Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що вона є онукою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України у місті Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим; причина смерті: набряк головного мозку, крововилив внутрішньомозковий в півкулю. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть та вступу у спадщину. Тому просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. В судове засідання 17.04.2023 учасники справи не з`явились, хоч повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду. Заявник [PERSON] попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~Якщо таке\~клопотання заявили\~всі учасники\~справи,\~судовий розгляд\~справи здійснюється\~на підставі\~наявних у\~суду матеріалів. Представник заінтересованої особи відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління (м. Київ) Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 17.04.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку заявника, викладену у поданій до суду письмовій заяві, оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з поданою [PERSON] до суду заявою, [INFO] померла її баба [PERSON] , [INFO] , у місті Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, що на даний час є тимчасово окупованою територією, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Факт родинних відносин заявника [PERSON] та [PERSON] підтверджується долученими до заяви доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.1959; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.02.1979; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.02.1980; копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.08.2000 (а.с. 15-18). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2023, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Красноперекопськ, Республіка Крим, Російська Федерація, актовий запис № 170239910002700216008 (а.с. 3). Відповідно до копії довідки про смерть № С-00405 від 14.04.2023, причиною смерті [PERSON] був набряк головного мозку, крововилив внутрішньомозковий в півкулю (а.с. 4). Крім цього, на підтвердження факту смерті [PERSON] заявником було подано ксерокопії фотографій могили [PERSON] (а.с. 5-6). Заявник [PERSON] в заяві про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України зазначає, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть та вступу у спадщину. Судом установлено, що заявник [PERSON] з метою отримання свідоцтва про смерть зверталася до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління (м. Київ) Міністерства юстиції, однак їй було відмовлено у проведенні реєстрації з тих підстав, що заявником не представлено жодних документів, які є підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 2). Крім того, заявником підтверджено, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне їй для вступу у спадщину, оскільки відповідно до копії заповіту від 20.04.2015, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким належну їй земельну ділянку в розмірі 2,3559 га, яка знаходиться на території Мар`янівської сільської ради, вона заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317\~ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1)\~сухопутна територія\~тимчасово окупованих\~Російською Федерацією\~територій України,\~водні об`єкти\~або їх\~частини,\~що знаходяться\~на цих\~територіях; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права,\~Конституції\~та законів\~України; 3)\~інша сухопутна\~територія України,\~внутрішні морські\~води і\~територіальне море\~України,\~визнані в\~умовах воєнного\~стану тимчасово\~окупованими Кабінетом\~Міністрів України; 4) надра під територіями, зазначеними у\~пунктах 1,\~2\~і\~3\~цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів\~України,\~а також\~міжнародних договорів,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~ органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1)\~центральний орган\~виконавчої влади,\~що реалізує\~державну політику\~у сфері\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану; 2)\~відділи державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного управління\~юстиції Міністерства\~юстиції України\~в Автономній\~Республіці Крим,\~головних управлінь\~юстиції в\~областях,\~містах Києві\~та Севастополі,\~районних,\~районних у\~містах,\~міських,\~міськрайонних управлінь\~юстиції (далі\~ відділи\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Отже, Автономну Республіку Крим в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з 20 лютого 2014 року визнано тимчасово окупованою територією, відповідно свідоцтво про смерть від 14 квітня 2023 року видане органом, який створений у порядку, не передбаченому законом, тому воно є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник [PERSON] зверталася до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління (м. Київ) Міністерства юстиції\~\~з метою реєстрації факту смерті своєї баби [PERSON] , однак їй було відмовлено. Таким чином, судом установлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть баби заявника у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000. Так, пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Встановлення факту смерті баби заявнику необхідне для оформлення у подальшому своїх спадкових прав після її смерті. Ґрунтуючись\~на Консультативному висновку Міжнародного суду\~\~(ООН)\~\~ у справі «Кіпр проти Туреччини» (Страсбург, 10.05.2001, заява № 25781/94),\~\~Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним\~\~контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити\~\~правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути\~\~заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають\~\~на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення\~\~суду в такій\~\~категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог\~ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин справ на підставі\~\~всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому\~\~числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.\~\~ На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявника лікарського свідоцтва про смерть, встановленого діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заяви щодо встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті останньої неможлива без відповідного рішення суду. Судом установлено, що заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про смерть своєї баби [PERSON] , оскільки всі документи, які б мали засвідчувати факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , були видані установами, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, а тому є недійсними. Виходячи з аналізу досліджених доказів, суд вважає, що наявні достатні докази для встановлення факту смерті [INFO] в м. Красноперекопськ, Автономна Республіка Крим громадянина України [PERSON] , [INFO] , Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved