Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Куць Володимир Васильович звернувся до суду із позовом до ТОВ «Броди АГРО» про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою та про повернення земельної ділянки її власнику. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4198 га кадастровий номер 4620382400:02:003:0008, яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області. Вказану земельну ділянку з 2010 року позивач здавала в оренду ТзОВ БРОДИ АГРО на підставі договору оренди строком на 5 років та отримувала орендну плату у виді сільгосппродукції. У 2015 році, представники ТзОВ БРОДИ АГРО направили договір оренди з новими істотними умовами: строком на 15 років та з правом суборенди, які позивач не погодила та договір не підписала, пропонуючи повернутися до попередніх умов. Оскільки пропозиції позивача було проігнорувано і відповідь позивач не отримала, позивач зрозуміла, що ТОВ Броди Агро не буде поновлювати з нею договору оренди земельних ділянок. Однак вчиняючи нотаріальні дії в березні 2019 року позивачу стало відомо, що земельна ділянка площею 0, 4198 га кадастровий номер 4620382400:02:003:0008 обтяжена рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі договору оренди землі виданого 10.09.2015 року ТОВ БРОДИ АГРО. З відомостей Державної фіскальної служби позивач дізналася, що ТОВ Броди Агро за 2017-2019 році вносило в реєстр інформацію про виплату їй щорічного доходу в сумі 489,48 грн. за надання майна в лізинг. Оскільки договору оренди землі позивач не підписувала, також не отримувала жодних коштів від ТОВ БРОДИ АГРО і не ставила підписів в платіжних відомостях, вважаючи, що службові особи ТОВ БРОДИ АГРО порушили її майнові права та інтереси і вчинили службове підроблення (внесли до офіційного документу (договору оренди землі) завідомо неправдиві відомості) та використали завідомо неправдивий документ (договір оренди землі), внісши його до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача зазначає, що 17 листопада 2020 року позивач звернулася до Бродівського відділення поліції Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення службовими особами ТОВ «БРОДИ АГРО» кримінального правопорушення. 09 січня 2023 року від відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області стало відомо, що у кримінальному провадженні №12020143160000096 від 21 листопада 2020 року за ч.4 ст. 358 КК України проведено судово-почеркознавчу експертизу, з висновку якої, від 30.11.2022 року зазначено, що два підписи від імені [PERSON] в графах «орендодавець» у двох документах «Договорі №5682 оренди землі від 10.09.2015 року» укладеному між [PERSON] (орендодавець) та ТзОВ «Броди-Агро» в особі керівника Озійчук В.В. (орендар) та «Акті приймання-передачі земельної ділянки в оренду Додаток до Договору оренди землі №5682 від 10 вересня 2015 року», - виконані не [PERSON] , а іншою особою. А тому, на підставі викладеного, представник позивача просить постановити рішення, яким усунути перешкоду здійсненні [PERSON] права користування та розпоряджання земельною ділянкою площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008), яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом скасування рішення державного реєстратора Бродівського районного управління юстиції Львівської області Терлецької Ольги Орестівни від 22 вересня 2019 року\~\~№24642965 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки\~\~площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008), яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «БРОДИ АГРО» код ЄДРПОУ 35116440 повернути [PERSON] , земельну ділянку площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008), яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 16.01.2023 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 21.02.2023 року, підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначино до судового розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача адвокат Куць Н.Я. позов підтримав, просить суд його задовольнити, з підстав зазначених у позові. Представник відповідача - адвокат Гаврилюк Є.О. позов заперечив, просить відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Також, 31.01.2023 року адвокатом подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що [PERSON] , як орендодавець отримувала орендну плату, а ставлячи свій підпис у відомостях, та отримуючи орендну плату за допомогою поштового переказу, не могла не розуміти що такі грошові кошти вона отримує саме за здану нею в оренду земельну ділянку. Недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати, але недійсність договору не повинна дестабілізувати цивільний оборот. Оскільки недійсність договору впливає на права та інтереси інших осіб, то при вирішенні спорів про недійсність договорів має враховуватися добросовісність як загальна засада цивільного законодавства та доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки). Поданий позов суперечить поведінці позивача, яка отримувала плату за користування земельною ділянкою. Позивачем у якості доказу відсутності її підпису на Договорі оренди, наданий висновок судового експерта Кукліна Є.Г. № СЕ-19/114-22/20691-ПЧ, який був проведений в рамках кримінального провадження №12020145160000096 від 21.11.2020 року. Відповідач вважає, що наданий висновок не може бути прийнятий як належний доказ у зв`язку з тим, що висновок експерта зроблений з порушенням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5). А тому, враховуючи вищевикладене, вважає поданий позов безпідставним, тому відповідно позовні вимоги задоволенню не підлягають. Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020145160000096 від 21.11.2020 року за ст., 358 ч.4 КК України, заслухавши сторони, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом та, посилаючись на те, що оспорювані правочини не укладала і не підписувала, позивачка просила скасувати запис про проведену державну реєстрацію речового права та зобов`язати відповідача повернути їй спірні земельні ділянки. Частиною третьою\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). За частиною першою\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»\~(тут і\~\~далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за\~статтею 18 цього Закону\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій\~статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (провадження\~\~№ 14-499цс19). У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року в справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від\~\~04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня\~2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)). Позивачем також заявлена вимога про скасування державної реєстрації договорів оренди землі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 17 Закону України «Про оренду землі»\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Як встановлено судом, рішенням державного реєстратора Бродівського районного управління юстиції Львівської області Терлецької Ольги Орестівни від 22 вересня 2019 року\~\~№ 24642965 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки\~\~площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008), яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом супроводжується внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником земельної ділянки\~\~площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008) на час подання позову є [PERSON] , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 534504 від 24 березня 2010 року. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша\~статті 317 ЦК України). Разом із тим, реєстрація неукладених між сторонами договорів оренди порушує права та законні інтереси позивачки на розпорядження\~\~власністю земельної ділянки\~\~площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008), яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 27-31). У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписувала (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону. За таких обставин, реєстрація права оренди ТзОВ «Броди Агро» на підставі неукладених договорів оренди землі не відповідає вимогам закону. За змістом\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Вказана судова практика є сталою, що підтверджується постановами Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 543/253/16-ц (провадження № 61-18491св20), від 03 листопада 2021 року у справі\~\~№ 125/2053/18 (провадження № 61-18916св20), від 01 грудня 2021 року у справі № 656/239/18 (провадження № 61-1429св21). На підставі викладеного, обґрунтованими є доводи позовної заяви про наявність правових підстав для скасування рішенням державного реєстратора Бродівського районного управління юстиції Львівської області Терлецької Ольги Орестівни від 22 вересня 2019 року\~\~№ 24642965 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки\~\~площею 0,4198 га (кадастровий номер 4620382400:02:003:0008), яка розташована на території Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У\~статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об' єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~(у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції на відміну від положень частини другої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Викладене свідчить, що з 16 січня 2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає. Водночас у пункті 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~до набрання чинності цим Законом. Отже, за змістом цієї норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня\~2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі\~№ 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц, провадження № 61-13586 св 20. Також, як вбачається з висновку почеркознавчої експертизи №СЕ-19/114-22/20691-ПЧ від 30.11.2022 року, проведеної Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром два підписи від імені [PERSON] в графах «орендодавець» у двох документах «Договорі №5682 оренди землі від 10.09.2015 року» укладеному між [PERSON] (орендодавець) та ТзОВ «Броди-Агро» в особі керівника Озійчук В.В. (орендар) та «Акті приймання-передачі земельної ділянки в оренду Додаток до Договору оренди землі №5682 від 10 вересня 2015 року», - виконані не [PERSON] , а іншою особою ( а.с.33-37; та оглянутих матеріалів кримінального провадження за № 12020145160000096 від 21.11.2020 року). Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги та скасування оспорюваного рішень державного реєстратора про проведення державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved