Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, до суду звернулася [PERSON] . Позов мотивований тим, що юридична необізнаність, сімейні обставини, карантинні обмеження, воєнний стан, зміни в законодавстві, незнання про існування заповіту - стало причиною і перешкодило позивачу своєчасно звернутися до нотаріальної контори та призвело до порушення права останньої з приводу оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява в якій остання просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач Остерська міська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, в матеріалах справи міститься заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника міської ради. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи та встановив обставини, що викладені нижче. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2021 року, яка на день смерті була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею - 1,31 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пархимівської сільської ради (нині Остерської міської ради), Чернігівського (Козелецького) району Чернігівської області. 18 листопада 1994 року [PERSON] склала заповіт, де все своє майно де все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що після її смерті, буде їй належати заповіла позивачу [PERSON] . Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь. Відповідно до ст. 1233 ЦК України (в редакції 2003 року) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] з поважних причин, а саме: остання фактично прийняла спадщину (доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку, сплачувала платежі тощо) і через юридичну необізнаність, сімейні обставини, карантинні обмеження, воєнний стан та зміни в законодавстві, думала, що не пропустила встановленого чинним законодавством України строку для подання заяви на прийняття спадщини. Крім того, позивач не знала про існування даного заповіту, і про те, що його складено саме на її ім`я. Позивач звернулася із заявою на прийняття спадщини до державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом земельну ділянку (пай), після смерті [PERSON] , оскільки фактично позивач вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус, не прийняла заяву і відмовила останній видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивач пропустила строк подання заяви встановлений чинним законодавством України для прийняття спадщини і для цього необхідне рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Тому позивач звимушена звернутися до суду з даним позовом з метою визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, і з подальшим оформленням права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті [PERSON] . Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved