Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

У грудні 2017 [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" про стягнення суми страхового відшкодування, в обґрунтування якого зазначила, що 23 грудня 2016 року в місті Харкові по вул. Конторській, мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю її автомобіля марки «Dacia Logan», номер державної реєстрації [NUMBER] та автомобіля марки «AUDI», номер державної реєстрації [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок порушення Правил дорожнього руху останньою. Оскільки відповідальність власника автомобіля «AUDI» була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» за полісом серії АЕ №6332560 від 19.01.2016, позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування до відокремленого підрозділу страхової компанії за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 24. Про прийняте рішення по матеріалам страхової події позивачу було повідомлено письмово листом №17/01/24-15 від 24.01.2017, в якому зазначено про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування, але суму не зазначено. В лютому місяці 2017 року позивачці на картковий рахунок перераховано страхове відшкодування в розмірі 13 486,00 грн. Позивач не погодилась із розміром страхового відшкодування, оскільки сума матеріального збитку згідно Звіту №100117-3 від 10.01.2017р. визначена не в повному обсязі виходячи з наступного: при складанні Звіту по факту ДТП 23.12.2016 року суб`єкт оціночної діяльності не оглянув транспортний засіб: відсутній технічний огляд транспортного засобу - протокол огляду. За таких обставин ним було неправильно застосовано процент корегування вартості транспортного засобу на предмет його пошкоджень та не взято до уваги всі пошкодження в наслідок ДТП, в т.ч. ті, які було виявлено в процесі детального огляду та розібрання певних вузлів автомобіля на СТО, так як свій Звіт він готував виключно по фотографіям відповідальної посадової особи Харківського регіонального управління СК. Такий підхід є не фаховим та суперечить принципам оціночної діяльності. Тому позивач за власний кошт було замовлено Звіт №73/02/17 щодо визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу марки «Dacia Logan», номер державної реєстрації [NUMBER] по факту ДТГІ 23.12.2016р. Оцінщиком було зроблено детальний огляд автомобіля, на який також запрошувався представник страхової компанії, та складено протокол огляду ТЗ. За результатами огляду було складено Звіт №73/02/17 від 19.02.2017р., згідно якого розмір вартості матеріального збитку, який нанесено власнику транспортного засобу складає 43 789,19 грн. На підставі викладеного [PERSON] просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" на її користь різницю між матеріальним збитком, завданим внаслідок ДТП, та сумою сплаченого страхового відшкодування, тобто грошові кошти у розмірі 30303,19 грн в якості страхового відшкодування. ПрАТ "Страхова компанія "Юнівес" у відзиві на позовну заяву просило відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачу правомірно здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13 486,00 грн. Після отримання повідомлення про ДТП ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» направило суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] для огляду пошкодженого майна. 26.12.2016р. оцінювач [PERSON] здійснив огляд пошкодженого ТЗ та зафіксував пошкодження в акті огляду ТЗ (дефектній відомості). Відповідно до звіту №100117-3 від 10.01.2017 р. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 13 486.00 гривень. Таким чином ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» в повному обсязі виконало зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Водночас позивач, посилаючись на звіт № 73/02/17 по визначенню вартості матеріального збитку, неправомірно просить відшкодувати суму ПДВ, оскільки до матеріалів справи Позивачем не долучено жодного доказу, який свідчив би про проведення ремонту взагалі, і здійснення його платником зазначеного податку зокрема. В судове засідання сторони не з`явилися. Про судове засідання повідомлені належним чином. Позивач просив суд розглянути справу за його відсутністю. Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що 23.12.2016 року о 17 год. 22 хв. в м. Харкові по вул. Конотопській, сталася ДТП за участю водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , та водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «Audi А6», д.н.з. [NUMBER] . Оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду будо здійснено учасниками дорожньо-транспортної пригоди без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України, у зв`язку з тим, що учасники дійшли згоди про обставини дорожньо-транспортної пригоди та безспірно визнали, що вона старалася з вини водія, який керував транспортним засобом «Audi А6», д.н.з. [NUMBER] , відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» за полісом АЕ №6332560 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Після отримання повідомлення про ДТП ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» направлено суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] для огляду пошкодженого майна. 26.12.2016р. оцінювач [PERSON] здійснив огляд пошкодженого ТЗ та зафіксував пошкодження в акті огляду ТЗ (дефектній відомості). Відповідно до звіту №100117-3 від 10.01.2017р. про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Dacia Logan», д.и.з. [NUMBER] , складеного СОД ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 13 486,00 гривень. 27.12.2016 [PERSON] подала заяву про виплату страхового відшкодування до відокремленого підрозділу страхової компанії за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 24. На підставі заяви [PERSON] , яка є власником пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13 486,00 грн. Не погодившись з розміром страхового відшкодування [PERSON] замовила Звіт №73/02/17 щодо визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу марки «Dacia Logan», номер державної реєстрації [NUMBER] по факту ДТГІ 23.12.2016р. за участю автомобіля марки «AUDI», номер державної реєстрації [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Оціночні роботи виконав оцінщик [PERSON] , кваліфікаційне свідоцтво МФ №5677 від 22.12.2007р. 01 та 13 лютого 2017 року оцінщиком було надіслано телеграми та електронні повідомлення щодо запрошення відповідальної посадової особи страхової компанії на здійснення огляду транспортного засобу на СТО. За результатами огляду було складено Звіт №73/02/17 від 19.02.2017р., згідно якого розмір вартості матеріального збитку, який нанесено власнику транспортного засобу складає 43 789,19 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За правилами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В ст. 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. З встановлених судом обставин вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Audi А6», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС». Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В приписах ст. 1194 ЦК України зазначено: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім іншого, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. В ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати, деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. Тому, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, не просто суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а повністю його нівелює. Такої думки, дотримується Велика Палата Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 100117-3 від 10.001.217 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності СПД [PERSON] на замовлення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», вартість відновлювального ремонту з ПДВ складає 13 486,00 грн, які було виплачено позивачу 26.01.2017. Таким чином, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 486,00 грн. Однак, згідно Звіту №73/02/17 від 19.02.2017р., складеного оцінювачем розмір вартості матеріального збитку, який нанесено власнику транспортного засобу складає 43 789,19 грн. про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 204/09-18 від 30.10.2018 року, виконаного оцінювачем [PERSON] , кваліфікаційне свідоцтво МФ №5677, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля збитку автомобіля «Dacia Logan», д.и.з. [NUMBER] , складеного СОД ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 43 789,19 гривень. Порівняння даних, які містяться в наданих сторонами висновках оцінювачів щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , акті технічного огляду КТЗ, протоколі огляду транспортного засобу (дефектна відомість) відносно пошкоджень, які мав автомобіль позивача внаслідок ДТП, з даними актами виконаних робіт та замовленням нарядом, який є актом виконаних послуг, суд приходить до висновку, що інформація, яка в них зазначена узгоджується між собою та відповідає тим обставинам, на які посилається позивач в позові щодо розміру матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу та здійсненим страховим відшкодуванням. При цьому суд враховує, що згідно із п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Суд під час проведення розрахунків не враховує суму ПДВ, оскільки позивачем станом на час розгляду справи не надано до суду доказів надання послуг щодо ремонту транспортного засобу особою, що є платником ПДВ. На підставі\~викладеного судом\~переглянуто розмір\~матеріального збитку\~позивача відповідно\~до Звіту\~№ 100117-3\~від 10.01.2017,\~а саме\~шляхом вирахування\~ПДВ,\~та встановлено,\~що розмір\~матеріального збитку\~з урахуванням\~коефіцієнту фізичного\~зносу складає:\~7640,00\~грн (вартість\~ремонтних робіт)+12444,24\~грн (вартість\~матеріалів)+\~34479,92\~грн (вартість\~запасних частин\~без урахування\~ПДВ)\~*\~(1-0,45)= 39048,20 грн. Таким чином, з відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» слід стягнути на користь позивача різницю між матеріальним збитком, завданим позивачу внаслідок ДТП, та фактично сплаченим страховим відшкодуванням, тобто 25562,20 грн (39048,20 грн - 13486,00). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial