Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив суд: 1) припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , які стягуються, згідно рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.09.2010 та 2) стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання: сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 14.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.04.2023. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] заявив клопотання про закриття провадження в частині вимоги про стягнення аліментів з відповідачки, позовну вимогу про припинення стягнення аліментів просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовну вимогу про припинення стягнення аліментів визнала, вимогу про стягнення з неї аліментів на користь позивача просила залишити без задоволення. У підготовчому судовому засіданні 14.04.2023 постановлено ухвалу, якою прийнято рішення закрити провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів в частині позовної вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не заперечували щодо ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі [PERSON] з 30.11.2004. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.09.2010 шлюб між ними розірвано. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них народилося двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 10.09.2010, з [PERSON] , вирішено стягувати в користь [PERSON] , аліменти на утримання: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки діти після розірванню шлюбу залишились проживати з дружиною. Починаючи з 03.04.2022 року син - [PERSON] та дочка - [PERSON] проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання від 20.10.2022 року. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд також приймає до уваги ту обставину, що позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, оскільки прийнята судом відмова від позову при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду з аналогічної вимогою, тобто не позбавляє позивача права вдруге звернутися до суду з тим самим позовом. На підставі ст. 273 СК України,

Outcome: approved