Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

02 березня 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 вересня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. Спільного господарства вони не ведуть. Суперечки про розподіл спільного майна немає, оскільки відповідач проживає в квартирі, яка зареєстрована на її батька. Враховуючи думку дітей після розірвання шлюбу неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] будуть проживати з батьком. Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 27 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні, майнового спору немає. Неповнолітніх дітей просить залишити проживати з батьком. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, майнового спору немає. Після розірвання шлюбу просить залишити неповнолітніх дітей проживати разом з ним. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1ст. 24\~Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2\~ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Сторони дійшли згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved