Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебуває з 18.08.2017 року у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач матеріально своїх дітей не забезпечує, кошти на їх утримання та харчування не надає, хоча працевлаштований неофіційно. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.02.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, також просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] також надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частки його доходів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Суд, розглянувши цивільну справу в межах уточнених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони з 18.08.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2017 року. (а.с.7) Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать долучені до матеріалів справи копії свідоцтв про народження. (а.с.8,9) Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач за станом здоров`я, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, останнім суду надано не було. Визнання відповідачем пред`явленого позову - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, тому має об`єктивну можливість виплачувати аліменти, а також матеріальний, сімейний стан відповідача, відсутність інших утриманців, будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано, тому суд вважає можливим, стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки суд вважає такий розмір аліментів розумним, який не суперечить чинному законодавству, відповідає інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 07.02.2023 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: approved