Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратла право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим відділом приватизації Волочиського міськвиконкому 20.06.1994. Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 26.05.2021 рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області. Відповідач зареєстрована в належноній позивачеві квартирі, однак 20.01.2020 вона переїхала до батьків в м. Запоріжжя де постійно проживає. Відповідач добровільно зняття з реєстрації не бажає, що позбавляє позивача, як власників житла, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Позивач змушений нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг, що нараховуються на відповідача, що не проживає. Позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано, а тому розгляд справи проведено за його відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим відділом приватизації Волочиського міськвиконкому 20.06.1994. Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 26.05.2021 рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області. Відповідач зареєстрована в належноній позивачеві квартирі, однак 20.01.2020 вона переїхала до батьків в м. Запоріжжя де постійно проживає. Відповідач добровільно зняття з реєстрації не бажає, що позбавляє позивача, як власників житла, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Вказане підстверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.01.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що наявні підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки останнч понад один рік відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу, суд покладає на відповідача, оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved