Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу, виданого Уманським міськрайонним судом 15.05.2018 р. у справі № 705/1697/18, та з дня подання цього позову щомісячно стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2800,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць; покласти на відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позову посилалась на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області. Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду від 18.10.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які після розлучення залишилися проживати з нею. Згідно судового наказу № 705/1697/18, виданого міськрайонним судом 15.05.2018 року з відповідача [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання їхніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину - до досягнення дітьми повноліття. Доходи позивача значно зменшилися, а матеріальні та духовні потреби неповнолітньої особи вимагають значно більших витрат. Відповідач сплачує на сина [PERSON] мінімальний розмір аліментів, тому вказаний розмір є недостатнім. Крім того, на її матеріальній стан впливає наявність на її утриманні непрацездатної матері - [PERSON] , [INFO] , пенсіонерки, інваліда ІІІ-ї групи. Питання про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в позові позивач не ставить, оскільки син проживає з батьком. У ході розгляду справи, 17.08.2022 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог відзиву відповідач посилався на те, що твердження позивача в позовній заяві не повністю відповідають фактичним обставинам справи. Також у відзиві вказано, що разом з позивачем вони мають спільних синів, [PERSON] та [PERSON] . Старший син [PERSON] , [INFO] проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Молодший син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, на користь якої він сплачує аліменти на утримання сина на підставі судового наказу Уманського міськрайонного суду від 15.05.2018 р. в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму. Увесь час, починаючи з дня народження дітей і по теперішній час, він не припиняв утримувати та матеріально забезпечувати синів. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів розміру понесених витрат на сина [PERSON] щомісячно. Відповідач вказує, що не має можливості сплачувати такі кошти, оскільки розмір її заробітної плати складає близько 4200 грн щомісячно. При стягненні з нього аліментів у розмірі 2800 грн на одну дитину, виходить, що він самостійно повинен забезпечувати одного із синів, який проживає з позивачем, прожитковим мінімумом, встановленим на державному рівні, але на утримання іншого їх сина коштів у нього не залишиться. Позивач [PERSON] у судове засідання 06.04.2023 не з`явилась, у заяві, що надійшла до суду 15.03.2023, просила розглядати справу без її участі за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте від його представника - адвоката Цімохи Р.Р. до суду надійшла заява від 06.04.2023, в якій він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглядати справу без нього та відповідача. В заяві вказано, що відзив він підтримує в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2012 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 8). Судовим наказом Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.05.2018 було стягнуто із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , у вигляді твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та сина [PERSON] , [INFO] , у вигляді твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 25.04.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). Згідно з довідкою про доходи, виданою приватним нотаріусом Пархоменко Н.М. від 09.06.2022 за № 224/01-14, [PERSON] працює у приватного нотаріуса Пархоменко Н.М. на посаді секретаря і загальна сума доходу за період з грудня 2021 року по травень 2022 року становить 32296,53 грн. (а.с. 10). Відповідно до довідки ОСББ «Івана Гонти, 24» за № 10 від 08.06.2022 [PERSON] постійно проживає по [ADDRESS] разом із сином [PERSON] та [PERSON] (матір`ю) (а.с. 11). Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК за № 134560 [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІІ групи з 01.07.2008 року у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 14). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК за № 341178 [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІІ групи з 03.06.2013 року у зв`язку із загальним захворюванням (а.с. 31). Згідно з актом проживання КП «Уманське РЕУ № 3» на підставі звернення [PERSON] складено акт про те, що зі слів [PERSON] , проживаючої по [ADDRESS] , та [PERSON] , проживаючої по [ADDRESS] , громадянин [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає по [ADDRESS] (а.с. 32). Згідно з довідкою про доходи, виданою ТОВ «Уманьпиво» від 15.08.2022 за № 59, [PERSON] працює на посаді оператора котельні і загальна сума доходу за період з січня 2022 року по липень 2022 року становить 49580,50 грн (а.с. 37). Відповідно до інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.08.2022 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира по [ADDRESS] (а.с. 41). Згідно з інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.08.2022 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира по [ADDRESS] (а.с. 42). Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. У ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182 - 184, 192 СК України. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі [PERSON] , пред`являючи позов. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке. Позивачем до позовної заяви не додано будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених нею у позовній заяві, а саме тих, що стосується доходів та витрат відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також суд критично ставиться до твердження позивача про те, що на її утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є інвалідом ІІІ групи, оскільки відповідач [PERSON] теж на своєму утриманні має матір інваліда ІІІ групи. Причому ці обставини вже існували під час видачі судового наказу про стягнення аліментів від 15.05.2018. Усупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено обставин, передбачених статтею 192 СК України, а саме зміна майнового (покращення/погіршення) стану її та відповідача, погіршення їх чи дитини стану здоров`я після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. При цьому суд не бере до уваги заяву позивача разом з долученими до неї додатками, яка надійшла до суду 15.03.2023, оскільки вказані докази були подані після початку розгляду справи по суті. Як вбачається зі змісту статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Водночас суд враховує ту обставину, що спільний син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком - відповідачем [PERSON] та перебуває на його утриманні, про що вказує у своєму відзиві відповідач та підтверджує у своєму позові позивач [PERSON] . Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві не міститься жодного посилання на обставини, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, вказано лише, що відповідач має, на думку позивача, значний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на сина в розмірі 2800,00 гривень. Позов ґрунтується цілком на цьому твердженні, при цьому будь-якого доказу на підтвердження наявності обставин для зміни способу стягнення аліментів позивачем не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення позову та зміни способу стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed