с.77) 15.07.2021 року за № 25292 ТОВ «Джоін\~Ап!» було отримано претензію, що вбачається зі штампу на копії претензії, наданої представником відповідача (а.с.78). 13.08.2021 року №13/08 від імені Генерального директора ТОВ «Джоін Ап!» Сєроухова Д.Г. ФОП [PERSON] складена відповідь, з якої вбачається, що відповідачем отримано супроводжувальний лист від 14.07.2021 року з приводу замовлення туристичного продукту №2384859. Зміст супроводжувального листа та доданих до нього документів полягає у вимогах туристів/споживачів відшкодувати останнім витрати пов`язані зі зміною польотної програми і як наслідок зміною аеропорту при зворотному вильоті. За результатами розгляду листа повідомляється, що дійсно витрати пов`язані із зміною польотної програми в частині повернення до міста постійного проживання, підлягають відшкодуванню. Однак, у доданій до супроводжувального листа претензії на зазначено суми/витрат, не зазначено місцезнаходження /адреси туристів на додано платіжних документів, що свідчать про їх витрати. Отже, автор листа просить скласти належне звернення, зазначити конкретну суму вимог, зазначити місцезнаходження, додати платіжні документи (а.с.79). Доказів направлення та отримання вказаної відповіді суду не надано. Вже під час розгляду справи позивачем отримана відповідь турсубагента ФОП [PERSON] від 08.02.2022 року щодо усного звернення [PERSON] про надання інформації щодо розгляду її претензії від 06.07.2021 року, адресованої Туроператору TOB «Джоін Ап!» стосовно Туристичного продукту, замовленого договором на туристичне обслуговування № K426/210528-2 від 28.05.2021 року. В листі зазначено, що турсубагентом 15.07.2021 року було передано оригінал вказаної претензії із супроводжуючим листом та прикріпленими копіями документів (копія договору на туристичне обслуговування №К426/210528-2 від 28.05.2021 року, копія авіаквитків Харків-Анталія-Харків, копія ваучеру, копія договору страхування та копія чеків, які підтверджували користування послугами переїзду з Києва до Харкова) за юридичною адресою туроператора TOB «Джоін Ап!», а саме м. Київ, Харківське шосе 201/203-2а, бізнес центр, про що свідчить відмітка про прийом документів з вхідним № 25292 від 15.07.2021 року. Після передачі зазначеної претензії Туроператору, Турсубагент неодноразово зв`язувався із туроператором через особистий кабінет Турагента у системі бронювання туроператора та за допомогою електронної пошти. Декілька разів Турсубагент запитував у Туроператора про перебіг розгляду претензії та нагадував, що необхідно надати відповідь туристам, про що свідчать зроблені скріни з особистого кабінету. Туроператор у відповідь на запитання у особовому кабінету просив ще трохи зачекати на відповідь (скріпи надаються). Виходячи із викладеного повідомлено, що туроператор TOB «Джоін Ап!» станом на день надання цієї відповіді так і не надав відповідь-рішення на звернення-претензію від 06.07.2021 року ні в електронному кабінеті Турсубагента/Турагента, ці на робочу електронну пошту, а ні іншими засобами поштового зв`язку (а.с.94-102). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.\~Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу.\~Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.ст. 526, 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~У разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема:\~ сплата\~неустойки;\~ відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.ст. 610, 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє (ст. 295 ГК України). За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок (ст. 297 ГК України). Комерційний агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, заподіяну суб`єкту, якого він представляє, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків, якщо інше не передбачено агентським договором (ст. 303 ГК України). Статтею 1000 ЦК України визначено, що\~за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Спеціальним законом, який регулює правовідносини учасників справи є Закон України «Про туризм». За змістом ст. 1 Закону України «Про туризм»,\~туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Статтею 5 Закону України «Про туризм» передбачено, що\~учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг; \~інші суб`єкти підприємницької діяльності, що надають послуги з тимчасового розміщення (проживання), харчування, екскурсійних, розважальних та інших туристичних послуг. Згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про туризм»,\~ будь-яка\~інформація,\~надана туроператором\~(турагентом),\~повинна містити\~достовірні відомості\~про умови\~договору на\~туристичне обслуговування.\~Інформація про\~умови надання\~туристичних послуг,\~яку туроператор\~(турагент)\~поширює до\~укладення договору\~на туристичне\~обслуговування,\~має доводитися\~у доступній,\~наочній формі,\~бути розбірливою,\~зрозумілою та\~містити відомості,\~зокрема,\~про: 1)\~місце надання\~туристичних послуг,\~програму туристичного\~обслуговування; 2) характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорію. До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про:\~ 5) час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу. Відповідно до статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, встановлених у цій статті. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються\~Законом України\~«Про захист прав споживачів». Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора. Статтею 24 Закону України «Про туризм» визначено, що суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані:\~надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов`язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом;\~ надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором;\~відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані туристам (екскурсантам), іншим особам та довкіллю. В свою чергу за змістом ст. 25 Закону України «Про туризм»,\~ туристи і\~екскурсанти мають право на:\~необхідну і достовірну інформацію про правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування, а також виїзду з країни (місця) тимчасового перебування і перебування там, про звичаї місцевого населення, пам`ятки природи, історії, культури та інші об`єкти туристичного показу, що знаходяться під особливою охороною, стан навколишнього середовища;\~отримання обов`язкової інформації, що передує укладенню договору;\~отримання туристичних послуг, передбачених договором;\~відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про туризм»,\~порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом.\~Порушеннями законодавства в галузі туризму є: ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності;\~порушення норм і правил у галузі туризму;\~порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.\~Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.\~Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону (ст. 32 Закону України «Про туризм»). Статтею 32\~Закону України\~«Про туризм»\~передбачена цивільно-правова\~та інші\~види відповідальності\~суб`єктів\~туристичної діяльності.\~Так за неналежне\~виконання своїх\~зобов`язань\~туроператор,\~турагент,\~інші суб`єкти\~туристичної діяльності\~несуть майнову\~та іншу\~відповідальність,\~визначену в\~договорі відповідно\~до чинного\~законодавства. Розмір\~майнової відповідальності\~туроператора,\~турагента чи\~іншого суб`єкта\~туристичної діяльності\~не може\~перевищувати фактично\~завданих замовнику\~збитків з\~їх вини. Спори\~майнового характеру\~між суб`єктами\~туристичної діяльності\~та споживачами\~туристичних послуг\~вирішуються у\~встановленому порядку\~з дотриманням\~вимог цього\~Закону. Згідно зі ст.33 Закону України «Про туризм» суб`єкт\~туристичної діяльності,\~який порушив\~законодавство в\~галузі туристичної\~діяльності при\~наданні туристичної\~послуги,\~що завдало\~шкоду,\~зобов`язаний\~відшкодувати туристу\~збитки у\~повному обсязі,\~якщо договором\~або законом\~не передбачено\~відшкодування у\~меншому або\~більшому розмірі. Заподіяна\~туристу моральна\~(немайнова)\~шкода,\~якою порушені\~його законні\~права,\~відшкодовується суб`єктом\~туристичної діяльності\~в порядку,\~встановленому законом. Суб`єктам туристичної діяльності, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними законодавства в галузі туризму, збитки відшкодовуються відповідно до закону. Також правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України\~«Про захист прав споживачів» Так за змістом ст. 1 Закону України\~«Про захист прав споживачів», належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, та умовам договору із споживачем; послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~споживачі під\~час укладення,\~зміни,\~виконання та\~припинення договорів\~щодо отримання\~(придбання,\~замовлення тощо)\~продукції,\~а також\~при використанні\~продукції,\~яка реалізується\~на території\~України,\~для задоволення\~своїх особистих\~потреб мають\~право на:\~ захист своїх прав державою;\~належну якість продукції та обслуговування;\~ необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до\~Закону України\~«Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»). Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що\~ у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. \~Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили (ч.6 ст. 10 зазначеного закону) Споживач має\~право на\~одержання необхідної,\~доступної,\~достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою (ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»). Частиною першою ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 22 ЦК України передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Так особа, якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною першою статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Зазначене вище узгоджується з позицією ВС, викладеною у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року (справа № 610/2510/18-ц), постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 761/35935/15-ц. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Статтею 20 Закону України «Про туризм» встановлено вимоги щодо виду, змісту договору на туристичне обслуговування. Укладеним сторонами договором на туристичне обслуговування № К426/210528-2, крім основних умов, також передбачені умови компенсації за ненадані послуги. Так, відповідно до п.3.1. у випадку невиконання умов даного договору з боку туроператор замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги (або їх частину) які не надані у прямо пропорційному розмірі за умови дотримання п.3.6 даного договору. Згідно з п.3.6. у випадку невідповідності умов туру умовам даного договору, турист зобов`язаний повідомити туроператора безпосередньо або через турсубагента не пізніше 3-х днів з моменту їх виявлення. Відповідно до п.3.9. договору передбачено, що будь-яка компенсація туристам, на яку вони мають право згідно умов цього договору, сплачується виключно замовнику, який в свою чергу зобов`язується передати цю компенсацію туристам. У вказаному договорі в п.4.8 передбачені підстави звільнення від відповідальності туроператора, турагента та субтурагента за скасування чи зміну часу відправлення та прибуття транспортних засобів та пов`язані із цим зміни обсягу і строків туру, така відповідальність покладається на перевізника. В даному випадку рейс не було змінено або скасовано перевізником. Крім того, ситуація, що склалась не підпадає під визначення форс-мажорних обставин, які передбачені розділом 9 договору. Не врегульовано даним договором і підстави,порядок та розмір відшкодування моральної шкоди (а.с.12-19). Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на пункти 4.19, 4.20 договору публічної оферти на реалізацію тур продукту, однак цими пунктами також передбачено: якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування, вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови тур агента від них, туроператор зобов`язаний надати тур агенту для туриста без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в даному договорі (а.с.65-70). Зміст наданого суду листування між позивачем та відповідачем також свідчить про фактичне визнання останнім наявності підстав для компенсації позивачу збитків, пов`язаних зі зміною умов договору щодо рейсу та міста прибуття і ненаданням послуг з перевезення відповідача та її родини з міста Києва до міста Харкова. Отже в даному випадку з огляду на досліджені судом письмові докази та зміст чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що у цьому спорі відповідальність за неотримання позивачем [PERSON] частини туристичних послуг, передбачених договором, має нести саме туроператор відповідач ТОВ «Джоін Ап!», адже із матеріалів справи вбачається, що 03.07.2021 року представником турагента позивачу було повідомлено про те, що виліт буде здійснюватися іншим рейсом і не до м. Харків, а до м. Київ, що не відповідає вимогам підписаного договору на туристичне обслуговування, отже така послуга є неналежної якості, крім того позивачу не надано еквівалентний транспорт для повернення до міста відправлення. Отже суд приходить до висновку про наявність факту порушення умов договору, що є підставою для відшкодування позивачу збитків (матеріальної шкоди). Між тим з огляду на надані позивачем докази, суд вважає документально підтвердженими додаткові витрати позивача на проїзд з м.Києва до м. Харкова і вважає за необхідність стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 1\~155,00 грн., яка дорівнює вартості квитків. Між тим суд вважає необґрунтованим розрахунок позивача стосовно стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді різниці вартості аналогічного туру з Києва, скільки такий розрахунок заснований на приблизних даних, не підтверджених належними доказами. У зв`язку з цим суд відмовляє у стягненні 3330,22 грн. матеріальної шкоди. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 15\~000,00 грн., суд вважає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, а саме суттєву зміну умов туру, необхідність вживати додаткові зусилля для купівлі та пошуку квитків з іншого міста, для влаштування умов перебування та харчування у іншому місті з неповнолітньою дитиною під час очікування найближчого транспорту, і пов`язані з цим стрес, негативні емоції, наявність яких є очевидною, суд вважає доведеними моральні страждання позивача, пов`язані з недотриманням умов договору відповідачем. Однак, застосовуючи принципи розумності, справедливості та співмірності суд вважає, що заявлена до стягнення сума у 15 000,00 грн. є завищеною та має бути зменшена до 10 000,00 грн. Отже позов в частині стягнення моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що закріплено в ст. 133 ЦПК України. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 09.11.2021 року між адвокатом Луговою Г.А. та Андріановою В.О. був укладений договір про надання правової допомоги №22/21. Позивачем сплачено за надання правової допомоги суму у загальному розмірі 5\~000,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатом і наданим суду. Разом з тим, 01.01.2022 року між адвокатським об`єднанням «МОНТІС» в особі керуючого партнера адвоката Толкачова Д.І. та ТОВ «Джоін АП!» був укладений договір про надання правової допомоги №5-1-22-J. Відповідачем заявлено до стягнення за надання правової допомоги суму у загальному розмірі 15\~500,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатом і наданим суду. З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, а також враховуючи заперечення з боку сторони позивача про розмір витрат на правову допомогу відповідача та часткове задоволення позовних вимог на 57,25%, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката позивача у розмірі 2\~862,00 гривень, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам (57,25%), а також стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката відповідача, у розмірі 6 626,25 гривень, тобто пропорційно розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (42,75%). Також на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору, встановленого законом на початок року, пропорційно до задоволених позовних вимог на 57,25% у розмірі 519,83 грн., враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного та

Outcome: partial