Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС УКРАЇНА») звернулося до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 03 травня 2018 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Дельта Груп», внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м.Одеса від 01 червня 2018 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (далі ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ») на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АМ/2329128. На підставі заяви про страхове відшкодування розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] складав 6000,00 грн., яку ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відшкодувало власнику пошкодженого автомобіля. Між ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» було укладено договір № 1 ТАУ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відступило право вимоги ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» та до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ АССІСТАНС УКРАЇНА» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перебувала у провадженні Біляївського районного суду Одеської області. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 01 листопада 2021 року, вищевказану цивільну справу передано на розгляд Арцизького районного суду Одеської області, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 20 січня 2022 року цивільна справа прийняти до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, давши їм оцінку, вважає позовну заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 червня 2018 року у справі № 523/6327/18, [PERSON] , відповідача по справі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 7). Відповідно до зазначеної постанови суду, 03 травня 2018 року, приблизно о 14 год. 15 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , не рахував дорожню обстановку та не вибрав дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є ТОВ «Дельта Груп», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 11.1., 11.3., 11.4., 12.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно акту огляду колісного транспортного засобі від 03 травня 2018 року транспортний засіб марки «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження (а.с. 15, 16-17). Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27 жовтня 2011 року (а.с. 8), власником транспортного засобу марки «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] є ТОВ «Дельта Груп» (а.с. 8). Згідно роздруківки із сайту МТСБУ (а.с. 6) автомобіль «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано згідно поліса АМ № 002329128, який діяв станом на 03 травня 2018 року. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 04 травня 2018 року (а.с. 9), заяви про страхове відшкодування від 03 липня 2018 року (а.с. 10) позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до\~страхового акту\~№ 18.59.2329128-459\~від 30\~серпня 2018\~року (а.с.\~12),\~а також\~з урахуванням\~розрахунку страхового\~відшкодування (а.с.\~13),\~угоди про\~розмір страхового\~відшкодування від\~23\~серпня 2018\~року (а.с.\~14)\~підлягає відшкодуванню\~за договором\~страхування страхове\~відшкодування в\~розмірі 6000,00\~грн. Згідно платіжного доручення № 7051 від 30 серпня 2018 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» перераховано страхове відшкодування в порядку регресу ТОВ «Дельта- Груп» в якості вартості ремонту транспортного «ГАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 6000,00 грн. (а.с. 11). Між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» (а.с. 26), позивачем по справі, 01 червня 2021 року було укладено договір № 1 ТАУ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за укладеними договорами страхування (а.с. 18-20). Згідно з додатком № 1 до договору № № 1 ТАУ про відступлення прав вимоги, ТОВ «ТРАСТ АССІСТАНС Україна» прийняло реєстр по боржнику [PERSON] (а.с. 21-23). За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 03 травня 2018 року, встановлена постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 01 червня 2018 року. Згідно з приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Відповідно до роз`яснень, що викладені у абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», судам роз`яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно\~з ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно п/п «в» п. 38.1.\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 01 червня 2018 року встановлено, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , а ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодувало шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача як правонаступника ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 6000,00 грн. Аналізуючи зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~надавши їм\~оцінку,\~суд прийшов\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~задоволення позову\~про відшкодування\~майнової шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди у\~розмірі 6000,00\~грн.,\~оскільки зібрані\~у справі\~докази та\~їх належна\~оцінкадоводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем. Згідно зі ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1). На підставі\~ст.\~ст.\~993, 1187,\~1188, 1191 ЦК України,

Outcome: approved