Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

24 жовтня 2022 року Виконавчий комітет Шосткинської міської ради звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , також має сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] з чоловіком [PERSON] , за їх обопільною згодою, відповідач фактично виховує сина [PERSON] , донька [PERSON] проживає з батьком. [PERSON] протягом всього цього часу не спілкується з донькою, не приймає участі у її вихованні та розвитку, не приїздить до доньки, вітає із святами смс-повідомленнями, подарунки не передає. Матеріально доньку також не підтримує та не допомагає. Мати втратила зв`язок із донькою. Згідно із інформацією наданої з ШЗШ І-ІІІ ст. №4 матір не цікавиться навчанням доньки, її поведінкою у школі, не відвідувала класні та загальноосвітні батьківські збори. [PERSON] самоусунулася від виховання своєї доньки [PERSON] . Представник позивача Виконавчого комітету Шосткинської міської ради Могильна Галина Юріївна в судовому засіданні позов підтримала, в його обґрунтування послалась на обставини зазначені у позовній заяві. Додатково пояснила, що після пред`явлення позову до суду ситуація не змінилася, а саме [PERSON] не цікавиться долею своєї дитини [PERSON] . З 2017 року у матері з дитиною контакт відсутній. У зв`язку з тим, що [PERSON] самоусунулася від прийняття участі у житті своє дочки [PERSON] , дитина також не хоче спілкуватися з матір`ю. На час розгляду справи істотних змін в поведінці відповідача по відношенню до своєї дитини не відбулося. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Додаткове пояснила, що у 2012 році її матір [PERSON] залишала будинок, де тоді мешкала вся їх родина на чотири місяця, а коли вона [PERSON] до неї приїздила в нове помешкання, матір не бажала з нею розмовляти. У 2017 році [PERSON] вирішила розірвали шлюб із [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила дочку [PERSON] на виховання та утримання батька - [PERSON] . Перші декілька місяців сторони не розмовляли одна з одною Потім подзвонила [PERSON] своїй дочці [PERSON] та облаяла останню, казала, що робить погано, що не хоче розмовляти з матір`ю. Після цього бажання розмовляти з матір`ю у [PERSON] не виникало. Близько 6 (шести) років було відсутнє будь-яке спілкування між [PERSON] та її матір`ю. [PERSON] не цікавилась успіхами дочці у школі. Не приходила на вистави у яких дочка приймала участь у драматичному гуртку, хоча знала про відвідування цього гуртка дитиною, оскільки [PERSON] почала до нього ходити до розлучення батьків. Матеріально мати доньку [PERSON] не забезпечує. Також зазначила, що до органу опіки та піклування із заявою про позбавлення матері батьківства звернулася добровільно, будь-якого примусу від родичів чи інших осіб не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Надала заяви спочатку у підготовче засідання, потім у судове засідання, про проведення судового розгляду за її відсутністю, позовні вимог визнає. (а.с. 33, 40) Суд, вислухавши представника позивача, неповнолітню дитину, дослідивши заяву відповідача, матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 05 жовтня 2022 року за №275, вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування висновку зазначено, що [PERSON] після розлучення з чоловіком, не займається вихованням та розвитком доньки, не цікавиться її навчанням, не приїздить до неї, вітає із святами смс-повідомленнями, не дарує подарунків, ігнорує потреби дитини. Мати жодного разу не відвідувала класні та загальноосвітні батьківські збори. Мати самоусунулася від виховання доньки, не приймає участь в житті дівчини, ані особистої, ані матеріальної, що негативно впливає на її розвиток. (а.с.6) Із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 11 травня 2006 року виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Ямпільського району Сумської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 11 травня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за №1, і її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.8) Із довідки виданої головою вуличного комітету 01 вересня 2022 року, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з донькою [PERSON] , 2006 року народження, іноді із сином [PERSON] , 2013 року народження. (а.с.10) Із Акта обстеження умов проживання дитини спеціалістами Служби у справах дітей Шосткинської міської ради від 09 вересня 2022 року вбачається, що обстежувалися умови проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина має окрему кімнату, є спальне місце, стіл для занять, комп`ютер. Стосунки між батьком та донькою доброзичливі, теплі, влаштовуються дні народження, свята, екскурсії. (а.с.11) З характеристики на ученицю Шосткинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] навчається у школі №4 з першого класу. Мати не цікавиться навчанням доньки та її поведінкою, не відвідувала класні та загальношкільні збори. (а.с.12) У інформації про роботу з сім`єю від 16 вересня 2022 року, зазначено, що [PERSON] навчається у Шосткинськоій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №4, дитина росте не в повній сім`ї, лише з батьком. Мати не проживає з донькою з 2017 року, не допомагала доньці у навчанні. Батько [PERSON] допомагає їй у навчанні, відвідує батьківські збори, постійно підтримує зв`язок з класним керівником. (а.с.13) Згідно з інформацією наданою Службою у справах дітей Ямпільської селищної ради від 02 вересня 2022 року за №17-10/131, [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає із сином [PERSON] , донька проживає із батьком. [PERSON] 5 років як розлучена із батьком дітей - [PERSON] . [PERSON] підтвердила, що не спілкується із донькою, так як остання не хоче з нею спілкування, донька до неї не приїздить. [PERSON] не приймає участі у вихованні та навчанні доньки, матеріально доньці не допомагає. Однак любить свою доньку, питає про неї у знайомих, слідкує за її життям із соціальних мереж.(а.с. 14) Відповідно до Акта обстеження умов проживання громадянки [PERSON] , остання проживає за адерсою: [ADDRESS] , із сином [PERSON] . У дитини [PERSON] є все необхідне для задоволення базових потреб, місце для вивчення уроків. [PERSON] їздить до міста Шостки, але з донькою не бачиться. Речей доньки [PERSON] в будинку не має, що свідчить про не проживання доньки у матері, хоча б періодично. (а.с.17) В особистих письмових пояснень [PERSON] зазначає, що любить свою доньку, запитує про неї у знайомих. Донька не хоче із нею бачитися, мати хоче щоб донька до неї приїздила. Постійно роздивляється старі фото де зображена донька. (а.с.18) Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 18 жовтня 2017 року у справі №589/3079/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с.20) Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є двоюрідною сестрою [PERSON] , батька [PERSON] , і відповідно двоюрідною тіткою останньої. [PERSON] знає з народження. Батьки [PERSON] - батько [PERSON] та мати [PERSON] розірвали шлюб у 2017 році. Ініціатива розірвання шлюбу була від [PERSON] . Після розірвання шлюбу між батьками, [PERSON] залишилася проживати з батьком. [PERSON] у 2017 році два рази дзвонила дочці [PERSON] , але потім повністю перестала спілкуватися з дитиною, а також не займається вихованням. Після 2017 року [PERSON] жодного дня у матері не жила. [PERSON] матеріальної допомоги [PERSON] не надає та не цікавиться її життям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проживає у [ADDRESS] , і є сусідом [PERSON] та [PERSON] Добре знає родину [PERSON] більше 15 років, спілкуються. Коли [PERSON] та [PERSON] були разом, то жили вони не дуже добре. [PERSON] часто виїздив на заробітки і його не було вдома. Десь, трохи менше десяти років тому [PERSON] залишила будинок у якому проживала разом із [PERSON] та [PERSON] і більше до нього не поверталася. З того часу вихованням дочки [PERSON] займався батько [PERSON] . З того часу жодного разу не бачив, що б матір [PERSON] спілкувалася з дочкою [PERSON] . Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (Постанова Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19) Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, у сукупності та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучі матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям та розвитком, не бере участь у її вихованні та утриманні, не відновлює зв`язок з дитиною. Також, судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення матері від її виконання. Така поведінка матері не змінюється тривалий час - більше трьох років. Суд розцінює поведінку відповідача, як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позовні вимоги Виконавчого комітету Шосткинської міської ради суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам неповнолітньої дитини, узгоджуються з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечать закону, тобто позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що відповідач є працездатною за віком, не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок, який складається із задоволених вимог: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) - 992 грн 40 коп. і майнового характеру (про стягнення аліментів) - 992 грн 40 коп.

Outcome: approved