Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

В жовтні 2022 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати за нею право власності на частини автомобіля марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску, сірого кольору, яка складається з частина автомобілю в порядку ст.ст. 60, 70 СК України, як на частку в спільному майні подружжя, на частину автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] ; визнати за неповнолітнім сином [PERSON] право власності на частину вказаного автомобіля в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач (дружина померлого), син [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] . В установленому законом порядку позивач звернулась до нотаріальної контори в своїх інтересах, та інтересах своєї малолітньої дитини, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Мати померлого, [PERSON] , подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] . В жовтні 2022 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а саме на автомобіль марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску. Постановою №145/02-31 від 12.10.2022 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на зазначений автомобіль, оскільки відсутні документи, що стверджують належність вищезазначеного майна спадкодавцю на праві власності згідно діючого законодавства. Так, за життя, а саме в червні 2021 року [PERSON] за спільні кошти придбав автомобіль марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску на авто аукціоні в США, перерахувавши за придбаний автомобіль грошові кошти в сумі 32\~908 доларів США, що на теперішній час становить 1\~209\~702,36 грн. Вказаний автомобіль був переміщений через митний кордон України 21.09.2021. Вже 23.09.2021 Одеською митницею було на ім`я [PERSON] було видано посвідчення серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу. Вказане посвідчення надавало право [PERSON] провести державну реєстрацію у встановленому законом порядку придбаного транспортного засобу. Позивач вважає, що 18.06.2021 [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобілю марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску та виконані всі суттєві умови договору. Отже, на день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] він був власником автомобілю AUDI , моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску. Також позивач зазначає, що оскільки на час придбання автомобілю вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , він був придбаний за сумісні кошти подружжя, у відповідності до вимог ст.ст. 60,70 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, а отже вона має право на частину вказаного автомобілю. Інша частина спірного автомобілю успадковується в рівних частках спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] нею, як дружиною померлого, та його малолітнім сином [PERSON] . Викладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 16 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче судове засідання. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 14 грудня 2022 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Харківській області Олійник Л.М. належним чином завірену копію спадкової справи №37/2022, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10 січня 2023 року позивач [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, в якій не змінюючи підстави і предмет позову зазначила в якості відповідача Харківську міську раду. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року закрито підготовче провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Представник позивача [PERSON] адвокат Прокопенко Ю.О., яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву суду не надав. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити по справі рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, 02 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 229. ( а.с. 6) 25 червня 2021 року [PERSON] на авто аукціоні в США придбав автомобіль марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску за 32\~908 доларів США. ( а.с. 17, 19) Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 23 вересня 2021 року Державною митною службою України було видано посвідчення серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] було видано посвідчення серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу. Вказаному посвідченні зазначено про те, що транспортний засіб переміщений через митний кордон України 21.09.2021, має в наявності необхідні для реєстрації документи та Одеська митниця не заперечує проти реєстрацію в підрозділі МВС України відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеному в цьому посвідченні на ім`я [PERSON] . ( а.с. 16) Отже, 23 вересня 2021 року автомобіль марки AUDI, моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску був переданий у користування [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір. Спеціальні правила закріплені у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух». Так, Закон України «Про дорожній рух» визначає правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до положень статті 34 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу технологічних транспортних засобів від 01.08.2016 № ПК-01/08-16) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. На виконання наведених положень статті 34 Закону України «Про дорожній рух» Кабінетом Міністрів України затверджено, зокрема, Порядок № 8. У пункті 7 Порядку державної\~реєстрації (перереєстрації),\~зняття з\~обліку автомобілів,\~автобусів,\~а також\~самохідних машин,\~сконструйованих на\~шасі автомобілів,\~мотоциклів усіх\~типів,\~марок і\~моделей,\~причепів,\~напівпричепів,\~мотоколясок,\~інших прирівняних\~до них\~транспортних засобів\~та мопедів зазначено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Таким чином, [PERSON] , як власник транспортного засобу був зобов`язаний зареєструвати транспортний засіб в строк до 03 жовтня 2021 року. Однак, як вбачається з копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . ( а.с. 5) Як зазначила в судовому засіданні представник позивача саме у зв`язку зі смертю [PERSON] транспортний засіб автомобіль марки AUDI, моделі Q 7, номер шасі [NUMBER] , 2018 року випуску не був зареєстрований у встановленому законом порядку. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що непроведення відомчої реєстрації придбаного технологічного транспорту не може ставити під сумнів виникнення у [PERSON] права власності на спірне авто, адже така реєстрація проводиться особою, що є власником майна, тобто відомча реєстрація є похідною від права власності особи та не проведення такої реєстрації не може свідчити про не набуття права власності на майно. Судом було встановлено, що спірний автомобіль було придбано під час перебування у зареєстрованому шлюбі позивача [PERSON] та померлого [PERSON] , а отже він є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України) Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя належить кожному по часині автомобілю марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2018 року випуску. Як зазначено у рішенні вище, [INFO] помер \~ \~ \~ \~[PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини автомобілю марки AUDI , моделі Q 7, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2018 року випуску. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У статті 1223 ЦК України зазначено, що у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] заповіту не залишив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася спадкоємиця за законом першої черги: дружина [PERSON] , малолітня дитина [PERSON] , мати [PERSON] . ( а.с. 6, 7, 8) Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України) Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зі спадкової справи №37/2022 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що [PERSON] від свого імені та від імені малолітнього сина [PERSON] звернулася до нотаріальної контори у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . ( а.с. 56) [PERSON] , мати спадкодавця [PERSON] , відмовилася від спадщини. ( а.с. 74) Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] залишилася його дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.10.2022 приватного нотаріуса ХМНО Олійник Л.М., відмовлено [PERSON] , що діє особисто за себе та від імені малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [INFO] чоловіка та батька [PERSON] , [INFO] , на транспортний засіб автомобіль марки AUDI, моделі Q 7, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , 2018 року випуску, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначений транспортний засіб автомобіль. ( а.с. 15) Відповідно до п.1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що у [PERSON] виникло право на звернення до суду з даним позовом для захисту своїх прав та прав малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні позивач зазначила, що вона вимушена була звернутися до суду для захисту порушених прав, як своїх, так і своєї малолітньої дитини. Оскільки судом встановлено, що спадкоємцями першої черги, які встановленому законом порядку прийняли спадщину після померлого [PERSON] , є [PERSON] та малолітній [PERSON] , а оформити свої спадкові права вони не мають можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved