Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18.05.2018 між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Дітей вони не мають, однак відповідач не контактує з ним, тому розірвати шлюб через відділ державної реєстрації актів цивільного стану неможливо. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Фактично подружні відносини між ними припинились, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, на примирення з відповідачем не згодний. Тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.03.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання 10.04.2023 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] разом з позовною заявою подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 10.04.2023 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 18 травня 2018 року зареєстрували шлюб у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.05.2018 (а.с. 7). Від даного шлюбу спільних дітей сторони по справі не мають. Позивач у позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, відсутнє взаєморозуміння та повага, подружні відносини між ними припинились, примирення з відповідачем неможливе. Відповідач позовні вимоги визнає, не оспорює обставини, зазначені у позовній заяві. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін по даній справі, тому шлюб необхідно розірвати, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. За клопотання позивача судові витрати по справі слід залишити за останнім.

Outcome: approved