Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 62 436 гривень 21 копійку; відшкодування за евакуацію автомобіля у розмірі 7 500 гривень; інфляційні втрати у розмірі 2776 гривень; пеню у розмірі 4319 гривень; 3% річних 518 гривень 31 копійку, моральну шкоду у розмірі 25000 гривень та судові витрати: судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. Свій позов мотивує тим, що 08.06.2022 о 16 годині 15 хвилин на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 399 км+400м, в с. Птича Дубенського району Рівненської області, відповідач, керуючи т/з «Porsche Macan R4» д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем, що рухався попереду в попутному напрямку, а саме «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок чого було пошкоджено металеве огородження (відбійник), довжиною 7,7 м, а також обидва транспортні засоби - автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі №559/1424/22 від 07.07.2022 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили 19.07.2022. Відповідно до звіту, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу складає - 388824, 90 грн, вартість автомобіля з урахування фізичного зносу складає 291 872 грн. Дана сума також викладена у Розрахунку вартості КТЗ марки Volkswagen Golf з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентованої виплати у справі №84630 від 19.07.2022. У даному розрахунку також вказано, що різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП становить - 192 436, 21 грн. Відповідно до Розрахунку від 19.07.2022, розмір регламентної виплати 130 000,00 грн. 23.08.2022 на рахунок позивача від «МТСБУ» надійшли кошти, у розмірі 130 000 грн. Сума невиплаченої матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою та яка підлягає стягненню з відповідача - становить 62 436,21 грн. Окрім цього, позивач поніс витрати пов`язані з транспортуванням евакуатором свого автомобіля. Позивач в день та в період після дорожньо-транспортної пригоди пережив події, які негативно вплинули на його звичний спосіб життя та моральне здоров`я: був змушений користуватися послугами таксі та громадського транспорту для роботи та поїздок в інші міста України, що несло за собою додаткові фінансові втрати та займало більше часу, аніж, якби позивач користувався власним автомобілем, ремонт якого коштував би більше, аніж його фактична вартість. Разом з цим, автомобілем користувалась дружина позивача, яка на момент дорожньо-транспортної пригоди була вагітна. Після ДТП, позивач не мав змоги возити вагітну дружину по справам, до лікарів на обстеження; вона була змушена також користуватись громадським транспортом. Після народження дитини позивачу з дружиною та новонародженою дитиною також довелось користуватися громадським транспортом, що є дуже незручним в розумінні перевезення дитини з коляскою. Також позивач був змушений відвідувати судові органи для захисту своїх прав, отримання документів для можливості захистити свої права. Після ДТП позивач пережив сильні душевні та моральні хвилювання, від яких лише з недавніх часів зміг позбавитися та адаптуватися до нового режиму життя. Моральну шкоду оцінює в 25 000 грн. Застосування індексу інфляції за прострочення зобов`язання виплатити суму боргу ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Тому, вважає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати, 3% річних та пеня. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 14.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення кореспонденції поштою, смс повісткою та шляхом розміщення оголошення на сайті суду (а.с.85-86,117, 116-117), відзиву та клопотань від нього не надходило. Від третьої особи надійшли письмові пояснення, просять справу розглядати у їх відсутність. Свої зобов`язання за страховим договором виконалди в повному обсязі та виплатили потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 130000 грн (а.с.88-90). З урахуванням положень ст.280-282 ЦПК України, справа розглядається в заочному порядку за відсутності відповідача на підставі наявних доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Між ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] було укладено поліс №ЕР-207369449 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про страхування автомобіля VOLKSWAGEN Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , 2014 року випуску. Страхова сума за вказаним полісом: 260 000 грн - за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 130 000 грн - за шкоду, заподіяну майну (а.с.20). Відповідно до постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі №559/1424/22 від 07.07.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді 850 грн штрафу; постанова набрала законної сили 19.07.2022 (а.с.25). Витрати пов`язані з транспортуванням евакуатором автомобіля становлять у розмірі 7500 грн, що підтверджується товарним чеком №1 від 08.06.2022, виданим фізичною особою-підприємцем [PERSON] та актом виконаних робіт (а.с.27-28). Згідно Звіту №1728/22 про оцінку автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] від 07.07.2022 встановлено пошкодження автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу складає - 388824, 90 грн. Вартість автомобіля з урахування фізичного зносу складає 291 872 грн, а отже розмір матеріальної шкоди, яка нанесена складає - 291 872,00 грн (а.с.32-53). Дана сума також викладена у Розрахунку вартості КТЗ марки Volkswagen Golf з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентованої виплати у справі №84630 від 19.07.2022. У даному розрахунку також вказано, що різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП становить - 192 436, 21 грн (а.с.53). 23.08.2022 на рахунок [PERSON] від «МТСБУ» надійшли кошти, у розмірі 130 000 грн., з вказаним призначенням платежу «Виплата по справі №84630, згідно наказу №3/7376 від 22.08.2022 р, т.з. [NUMBER] » (а.с.31). Згідно Договору №161 від 16.11.2022 [PERSON] уклав договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Марії Камінської» (а.с.10-11). Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022, вартість послуг становить: консультація 1000 грн, написання, формування та відправка позову 12000 грн, відвідування одного засідання в режимі відео конференції 2000 грн (а.с.12). [PERSON] оплатив послуги в розмірі 12000 грн, що підтверджується квитанцією та виставленим рахунком (а.с.13-14). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вимоги частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.06.2022 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 61-540св22). Також, суд враховує правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 760/6938/16-ц відповідно до якої формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що оскільки відповідач спричинив ДТП в результаті якої потерпілий [PERSON] отримав майнову шкоду, то позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що сума завданих матеріальних збитків, завданих [PERSON] підтверджена сукупністю поданих доказів, то з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 62 436 гривень 21 копійка, а також відшкодування за евакуацію автомобіля у розмірі 7 500 гривень. Моральна шкода позивачу завдана пошкодженням його транспортного засобу, в результаті чого істотно ускладнилось та змінилось його звичне життя, що спричинило душевні страждання, тому йому необхідно відшкодувати моральну шкоду. З урахуванням зазначених обставин, стягненню підлягає сума у розмірі 7000, що суд вважає справедливим відшкодуванням у даному випадку. Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). В матеріалах справи наявні вищевказані документи, що підтверджують розмір витрат на правничу допомогу і часткову їх оплату, а відтак вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню: з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 гривень. Щодо вимог про стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, вважаю, що вимоги задоволенню не підлягають. Між сторонами виникло деліктне зобов`язання, тобто відповідач протиправно і винно заподіяв шкоду позивачу - його майну і зобов`язаний її відшкодувати. В силу статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договірних відносин між сторонами не існувало, а обов`язок з відшкодування завданих збитків виник як деліктне зобов`язання, з вимогою про оплату певної суми (розміру завданих збитків) позивач до відповідача не звертався, бо таких доказів суду не надано. а тому і не можуть бути нараховані відсотки за прострочення зобов`язання. Обчислення 3% річних, індексу інфляції за деякими деліктними зобов`язаннями можливий від моменту пред`явлення грошової вимоги чи встановлення розміру боргового зобов`язання рішенням суду, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.06.2022 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 61-540св22). Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1155,51 коп, у розмірі 1% від сукупної шкоди, яку він хотів стягнути з відповідача, а саме: 115550,57 грн, в які включено окрім матеріальних збитків також моральна шкода та витрати на правову допомогу та доплачено, згідно ухвали суду про залишення позову без руху, 2317,90 грн за мінусом сплаченого судового збору (належний до сплати судовий збір становить 3473,40 грн: за вимогами майнового характеру 992,40 грн та за вимогою про стягнення моральної шкоди 2481 грн). Оскільки, задоволення судом позовних вимог за виключенням 3% річних, пені та інфляційних витрат не зменшує у відсотковому співвідношенні мінімальну ставку судовго збору, то з [PERSON] на користь [PERSON] також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3473 гривні 41 копійка. На підставі викладеного,

Outcome: partial