Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Адвокат Бандура Володимир Олексійович, який діє в інтересах [PERSON] , 26.09.2022 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.03.2023 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на ті обставини, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . 13.03.2012 р. рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано. 16.10.2013 р. рішенням Івано-Франківського міського суду визначено місце проживання на той час малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , припинено стягнення з батька аліментів на утримання дочки, стягнуто з матері [PERSON] аліменти на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно. Матір з листопада 2013 р. аліменти на утримання дочки не сплачує. З 2013 року відповідач [PERSON] не цікавиться дочкою, не спілкується з нею, не надає матеріального утримання. На підставі наведених обставин просив суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON] та стягнути понесені судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання 06.04.2023 р. не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Від нього до суду надійшла заява в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи, позов підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.04.2023 р. не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у судове засідання 06.04.2023 р. не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлений. Від представника до суду надійшла заява в якій просить суд проводити розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, повторно не прибув у судове засідання, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження - [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 13.03.2012 р. рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). 16.10.2013 р. рішенням Івано-Франківського міського суду визначено місце проживання на той час малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , припинено стягнення з батька аліментів на утримання дочки, стягнуто з матері [PERSON] аліменти на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно (а.с.9-10). Згідно копії постанови старшого державного виконавця Тлумацького районного ВДВС Білої Р.В. про накладення штрафу від 03.11.2020 р. на [PERSON] за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, накладено штраф на користь [PERSON] у розмірі 17 024.81 грн. (а.с.12). Позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.09.2014 р. (а.с.11). Згідно характеристики ліцею №11 від 25.05.2022 р. - [PERSON] , [INFO] , є ученицею 7 класу даного ліцею, має високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Батьки [PERSON] та [PERSON] (дружина позивача) підходять до виховання дочки з усією відповідальністю (а.с.13). Згідно витягу з рішення та висновку Органу опіки та піклування від 09.03.2023 р. № 264, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.97-103). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] - матір неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виховання та утримання своєї доньки, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Отже, відповідач свідомо ухилилась від виховання дитини, що полягає у свідомому нездійсненні протягом тривалого часу її виховання, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створення належних умов для розвитку природних здібностей та готування дитини до самостійного життя та праці, що, в свою чергу, вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] . Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову (а.с.1).

Outcome: approved