Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

[PERSON] через свого представника - [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - російська федерація, краснодарський край, м. геленджик. В обґрунтування заяви зазначила, що в червні 2022 року [PERSON] завагітніла, і 07 вересня 2022 року звернулась до ГБУЗ «Херсонський міський перинатальний центр ІІ рівня ім З.С. Клименко», продовжуючи проживати в місті Херсон. В зареєстрованому шлюбі [PERSON] не пербуває. Оскільки на території міста Херсону було небезпечно проживати та переміщатися, Заявниця, перебуваючи у стані вагітності, намагалася покинути Херсонську область та переїхати на підконтрольну Україні територію, що було значно складно у зв`язку з військовими діями на відповідній території. Після чергової консультації з лікарем, [PERSON] було повідомлено, що вагітність проходить з ускладеннями та їй біжано виїхати з міста Херсону у більш безпечне місце до народження дитини, у зв`язку з чим нею було прийнято рішення покинути домівку та виїхати задля своєї безпеки та безпеки своєї дитини на більш безпечну територію, до своїх родичів. 10 листопада 2022 року Заявниця виїхала з міста Херсон до міста Скадовська Херсонської області. Після переїзду в м.Скадовськ Херсонської області, з`ясувалось, що в місті зачинені медично-діагностичні центри, лікарі-гінеколиги виїхали з міста, а в місті залишився працювати лише один фельдшер. Тим часом в місті Скадовськ розпочалась примусова паспортизація паспортами російської федерації, оскільки без паспорту рф неможливо було отримати медичну допомогу та страховку. В цей же час самопроголошена російська окупаційна, так звана влада, проводила «добровільно-примусову» «евакуацію» місцевих жителів, на територію російської федерації. На Заявницю почали тиснути психологічно та морально, погрожували фізичною расправою шляхом гвалтування. Наприкінці листопада 2022 року на ім`я [PERSON] видано паспорт громадянина російської федерації, який 16.11.2022 року був виданий МВД по республіці Крим. В середені січня 2023 року, евакуаційними автобусами російської федерації заявник була змушена виїхати за межі України до російської федерації в місто геленджик. Місто в російській федерації Заявниця не обирала, воно було визначено окупаційними військами. [INFO] [PERSON] в м.геленжик краснодарського краю, російської федерації народила дитину жіночої статі, яку було названо [PERSON] . [PERSON] є громадянкою України та в силу вимушених обставин, які не залежали від її волі, не могла перебувати на території України під час народження доньки, отримати свідоцтво про її народження українського зразка та зареєструвати її як громадянку України. У зв`язку з чим, її донька, [PERSON] позбавлена прав передбачених Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Конституцією України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Законом України «Про освіту», Законом України «Про дошкільну освіту» та інших прав передбачених низкою нормативно-правових актів. Також, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заявниця не може, оскільки факт народження відбувся за територією України та наявні розбіжності в громадянстві Заявниці. Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для реалізації майнових та особистих немайнових прав дитини, оскільки це має значення для охорони його прав та інтересів та створення умов для здійснення ним особистих немайнових прав, повернення Заявниці разом з дитиною на територію України, через страни Европи . Таким чином, Заявниця вимушена звертатися до суду з заявою про встановлення факту народження свої дочки [PERSON] , згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Після надходження та реєстрації зазначеного позову в порядку окремого провадження, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2023 року заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак її представник [PERSON] направила на адресу клопотання про розгляд справи без її участі та без участі заявниці. Представник заінтересованої особи, Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, однак направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з наявними повідомленнями про дату розгляду справи, та з урахуванням клопотання представника заявника щодо розгляду справи за їх відсутності, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положення ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Дослідивши матеріали справи, докази надані заявниками на підтвердження обставин заяви в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебуває. [PERSON] [INFO] народилася в селищі Кірове міста Дзержинська Донецької області, про що свідчать відповідні записи в паспорті громадянина України. Як зазначено у поданій до суду заяві, заявник була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки на території області було небезпечно проживати та переміщатися, заявник, перебуваючи у стані вагітності, намагалася покинути м. Херсон та переїхати на підконтрольну Україні територію, що було значно складно у зв`язку з військовими діями на відповідній території. [PERSON] перебувала на обліку в ГБУЗ «Херсонський міський перинатальний центр ІІ рівня ім. З.С. Клименко» з червня 2022 року. Після чергової консультації з лікарем, [PERSON] було повідомлено, що вагітність проходить з ускладеннями та їй бажано виїхати з міста Херсону у більш безпечне місце до народження дитини, у зв`язку з чим нею було прийнято рішення покинути домівку та виїхати задля своєї безпеки та безпеки своєї дитини на більш безпечну територію, до своїх родичів. 10 листопада 2022 року заявниця виїхала з міста Херсон до міста Скадовська Херсонської області. Після переїзду в м.Скадовськ Херсонської області, зясувалось, що в місті зачинені медично-діагностичні центри, лікарі-гінеколиги виїхали з міста, а в місті залишився працювати лише один фельдшер. У поданій до суду заяві зазначено, що виїхати для безпечного народження дитини на територію України було неможливо. Відчуваючи небезпеку, знаходячись під постійним психологічним тиском, маючи показання вирішення пологів через кесарів розтин, зберігаючи своє життя та життя своєї майбутньої дитини заявниця, в середині січня 2023 року, евакуаційними автобусами російської федерації, була змушена виїхати за межі України до російської федерації в місто геленджик. Заявниця не обирала місто, воно було визначено окупаційними військами. Повернутись заявниці до деокупованого міста Херсон, на лівий берег Дніпра, вже було неможливо, оскільки 11.11.2022 року Антоновський міст вже був зруйнований. Прибувши до російської федерації в м. геленджик краснодарського краю заявниця відразу звернулаась за медичною допомогою, оскільки після переїзду мала ускладнення та погане самопочуття. [INFO] [PERSON] в м. геленжик краснодарського краю, російської федерації народила дитину жіночої статі, яку було названо [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане 923000007 відділом записів актів цивільного стану прикубанського внутрішньоміського округу краснодару управління записів актів свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану Краснодарського краю свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану краснодарського краю від 25.03.2023р. серії [NUMBER], копія свідоцтва додана до заяви. Згідно доданої до заяви копії паспорту [PERSON] , остання є громадянкою України, однак в свідоцтві про народження дочки [PERSON] вказано, що заявниця є громадянкою російської федерації. Станом на даний час [PERSON] проживає у м. Севастополь АР Крим. У поданій до суду заяві зазначено, що [PERSON] є громадянкою України та в силу вимушених обставин, які не залежали від її волі, не могла перебувати на території України під час народження її дочки, отримати свідоцтво про її народження українського зразка та зареєструвати її як громадянку України. У зв`язку з чим, її дочка, [PERSON] , позбавлена прав передбачених Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Конституцією України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Законом України «Про освіту», Законом України «Про дошкільну освіту» та інших прав передбачених низкою нормативно-правових актів. Таким чином, заявник вимушена звертатися до суду з заявою про встановлення факту народження своєї дочки, [PERSON] , оскільки це має значення для охорони його прав та інтересів та створення умов для здійснення ним особистих немайнових прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Так, державна реєстрація актів цивільного стану та порядок її здійснення, в тому числі державна реєстрація народження особи, встановлені Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5. (надалі - «Правила»). Згідно з частинами 1, 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Відповідно до п. 1 Правил державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особа та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Частиною 1 розділу ІІІ Правил, зокрема пунктом 2, встановлено ряд підстав для проведення державної реєстрації народження та зазначено, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Згідно з ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно приписами ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Починаючи з 2014 року, загальновідомим є той факт, що російська федерація чинить збройну агресію проти України та продовжує це станом на момент подання даної заяви. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022 року щодо заяви Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні» дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24.02.2022, визнано геноцидом Українського народу. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, який було затверджено Верховною Радою України 15.03.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб, тобто до 25.04.2022. З 21 квітня 2022 року низкою законів України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, так, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, між Україною та російською федерацією розірвано усі дипломатичні відносини. Так, у Постанові від 14.04.2022 по справі № 308/9708/19 (провадження №61-18782св21) Верховний Суд зазначив, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. У справі де мають місце схожі правовідносини, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.09.2021 по справі №367/2656/20 дійшов висновку, що Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає можливості встановлення судом факту смерті особи на території іноземної держави, однак така невизначеність норм процесуального права не може тлумачитись проти заявників і обмежувати їх право на судовий захист, у тому числі у справах окремого провадження, оскільки в Україні юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Враховуючи викладене вище, а також те, що на даний час між Україною та російською федерацією (на території якої народилась [PERSON] ) розірвано усі дипломатичні відносини, зареєструвати народження та отримати свідоцтво про народження заявник не має можливості, а встановлення факту народження [PERSON] та її подальша реєстрація дозволить оформити державну допомогу при народженні дитини, відвідувати заклади дошкільної освіти, заклади початкової освіти, отримувати медичну допомогу та користуватися медичним страхуванням, в майбутньому отримувати соціальне страхування та якнайкраще забезпечити інтереси дитини, Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження [PERSON] судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим: кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом, в матеріалах справи містяться документи, які підтверджують факт народження дитини жіночої статі [PERSON] [INFO] в місті геленжик, краснодарського краю, російська федерація, матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою України. Таким документом є видане в російській федерації 25 березня 2023 року свідоцтво про народження [NUMBER] . копія якого міститься в матеріалах справи. Суд констатує, що вказаний документ виданий на території держави, яка станом на сьогоднішній день чинить військову агресію проти України та її суверенітету, геноцид проти українського народу, у зв`язку з чим між Україною та російською федерацією розірвано дипломатичні відносини. В той же час, вказаний документ підтверджує факт народження дитини, мати якої є громадянкою України, а тому невизнання такого виданого державою-агресором документа означало би порушення прав самої дитини, що є недопустимим. Докази, які б спростовували факт народження дитини жіночої статі [PERSON] [INFO] в місті геленжик, краснодарського краю, російська федерація, матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою України, - в матеріалах справи відсутні. Зважаючи на вищевказані обставини, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки дані факти та відповідні їм правовідносини підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе встановлення факту народження дитини жіночої статі - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - російська федерація, краснодарський край, м. геленджик від матері [PERSON] , [INFO] , яка є громадянкою України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved