Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

14 лютого 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 5,52 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . У встановлений Законом строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що його мати [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала. Позивач зазначає, що отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, у зв`язку з чим звернувся до суду. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року було відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є сином померлого [PERSON] , на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 20). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11 липня 2007 року (а. с. 18). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] , належав [PERSON] (батьку позивача у відповідності до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду та свідоцтва про право власності на житловий будинок (а .с. 8-12, 21). Однак листом державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки мати позивача [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, яка є спадкоємицею першої черги (а. с. 17). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень\~статей 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 1статті 1296Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Згідно із ч.ч.1,2ст.1220\~Цивільного кодексу\~України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою . У відповідності до ч.ч.1,5ст.1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2ст.\~1269\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1ст.1270\~Цивільного кодексу\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. У абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого та має право на спадкування за законом на майно. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved