Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

09.02.2023 року представник позивачів звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Машкова С.М., в якому з уточненнями просить суд розірвати договір довічного утримання від 11.06.2011 року укладений між сторонами, посвідчений приватним нотаріусом, зареєстрований КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 30.06.2011 року за реєстраційним номером 19802 в книзі 119, скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] від 11.06.2011 р. №11280743. В обґрунтування зазначають, що вказаний договір довічного утримання укладався, зокрема з метою їх підтримки з боку відповідача, однак останній жодного разу не виконав свої зобов`язання, що є порушенням договору та є підставою для його розірвання. 13.02.2023 ухвалою суду залишено без руху позов представника позивачів та надано строк для усунення недоліків. 21.02.2023 представник позивачів усунув недоліки позовної заяви та суд ухвалою від 22.02.2023 прийняв до розгляду позов в порядку загального позовного провадження. Позивачі та їх представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, при цьому зазначили, що відповідач жодного разу не виконав умови договору та фактично самоусунувся від виконання своїх зобов`язань. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належними чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надано. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі. Згідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Судом встановлено, що 11.06.2011 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Машковою С.М., зареєстрований КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 30.06.2011 року за реєстраційним номером 19802 в книзі 119 (далі Договір). Відповідно до п.1 Договору позивачі ( [PERSON] , [PERSON] ) передали у власність відповідача ( [PERSON] ) квартиру [ADDRESS] , житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м. Згідно з п.3 Договору відповідач ( [PERSON] ) зобов`язався довічно утримувати позивачів ( [PERSON] , [PERSON] ), забезпечувати їх харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, і залишити в їх безоплатному довічному користуванні вище вказану квартиру. Вартість матеріального забезпечення (лікування, харчування, одягу, догляду і необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 1000 грн. на місяць (п.4 Договору). Договір може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку (п.6 Договору). У відповідності до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року в справі № 759/501/17 (провадження № 61-14554св18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому прямо і чітко вирішено питання про значення вини для вирішення спору про розірвання договору: договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пред`являючи позов, представник позивачів посилався на те, що відповідач не спроможний забезпечити виконання взятих на себе зобов`язань за договором, до яких, зокрема, входить догляд за відчужувачами, оскільки перебуває за кордоном. Згідно з пунктом 3 Договору відповідач зобов`язалася довічно утримувати позивачів, забезпечувати їх харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою. Сторони погодили, що майновій оцінці в 1000,00 грн. підлягає виключно вартість лікування, харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги. Належний догляд за відчужувачами є окремим обов`язком набувача, що передбачений в пункті 3 Договору. В судовому засіданні було допитано свідків. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона товаришує з позивачами вже більше 15 років. Їй відомо про договір довічного утримання згідно якого [PERSON] взяв на себе обов`язок утримувати позивачів. При спілкуванні з позивачами останні їй повідомляли про нехтування відповідачем обов`язку з їх догляду та відсутність будь-якої допомоги з його боку. Сама [PERSON] відвідувала систематично позивачів і до тепер їх відвідує та допомагає їм чим може (продуктами, достає ліки, допомагає поратись з приготуванням їжі). Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона товаришує з позивачами та живе в одному будинку з ними. Вона добре знає, як позивачів так і відповідача який є їх онуком. Також їй відомо про наявність договору довічного утримання. Зазначила, що останній раз [PERSON] вона бачила у 2013 році і з того часу він жодного разу не відвідував [PERSON] , оскільки виїхав за кордон. При спілкуванні з позивачами останні їй повідомляли про нехтування відповідачем обов`язку з їх догляду та відсутність будь-якої допомоги з його боку. Сама [PERSON] відвідувала систематично позивачів і до тепер їх відвідує та допомагає їм чим може. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка позивач [PERSON] , підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, при цьому зазначив, що онук [PERSON] жодного разу не виконав свої зобов`язання по договору довічного утримання та фактично виїхав за кордон більше 10 років тому та не підтримує жодних контактів з позивачами. Допитана у якості свідка [PERSON] , підтвердила обставини, викладені у позовній заяві та надала покази аналогічні показам [PERSON] . На запит суду щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі відносно відповідача ВОМІРМП та ВІС УДМС у Миколаївській області 10.02.2023 повідомило, що відповідач не значиться. Так, як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] з 2013 року не мешкає на території України, тому не може здійснювати належний догляд за позивачами по справі, які є людьми похилого віку та потребують сторонньої допомоги. Згідно пояснень свідків встановлено, що догляд за позивачами здійснюють сторонні люди. Таким чином, суд зазначає, що з боку відповідача є не належне виконання умов Договору, що є підставою для його розірвання. У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання Договору, укладеного між позивачами та відповідачем через його неналежне виконання відповідачем. Долю судових витрат суд вирішує в порядку статей 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved