Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

25 жовтня 2022 року до суду надійшла позовна заява ПСП "Україна" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач ПСП "Україна" посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що відповідно до умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 та додаткової угоди до договору від 05 листопада 2019 року № 1 позивач ПСП "Україна" надав відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 110000,00 грн. на будівництво ферми, з поверненням щомісячними платежами згідно графіку, з кінцевим строком повернення до 31 жовтня 2020 року. Відповідач [PERSON] повернув позику в сумі 23989,00 грн., решта позики в сумі 86011,00 грн. залишилась неповернутою. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов`язань в нього виникла заборгованість за договором: позика - 86011,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 5318,54 грн., три проценти річних від простроченої суми - 4989,82 грн., інфляційні втрати - 29599,07 грн., всього - 125918,43 грн. Відповідно до умов договору про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019 позивач ПСП "Україна" надав відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 96091,00 грн., з поверненням в строк до 31 грудня 2024 року. Відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за договором: позика - 96091,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 10793,78 грн., три проценти річних від простроченої суми - 647,63 грн., інфляційні втрати - 1057,00 грн., всього - 108589,41 грн. Відповідно до умов договору про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 позивач ПСП "Україна" надав відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 146000,00 грн., з поверненням щомісячними платежами рівними частинами, з кінцевим строком повернення до 31 липня 2025 року. Відповідач [PERSON] повернув позику в сумі 38500,00 грн., решта позики в сумі 107500,00 грн. залишилась неповернутою. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов`язань в нього виникла заборгованість за договором: позика - 107500,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 12075,34 грн., три проценти річних від простроченої суми - 724,52 грн., інфляційні втрати - 1182,50 грн., всього - 121482,36 грн. Відповідно до умов договору купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 позивач ПСП "Україна" продав відповідачу [PERSON] обладнання для утримання та проведення доїння великої рогатої худоби на суму 2464,00 грн., які відповідач повинен оплатити щомісячними платежами рівними частинами, з кінцевим строком повернення до 31 серпня 2025 року. Відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за договором: вартість обладнання - 2464,00 грн., пеня за прострочення виконання зобов`язання по оплаті товару - 276,78 грн., три проценти річних від простроченої суми - 15,19 грн., інфляційні втрати - 27,10 грн., всього - 2783,07 грн. На підставі викладеного позивач ПСП "Україна" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договорами в сумі 358773,27 грн. (в тому числі: борг - 292066 грн., пеня за порушення договірних зобов`язань - 28464,44 грн., три проценти річних від простроченої суми - 6377,16 грн., інфляційні втрати - 31865,67 грн.) та витрати по сплаті судового збору в сумі 5381,61 грн., всього - 364154,88 грн. 07 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 17 січня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечив проти позову. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що договір про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 був укладений між позивачем ПСП "Україна" та відповідачем [PERSON] , як фізичною особою. Разом з тим, договір про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019, договір про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 та договір купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 були укладені між позивачем ПСП "Україна" та відповідачем [PERSON] , як фізичною особою-підприємцем. Відповідно до вимог ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Оскільки відповідач [PERSON] був стороною у господарських договорах як фізична особа - підприємець, тому вирішення даного спору віднесено до компетенції господарських судів. За таких обставин відповідач [PERSON] просить суд закрити провадження в даній цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 14 лютого 2023 року від позивача ПСП "Україна" надійшла відповідь на відзив, якою позивач підтримав позовні вимоги. Додатково позивач пояснив, що відповідач [PERSON] зареєстрував свою підприємницьку діяльність 09 червня 2020 року та припинив свою підприємницьку діяльність 26 жовтня 2020 року, тому зобов`язання з оплати за спірними договорами виникли у фізичної особи, яка не була фізичною особою - підприємцем. Відносини між позивачем ПСП "Україна" та відповідачем [PERSON] мали ознаки господарських відносин до моменту припинення підприємницької діяльності відповідача. Проте, з огляду на те, що момент виникнення грошових зобов`язань у відповідача настав після державної реєстрації припинення його підприємницької діяльності, тому позивач наполягає, що відповідачем у даній цивільній справі має бути фізична особа, а спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. 16 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача ПСП "Україна" Гладуненко Ю.В. підтримала позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечили проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Щодо статусу відповідача та юрисдикції суду. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди\~розглядають справи\~у спорах,\~що виникають\~у зв`язку\~із здійсненням\~господарської діяльності\~(крім\~справ,\~передбачених частиною\~другою цієї\~статті),\~та інші\~справи у\~визначених законом\~випадках,\~зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Згідно ч.1 ст.45 ГПК України с торонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4\~цього Кодексу. При цьому, згідно ч.2 ст.4 ГПК України ю ридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Отже, визначальним для розмежування цивільної та господарської юрисдикції справ є участь у відносинах, з приводу яких виник спір, суб`єкта господарської діяльності. Згідно ч.9 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, не може бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було підстав, визначених Господарським процесуальним кодексом України. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин.\~ У разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа - підприємець відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Відтак, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права та обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17. Згідно п.4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за наявності відомостей про припинення діяльності суб`єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 ГК України суб`єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6\~частини першої статті 80 ГПК України господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У справах про визнання недійсним акта, раніше виданого ліквідованим органом, господарський суд вправі замінити його іншим органом, на який покладено видання відповідних актів. Г ромадянин, який мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25\~ГПК України та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов`язків від одного суб`єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК України, повинна містити дані, визначені в пункті 2\~частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб`єкта підприємницької діяльності). З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрував проведення підприємницької діяльності 09 червня 2020 року. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрував припинення підприємницької діяльності 26 жовтня 2020 року. Отже, відповідач [PERSON] займався підприємницькою діяльністю як фізична особа - підприємець з 09 червня 2020 року по 26 жовтня 2010 року. Позивач ПСП "Україна" пред`явив позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості 25 жовтня 2022 року, тобто після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності відповідача. Спір, який виник між сторонами, пов`язаний з підприємницькою діяльністю відповідача [PERSON] , що здійснювалася ним раніше. Таким чином, права та обов`язки ФОП [PERSON] за укладеними з його участю договорами не припиняються, а залишаються за ним як за фізичною особою. Відтак, дану справу необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства. 20 серпня 2019 року між позивачем ПСП "Україна" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про співпрацю № 20/08-Ми (л/с 36-43), за умовами якого сторони домовились про співробітництво по розвитку тваринництва шляхом участі в проекті по створенню сімейних молочних ферм. ПСП "Україна" в даному договорі виступило як гарант консультаційної та фінансової підтримки [PERSON] при створенні сімейних молочних ферм. Договір про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019. Відповідно до умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 та додаткової угоди до договору від 05 листопада 2019 року № 1 (л/с 18-21), укладених між сторонами в рамках дії договору про співпрацю від 20 серпня 2019 року № 20/08-Ми, позивач ПСП "Україна" надав відповідачу [PERSON] грошову позику в розмірі 110000 грн. на будівництво ферми, з поверненням щомісячними платежами згідно графіку, з кінцевим строком повернення до 31 жовтня 2020 року. На виконання своїх договірних зобов`язань позивач ПСП "Україна" передав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 110000,00 грн. шляхом їх зарахування на картковий рахунок відповідача, а саме: платіжним дорученням № BIG343 від 04 жовтня 2019 року на суму 80000,00 грн. (л/с 29) та платіжним дорученням № BIG1213 від 23 квітня 2020 року на суму 30000,00 грн. (л/с 30). На виконання своїх договірних зобов`язань відповідач [PERSON] повернув позивачу ПСП "Україна" позику в сумі 23989,00 грн. Проте, відповідач [PERSON] не виконав решту своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за позикою в сумі 86011,00 грн. У зв`язку з несвоєчасним поверненням суми позики, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно повернутої позики за кожен день прострочення, відповідно до положень п.7.3 договору про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 6) вбачається, що розмір пені за несвоєчасне повернення суми позики за період з 01 листопада 2020 року по 30 квітня 2021 року становить 5318,54 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахувавши три проценти річних та інфляційні збитки від простроченої суми заборгованості. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 7) вбачається, що розмір трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за період з 01 листопада 2020 року по 07 жовтня 2022 року становить 4989,82 грн. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 8) вбачається, що розмір інфляційних збитків від простроченої суми заборгованості за період з 01 листопада 2020 року по 31 серпня 2022 року становить 29599,07 грн. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 становить: позика - 86011,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 5318,54 грн., три проценти річних від простроченої суми - 4989,82 грн., інфляційні втрати - 29599,07 грн., всього - 125918,43 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти розрахованого позивачем ПСП "Україна" розміру заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 в загальній сумі 125918,43 грн. Договір про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019. Відповідно до умов договору про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019 (л/с 22-24), укладеного між сторонами в рамках дії договору про співпрацю від 20 серпня 2019 року № 20/08-Ми, позивач ПСП "Україна" надав ФОП [PERSON] грошову позику в розмірі 96091,00 грн., з поверненням в строк до 31 грудня 2024 року. На виконання своїх договірних зобов`язань позивач ПСП "Україна" передав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 96091,00 грн. шляхом їх зарахування на картковий рахунок відповідача, а саме: платіжним дорученням № BIG588 від 02 грудня 2019 року на суму 96091,00 грн. (л/с 31). Відповідач [PERSON] допустив нецільове використання позики, у зв`язку з чим 27 червня 2022 року позивач ПСП "Україна" пред`явив боржнику вимогу про дострокове повернення позики (л/с 44), відповідно до положень п.6.1.3, п.6.4.5 договору про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019. З поштового повідомлення (л/с 45) вбачається, що 11 липня 2022 року відповідач [PERSON] отримав вимогу ПСП "Україна" про дострокове повернення позики. Проте, в порушення вимог ч.2 ст.530 ЦК України відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за позикою в сумі 96091,00 грн. При цьому, в судовому засіданні представник позивача ПСП "Україна" Гладуненко Ю.В. пояснила, що відповідач [PERSON] не надав позикодавцю жодних документів на підтвердження цільового використання позики - закупівлі обладнання для сімейної молочної ферми, чим порушив свої обов`язки, визначені п.6.4.3 договору про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019. В свою чергу, в судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що він не надавав позикодавцю - позивачу ПСП "Україна" документи, що підтверджують придбання за рахунок отриманої позики обладнання та оплату його вартості. У зв`язку з несвоєчасним поверненням суми позики, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно повернутої позики за кожен день прострочення, відповідно до положень п.7.3 договору про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 9) вбачається, що розмір пені за несвоєчасне повернення суми позики за період з 18 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року становить 10793,78 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахувавши три проценти річних та інфляційні збитки від простроченої суми заборгованості. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 10) вбачається, що розмір трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за період з 18 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року становить 647,63 грн. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 11) вбачається, що розмір інфляційних збитків від простроченої суми заборгованості за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року становить 1057,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] за договором про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019 становить: позика - 96091,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 10793,78 грн., три проценти річних від простроченої суми - 647,63 грн., інфляційні втрати - 1057,00 грн., всього - 108589,41 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти розрахованого позивачем ПСП "Україна" розміру заборгованості за договором про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019 в загальній сумі 108589,41 грн. Договір про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 Відповідно до умов договору про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 (л/с 25-26), укладеного між сторонами в рамках дії договору про співпрацю від 20 серпня 2019 року № 20/08-Ми, позивач ПСП "Україна" надав ФОП [PERSON] грошову позику в розмірі 146000,00 грн., з поверненням щомісячними платежами рівними частинами в розмірі по 38000,00 грн. щорічно, починаючи з 01 липня 2021 року, з кінцевим строком повернення до 31 липня 2025 року. На виконання своїх договірних зобов`язань позивач ПСП "Україна" передав у власність відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 146000,00 грн. шляхом їх зарахування на картковий рахунок відповідача, а саме: платіжним дорученням № BIG241 від 19 червня 2020 року на суму 44000,00 грн. (л/с 32), платіжним дорученням № BIG301 від 02 липня 2020 року на суму 44000,00 грн. (л/с 33) та платіжним дорученням № BIG386 від 16 липня 2020 року на суму 58000,00 грн. (л/с 34). На виконання своїх договірних зобов`язань відповідач [PERSON] повернув позивачу ПСП "Україна" позику в сумі 38500 грн. Проте, починаючи з липня 2022 року відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобов`язання щодо повернення решти позики в сумі 107500,00 грн. Відповідач [PERSON] допустив нецільове використання позики, у зв`язку з чим 27 червня 2022 року позивач ПСП "Україна" пред`явив боржнику вимогу про дострокове повернення позики в сумі 107500,00 грн. (л/с 44), відповідно до положень п.6.1.3, п.6.4.3 договору про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20. З поштового повідомлення (л/с 45) вбачається, що 11 липня 2022 року відповідач [PERSON] отримав вимогу ПСП "Україна" про дострокове повернення позики. Проте, в порушення вимог ч.2 ст.530 ЦК України відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за позикою в сумі 107500,00 грн. При цьому, в судовому засіданні представник позивача ПСП "Україна" Гладуненко Ю.В. пояснила, що відповідач [PERSON] не надав позикодавцю жодних документів на підтвердження цільового використання позики - закупівлі великої рогатої худоби для сімейної молочної ферми, чим порушив свої обов`язки, визначені п.6.4.4 договору про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20. В свою чергу, в судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що він не надавав позикодавцю - позивачу ПСП "Україна" документи, що підтверджують придбання за рахунок отриманої позики великої рогатої худоби та оплату її вартості. У зв`язку з несвоєчасним поверненням суми позики, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно повернутої позики за кожен день прострочення, відповідно до положень п.7.3 договору про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 12) вбачається, що розмір пені за несвоєчасне повернення суми позики за період з 18 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року становить 12075,34 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахувавши три проценти річних та інфляційні збитки від простроченої суми заборгованості. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 13) вбачається, що розмір трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за період з 18 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року становить 724,52 грн. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 14) вбачається, що розмір інфляційних збитків від простроченої суми заборгованості за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року становить 1182,50 грн. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] за договором про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 становить: позика - 107500,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 12075,34 грн., три проценти річних від простроченої суми - 724,52 грн., інфляційні втрати - 1182,50 грн., всього - 121482,36 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти розрахованого позивачем ПСП "Україна" розміру заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 в загальній сумі 121482,36 грн. Договір купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20. Відповідно до умов договору купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 (л/с 27-28), укладеного між сторонами в рамках дії договору про співпрацю від 20 серпня 2019 року № 20/08-Ми, позивач ПСП "Україна" продав ФОП [PERSON] обладнання для утримання та проведення доїння великої рогатої худоби на суму 2464,00 грн., які відповідач повинен оплатити рівними частинами щорічно, починаючи з 2021 року, з кінцевим строком повернення до 31 серпня 2025 року. 17 вересня 2019 року на виконання своїх договірних зобов`язань позивач ПСП "Україна" передав у власність відповідачу [PERSON] обладнання: 2 шт. стаканів для дезінфекції сосків за ціною по 148,50 грн. на суму 297,00 грн., регулятор швидкості РС-4,0-ПС вартістю 1767,15 грн., 1,5 шт. мастила до вакуумного насоса за ціною по 266,80 грн. на суму 400,20 грн. (податкова накладна № 374 від 17 вересня 2019 року - л/с 35). Відповідач [PERSON] прийняв від продавця обладнання, але не оплачує його вартість у строки, визначені п.6.2.1 договору купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20. У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати вартості придбаного обладнання, 27 червня 2022 року позивач ПСП "Україна" пред`явив боржнику вимогу про дострокове повернення вартості придбаного обладнання (л/с 44), відповідно до положень п.7.4 договору купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20. З поштового повідомлення (л/с 45) вбачається, що 11 липня 2022 року відповідач [PERSON] отримав вимогу ПСП "Україна" про дострокове повернення позики. Проте, в порушення вимог ч.2 ст.530 ЦК України відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 2464,00 грн. У зв`язку з простроченням виконанням зобов`язань по оплаті обладнання, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від неоплаченої вартості за кожен день прострочення, відповідно до положень п.7.2 договору купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 15) вбачається, що розмір пені за несвоєчасну оплату обладнання за період з 18 липня 2022 року по 07 жовтня 2022 року становить 276,78 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивач ПСП "Україна" застосував до боржника - відповідача [PERSON] положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахувавши три проценти річних та інфляційні збитки від неоплаченої вартості обладнання. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 16) вбачається, що розмір трьох процентів річних від неоплаченої вартості обладнання за період з 18 липня 2022 року по 30 вересня 2022 року становить 15,19 грн. З розрахунку ПСП "Україна" (л/с 17) вбачається, що розмір інфляційних збитків від неоплаченої вартості обладнання за період з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року становить 27,10 грн. Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] за договором купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 становить: вартість обладнання - 2464,00 грн., пеня за прострочення виконання зобов`язання по оплаті товару - 276,78 грн., три проценти річних від простроченої суми - 15,19 грн., інфляційні втрати - 27,10 грн., всього - 2783,07 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не надав заперечень проти розрахованого позивачем ПСП "Україна" розміру заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 в загальній сумі 2783,07 грн. Правові норми, застосовані судом при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1046 ЦК України д оговір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України д оговір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України п озичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України п озика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України я кщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048\~цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України я кщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст.655 ЦК України з а договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст.656 ЦК України п редметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Особливості купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості визначаються законом. Згідно ч.1 ст.662 ЦК України п родавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно ч.1 ст.689 ЦК України п окупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно ч.1 ст.692 ЦК України п окупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ч.2 ст.692 ЦК України п окупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Згідно ч.1 ст.694 ЦК України д оговором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Згідно ч.2 ст.694 ЦК України т овар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.695 ЦК України д оговором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Згідно ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.2 ст.712 ЦК України д о договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України в иконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ч.1 ст.547 ЦК України п равочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.548 ЦК України в иконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України п енею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України п раво на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ч.1 ст.551 ЦК України п редметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Згідно ч.2 ст.551 ЦК України я кщо предметом\~неустойки є\~грошова сума,\~її розмір\~встановлюється договором\~або актом\~цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Згідно ч.1 ст.552 ЦК України с плата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України б оржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України б оржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальні висновки суду по справі. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПСП "Україна", як позикодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який не виконав свої зобов`язання, стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 в загальній сумі 125918,43 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПСП "Україна", як позикодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який не виконав свої зобов`язання, стягнення заборгованості за договором про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019 в загальній сумі 108589,41 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПСП "Україна", як позикодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який не виконав свої зобов`язання, стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 в загальній сумі 121482,36 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПСП "Україна", як продавець, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як покупця, який не виконав свої зобов`язання, стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 в загальній сумі 2783,07 грн. Суд критично оцінює пояснення в судових дебатах представника відповідача [PERSON] про те, що оскільки умовами договору про співпрацю № 20/08-Ми, укладеного між сторонами, передбачено форс-мажорні обставини, зокрема, війна, тому позивач ПСП "Україна" не може вимагати від відповідача [PERSON] повернення заборгованості за вказаними вище договорами до закінчення війни. Дійсно, положеннями п.4.1, п.4.2, п.4.3 договору про співпрацю № 20/08-Ми, укладеного між позивачем ПСП "Україна" та відповідачем [PERSON] , сторони обумовили свої дії в умовах форс-мажорних обставин, зокрема, в умовах війни. Проте, вказаними положеннями договору не передбачено звільнення боржника - відповідача [PERSON] від виконання його договірних зобов`язань перед позивачем ПСП "Україна", а лише передбачена можливість обговорення сторонами заходів для подальшого виконання договору. В судовому засіданні представник позивача ПСП "Україна" Гладуненко Ю.В. та відповідач [PERSON] пояснили, що вони не зустрічались та не обговорювали можливості внесення змін до вказаних вище договорів, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану. Суд звертає увагу, що навіть після пред`явлення позову та відкриття провадження в даній цивільній справі сторони також не виявили бажання зустрітись та обговорити між собою можливості внесення змін до вказаних вище договорів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПСП "Україна" заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 20 вересня 2019 року № 20/09/2019 в сумі 125918,43 грн., в тому числі: позика - 86011,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 5318,54 грн., три проценти річних від простроченої суми - 4989,82 грн., інфляційні втрати - 29599,07 грн. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПСП "Україна" заборгованість за договором про надання позики на закупівлю обладнання від 29 листопада 2019 року № 29/11/2019 в сумі 108589,41 грн., в тому числі: позика - 96091,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 10793,78 грн., три проценти річних від простроченої суми - 647,63 грн., інфляційні втрати - 1057,00 грн. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПСП "Україна" заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги на купівлю великої рогатої худоби від 18 червня 2020 року № 18/06/20 в сумі 121482,36 грн., в тому числі: позика - 107500,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення позики - 12075,34 грн., три проценти річних від простроченої суми - 724,52 грн., інфляційні втрати - 1182,50 грн. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПСП "Україна" заборгованість за договором купівлі-продажу обладнання від 24 червня 2020 року № 24/06/20 в сумі 2783,07 грн., в тому числі: вартість обладнання - 2464,00 грн., пеня за прострочення виконання зобов`язання по оплаті товару - 276,78 грн., три проценти річних від простроченої суми - 15,19 грн., інфляційні втрати - 27,10 грн. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПСП "Україна" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 5381,60 грн.

Outcome: approved