Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] в селі Мар`янівка Немирівського району Вінницької області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,79 умовних кадастрових гектара на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №037014, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.08.1997 за порядковим номером 261. Заповіту [PERSON] не залишила. Її спадкоємцями першої черги спадкування за законом були: син померлої - [PERSON] ; дочка померлої - [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON] , та батько позивачів. Позивачі спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли. Відтак, єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є її чоловік. [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, проте не оформив спадкових прав. [INFO] в с.Мар`янівка Немирівського району Вінницької області помер батько позивачів - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельний пай, земельна ділянки площею 2,2531 га, кадастровий номер 0523080600:01:002:0045, що знаходиться на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, частка в майні пайового фонду реорганізованого КСП «ім. Гагаріна» в розмірі 4 232 грн. За життя батько позивачів - [PERSON] склав заповіт посвідчений секретарем Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області 06 серпня 1997 року, реєстровий №6, яким усе належне йому майно заповів позивачам. Позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса для оформлення спадкових прав на майно після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим 23.11.2012 державним нотаріусом Немирівської ДНК видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та майновий сертифікат відповідно до належних нам часток. Разом із тим, постановами нотаріуса №№ 869/02-31, 868/02-31 від 14.12.2022 позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частки у належному [PERSON] праві на земельний пай у зв`язку із відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №037014. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак від їхнього представника - адвоката Сірука О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів та їхнього представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача Немирівської міської ради - міський голова Качур В.М. в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що батьками [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , а відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт від 06.08.1997, який посвідчено секретарем виконкому Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, відповідно до якого [PERSON] заповів усе своє майно в рівних частинах дочці [PERSON] та синові [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23.11.2012 [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва на право на спадщину по 1/2 частки земельної ділянки кожному, грошових вкладів та права на майновий пай, які належали померлому [INFO] [PERSON] . Разом із тим, постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій №869/02-31, №868/02-31 від 14.12.2022, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), яка розташована на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належну померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав, у зв`язку із неподанням позивачами правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Відповідно до відповіді Відділу №2 УНАП Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.02.2023 №119/14-23, на ім`я [PERSON] був виготовлений сертифікат серії ВН №037014 на земельну частку (пай) площею 2,79 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 10.08.1997 за порядковим номером 261. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved