Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

17.10.2022 до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.04.2021 Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), актовий запис № 437. Свій позов мотивує тим, що спільне життя сторін склалось невдало через відсутність порозуміння, оскільки вони люди різних поглядів на життя, різних вподобань, відсутній єдиний погляд на стосунки, розподіл та заробіток коштів, що складає основу перебування в шлюбі. Крім того, за час перебування у шлюбі подружжя так і не почало спільне сумісне життя в одному помешканні: проживаючи у різних населених пунктах, сторони бачились по кілька разів на рік, через що родини та повноцінних шлюбних відносин між ними не сформувалось. Сторони ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет, проживають окремо з моменту укладення шлюбу, дітей від шлюбу не мають. 18.10.2022 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28.12.2022 було відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11.01.2023 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про надання строку для примирення. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.01.2023 було задоволено клопотання представника відповідача, зупинено провадження у справі та сторонам надано строк для примирення у три місяці до 24.04.2023. 24.04.2023 ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області поновлено провадження у справі та продовжено судовий розгляд. 24.03.2023 до суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про недосягнення строронами примирення та підтримку позовних вимог. В призначене судове засідання позивач та відповідач до суду не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавали, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено факт перебування сторін у шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.04.2021 Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), актовий запис № 437. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з вимогами, передбаченими у статті 111 Сімейного кодексу України, судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Так, ухвалою від 24.01.2023 суд\~за клопотанням відповідача надав сторонам строк для примирення у три місяці та зупинив провадження у справі до 24.04.2023. Проте, станом на 24.04.2023 строк для примирення сторін закінчився і провадження у справі було поновлено. Заяв від сторін про примирення не надійшло. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте, завдання\~Сімейного кодексу України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, ніхто із подружжя не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалися відносини, які виключають можливість спільного їх проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними не існують, шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї неможливе і це буде суперечити інтересам позивача, який не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем. Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону. Незгода відповідача з розірванням шлюбу не є підставою для відмови у позові, оскільки кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно ч.2\~ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved