Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 14.02.2023 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивачка просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у сумі 26 275 грн. 83 коп.. Ухвалою суду від 08.03.2023 по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 04.04.2023. Ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив та зобов`язано надати довідку про розмір заборгованості по заробітній платі позивача. 15.03.2023 відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, однак відзив та довідку в установлений законом строк не подав і не повідомив про причини неподання. Дослідивши справу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Згідно ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що по 14.02.2023 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з АТ «СМНВО-Інжиніринг», звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України. В день звільнення [PERSON] , АТ «СМНВО-Інжиніринг» не виплатило належних сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України. Так позивачці не виплачено заробітну плату у сумі 26 275 грн. 83 коп., що підтверджується довідкою про заробітну плату колишнього працівника від 03.03.2023 № 16-07/107, копія якої міститься в матеріалах справи. Ураховуючи наведені обставини та положення закону вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Заборгованість по заробітній платі також суд визнає на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України у зв`язку з неподанням доказу відповідачем, який витребуваний судом. Встановлені обставини підтверджуються трудовою книжкою позивачки, наказом про звільнення № 461/ВК від 14.02.2023, довідкою про заробітну плату колишнього працівника від 03.03.2023 № 16-07/107, копії яких додані до справи. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачка надала усі можливі і наявні у неї докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивачки не надав, тому відповідно до ст.ст. 83, 84, 177 ЦПК України, суд погоджується з розміром заборгованості перед позивачкою, вказаним у позові. З наведеного вбачається, що права позивачки порушені і підлягають захисту, а тому заборгованість по заробітній платі слід стягнути. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved