Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" заборгованість за спожитий природний газ в сумі 3 684,49 грн, інфляційні втрати в сумі 318,16 грн, 3 % річних в сумі 114,01 грн та судовий збір в сумі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на ім`я відповідачки по справі [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення обліку операцій щодо нарахувань за спожитий природний газ, який постачається Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що в період з 30.09.2019 по 03.11.2022 відповідачка [PERSON] не в повному обсязі та несвоєчасно здійснювала оплату за постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, становить 4\~116,67 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялись на адресу відповідачки за останнім відомим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно доданого позивачем до позовної заяви розрахунку споживання природного газу, 31 травня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на ім`я [PERSON] , [INFO] , було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] зі споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , за яким за період з 31.05.2019 по 03.11.2022, наявний борг в розмірі 3 684,49 грн. Згідно довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" вбачається, що споживачу [PERSON] , яка проживає (зареєстрована) за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.05.2022 ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" надавались послуги з постачання природного газу. У відповідності до наявного в матеріалах справи фінансового стану рахунку, за період з вересня 2019 року по листопад 2022 року по особовому рахунку споживача [PERSON] № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , наявний борг в розмірі 3\~684,48 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово - комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII). Відповідно до статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною першою статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. Статтею 19 Закону №2189-VIII передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Розділом ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 встановлено, що побутовий споживач зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору (пункт 32). Згідно положень частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що додані позивачем до позовної заяви документи по особовому рахунку № [NUMBER] містять розбіжності щодо споживачів природного газу, періоду виникнення та суми заборгованості за спожитий природний газ, зокрема, в них наявні відомості відносно трьох різних споживачів природного газу по [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , у зв`язку з чим вказані документи не можуть слугувати доказом на підтвердження викладених в позові обставин щодо наявності у відповідачки по справі [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. Інших доказів на підтвердження укладення між сторонами по справі договору з постачання природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] та наявності у відповідачки по справі [PERSON] заборгованості за споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , позивачем в ході розгляду справи надано не було. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, є необґрунтованими, недоведеними, та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed