Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,1 га, з урахуванням площі земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] , а саме 507/1000 частин земельної ділянки, [PERSON] 273/1000, [PERSON] 220/1000. В обґрунтування вимог вказано, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Будинок за вказаною адресою знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га, співвласниками якої є позивач - в розмірі 507/1000 га та відповідачі: [PERSON] - в розмірі 273/1000 га та [PERSON] - в розмірі 220/1000 га. Позивач не може оформити право приватної власності на належну їй частину вказаної земельної ділянки, погодивши з відповідачами розроблений на її замовлення спеціалістами землевпорядної організації проект угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки відповідачі відсутні за адресою будинковолодіння, а інших відомостей про їх місцезнаходження позивач не має, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 19.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 31). Ухвалою від 19.07.2022 року призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення такої експертизи (а.с. 157). Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. 13.04.2023 року від представника третьої особи Житомирської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Від відповідачів відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачам в порядку, визначеному ЦПК України, проте матеріали повернулись до суду не врученими відповідачам. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.08.2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сетаком В.Я. та зареєстрованим в реєстрі за номером 7893, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177416630 від 14.08.2019 року (а.с. 5-9). Будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0, 1000 га, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №246604966 від 02.03.2021 року про земельну ділянку з кадастровим номером 1810136300:09:003:0008. Відповідачам на праві спільної часткової власності належать наступні частки вказаної земельної ділянки: [PERSON] - 273/1000 та [PERSON] - 220/1000 (а.с. 12). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №246607238 від 02.03.2021 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 кожній належить квартира [ADDRESS] (а.с. 13). Рішенням Житомирської міської ради від 03.04.2020 року №1843 позивачу на підставі її заяви від 09.10.2019 року надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах м. Житомира (а.с. 10). Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , з якою позивачем було укладено договір про розроблення угоди щодо розподілу та встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , виготовлено проект угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1000 га за вказаною адресою (а.с. 29-30). Однак, як зазначалося вище, у зв`язку з відсутністю відповідачів за місцем проживання та відсутністю інформації щодо їх місцеперебування, позивач не може підписати таку угоду між всіма свіввласниками земельної ділянки, тобто відповідачами, та, відповідно, оформити право приватної власності на належну їй частину земельної ділянки. На виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області та виконавчим комітетом Житомирської міської ради надано технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:09:003:0008, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69-99). Згідно висновку експерта №519/12-2022 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, проведеної на виконання ухвали суду від 19.07.2022 року, поділ земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:09:003:0008 площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відповідно до вимог нормативно-правових актів і часток співвласників в розмірі [PERSON] - 507/1000, [PERSON] - 273/1000 та [PERSON] - 220/1000, є технічно можливим. Надано два можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою (а.с. 186-204). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 13 ЦПК України). Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 41\~Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 357 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною першою статті 88 ЗК України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю застосовуються до права користування земельною ділянкою. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п?ята статті 319 ЦК України). При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд виходить з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками та визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16. Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Згідно п.п. 21, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при вирішення цивільних справ» виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК (2768-14) бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Для визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою [ADDRESS] , судом призначалась судова земельно-технічна експертиза, експертом запропоновано два можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Вивчивши варіанти можливого поділу земельної ділянки, врахувавши позицію сторін, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта №519/12-2022 від 16.12.2022 року та вважає, що запропонований експертом 1 варіант порядку користування земельною ділянкою відповідає якнайкращим інтересам сторін, відповідає ідеальним часткам кожного із співвласників, забезпечує можливість користування земельною ділянкою всіма співвласниками, сприятиме уникненню спірних питань, оскільки більш наближений до фактичного користування співвласниками земельною ділянкою, а саме найбільш доцільним, тому саме за цим варіантом суд вважає доцільним встановити порядок користування земельною ділянкою, який найбільше відповідає принципу балансу інтересів сторін. Так, за варіантом №1: - для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку пропонується надати земельну ділянку площею 507,0 кв.м (0,0507 га), що на схемі позначена під №1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 1-2-14-15-16-17-18-19-20-21-22-23-7-8-9-10-11-12-13-1 зі сторонами: 6,47м-3,16м-2,74м-3,06м-2,98м-2,2м-1,01м-1,5м- лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «Б»)-3,78м-4,85м-17,29м-7,09м-18,5м- 7,6м-7,6м-26,63м-7, 0м-8,11м. - для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку пропонується надати земельну ділянку площею 273,0 кв.м (0,0273 га), що на схемі позначена під №2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 2-3-28-27-26-25-6-7-23-22-21-20-19-18-17-16-15-14-2 зі сторонами: 8,42м-11,91м-4,68м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «Б»)-4,71м-9,24м-3,87м-17,29м-4,85м-3,78м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «Б»)-1,5м-1,01м-2,2м-2,98м-3,06м-2,74м-3,16м, в тому числі ділянку площею 1,5 кв.м (0,00015 га), що на схемі позначена під №2-1 (зображена жовтим кольором зі штрихуванням), яка проходить по точках: 18-19- 20-24-18, зі сторонами: 1,01м-1,5м-1,0м-1,63м пропонується надати з обмеженим використанням для забезпечення [PERSON] можливістю доступу, обслуговування та поточного ремонту житлового будинку (літ. «Б») відповідно до п. 6.1.41 ДБНБ.2.2-12:2019. - для забезпечення доступу [PERSON] до відповідної частини житлового будинку пропонується надати земельну ділянку площею 220,0 кв.м (0,0220 га), що на схемі позначена під №3 (зображена блакитним кольором), яка проходить по точках: 3-4-5-6-25-26-27-28-3 зі сторонами: 7,6м-7,56м-18,72м-9,24м-4,71м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «Б»)-4,68м-11,91м. Для можливості забезпечення доступу [PERSON] до частини земельної ділянки, яка розташована південніше житлового будинку (літ. «Б») та примикає до тильного фасаду будинку пропонується: \~ \~ \~ \~влаштувати в зовнішній стіні тильного фасаду житлового будинку (літ. «Б») дверний проріз з влаштуванням дверного блоку (схема поділу земельної ділянки зображено на схемі в додатку № 1-а до даного висновку) або надати ділянку площею 18,6 кв.м (0,00186 га), що на схемі позначена під №3-1 (зображена блакитним кольором з діагональним штрихуванням), яка проходить по точках: 29-27-34-33-26-32-31-30-29, зі сторонами: 1,43м-5,81м-5,1м-6,21м-1,0м-7,21м-7,1м-5,78м з обмеженим використанням можливості проходу відповідно до п.7.26 Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном (НДР ІУ.3.1-2016/1, № держреєстрації 0116U006195, Київський НДІСЕ МЮ України, 2016) (схема поділу земельної ділянки зображено на схемі в додатку №1-6 до даного висновку). Проте, оскільки влаштувати в зовнішній стіні тильного фасаду житлового будинку (літ. «Б») дверний проріз з влаштуванням дверного блоку потребує додаткових матеріальних затрат для [PERSON] , суд вважає за доцільне встановити порядок користування шляхом надання [PERSON] ділянки площею 18,6 кв.м (0,00186 га), що на схемі позначена під №3-1 (зображена блакитним кольором з діагональним штрихуванням), яка проходить по точках: 29-27-34-33-26-32-31-30-29, зі сторонами: 1,43м-5,81м-5,1м-6,21м-1,0м-7,21м-7,1м-5,78м з обмеженим використанням можливості проходу (схема поділу земельної ділянки зображено на схемі в додатку №1-6 до даного висновку). Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, враховуючи також те, з урахуванням балансу інтересів обох сторін, встановивши порядок користування земельною ділянкою відповідно до 1 варіанту, запропонованого експертом у висновку від 16.12.2022 року №519/12-2022, оскільки вважає його найбільш прийнятним, враховуючи майнові права та інтереси сторін та сприяючи кожному з них користуватися житловим будинком та земельною ділянкою за призначенням, що відповідає інтересам сторін та надає можливість нормального користування, суд дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд дійшов наступного висновку. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 908, 00 грн (а.с. 1). Крім цього, за проведення судової земельно-технічної експертизи позивачем сплачено 7550, 80 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.2679899487.1 від 19.09.2022 року (а.с. 173). Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 8458, 80 грн, тобто по 4229, 40 грн з кожного.

Outcome: approved