Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача у її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем їхній спільний син залишився проживати разом із нею. 12.10.2012 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №1915/15594/2012 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.09.2012 та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що 23.04.2023 їхньому синові виповнилося 18 років і він досяг повноліття, однак продовжує навчатися у навчальному закладі «Тернопільський кооперативний торговельно-економічний коледж». З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 22.03.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Правом подання відзиву відповідач не скористався, заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №809. 12.10.2012 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №1915/15594/2012 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24.09.2012 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки №31, виданої Тернопільським кооперавтиним фаховим коледжем 15.05.2023, [PERSON] , є студентом 3 курсу денної форми навчання Тернопільського кооперавтиного фахову коледжу, навчається з 01 вересня 2020 року у платній групі, стипендію, не отримує, закінчує навчання 30.06.2024. Вказане підтверджується договором про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти від 03.08.2020. На підставі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року Пленум Верховного суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що у даному випадку предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітнього сина, який продовжує навчання, так як обов`язок по його утриманню покладається на обох батьків. Стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів повнолітнього сина, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати свою повнолітню дитину, що продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак, з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач є особою працездатного віку, не надав доказів на підтвердження того, що за своїм майновим становищем та станом здоров`я не може надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. При визначенні суми аліментів, суд враховує, що повнолітній син сторін навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги. Також, судом беруться до уваги, обставини, визначені в ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього сина сторін, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Разом із цим, суд враховує розмір вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; необхідність здійснення витрат на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг, а також ту обставину, що обов`язок щодо надання матеріального утримання покладається рівною мірою на обох батьків, а тому, суд приходить до переконання, що із відповідача слід стягнути аліменти у розмірі усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 23.04.2005 і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 1073,60 гривень судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved