Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, який діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме не піклується про дитину, не створює належних умов для життя та навчання дитини, не цікавиться станом його здоров`я, його розвитком, не забезпечує необхідного харчування, зловживає спиртними напоями. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Родина [PERSON] знаходилась під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб, але була виведена з під соціального супроводу без досягнення результату, оскільки відповідачка рекомендацій фахівців з соціальної роботи не дотримувались. З березня 2021 року малолітній [PERSON] перебував в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. З 02.03.2022 року малолітній [PERSON] зарахований до відділення термінового влаштування дітей Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано-Франківської обласної ради. З моменту тимчасового влаштування дитини до ЦСПРД відповідачка не відвідувала дитину, не цікавилась його життя та не намагалася повернути дитини в родину. Своє ставлення до виховання та утримання дитини не змінила. Ухвалою суду від 18.01.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 06.02.2023 року справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що малолітній [PERSON] , [INFO] з 18 січня 2019 року перебуває на обліку в службі у справах дітей, як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. З 18.03.2021 року дитина була вилучена з родини та влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, оскільки мати [PERSON] вела аморальний спосіб життя, вживала алкогольними напоями, не працювала, перебувала в сумнівних компаніях, житлові умови не відповідали санітарним нормам, в домі було брудно, холодно, не було світла, спальне місце дитини не відповідало звичайним нормам. З 02 березня 2022 року [PERSON] зарахований до відділення термінового влаштування дітей Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано Івано-Франківської обласної ради де перебуває по теперішній час. [PERSON] за весь цей час жодного разу не звернулась до служби у справах дітей за допомогою їй у поверненні дитини, жодного разу дитину не відвідала, не цікавилася його життям та здоров`ям, допомогу дитині не надавала. [PERSON] негативно характеризується за місцем свого проживання, зловживає спиртними напоями, легко піддається негативному впливу, що підтверджується характеристикою з її місця проживання. Родина перебувала під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб та була знята з соціального супроводу з негативним результатом, тому що не хотіла співпрацювати з фахівцями. Їй неодноразово пропонувалось пройти лікування від алкогольної залежності, але вона відмовилася. Враховуючи наведене позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Представник третьої особи - Добропільський міський центр соціальних служб, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, вважала доцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки мати останнього не виконує своїх батьківські обов`язки. Вказала, що родина [PERSON] з 03.03.2021 року перебувала під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб. За час супроводу [PERSON] не виконувала рекомендації фахівців центру, у зв`язку з чим була знята з соціального супроводу без досягнення результату у зв`язку з відсутністю мотивації до змін. Всі заходи та рекомендації які були передбачені планом супроводу [PERSON] не виконувала, не працевлаштовувалась, продовжувала вживати алкогольні напої, санітарно - гігієнічні умови житла не змінювала, будь-яких дій щодо зміни свого способу життя не вживала. Ніяких дій не зробила, щоб повернути на виховання сина. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила не позбавляти її батьківських прав. Зазначила, що вона проживала разом з сином та дочкою в с.Світле у найманому будинку, умови для проживання дитини були створені всі, було світло, вода, де спати дитині, були продукти харчування, одяг, дитина відвідувала садочок, за необхідності відвідували лікаря. Інколи вона залишала свого сина разом із своєю старшою повнолітньою донькою, оскільки іноді була на тимчасових заробітках. В березні 2021 року у неї забрали дитину, оскільки вона зловживала алкогольними напоями та не працювала. До війни, хотіла провідати дитину в центрі, приходила багато разів але їй не дозволили. За цей час дитину не бачила, тому що не знала де вона знаходиться. Зазначила, що змінить свій спосіб життя, збирається працевлаштуватися, на даний час вона мешкає зі співмешканцем, з яким знімають житло. З пояснень малолітнього [PERSON] судом встановлено, що він мешкає у « Теплому Домі » вже рік, йому все там подобається. До цього мешкав разом із мамою [PERSON] , братом, бабою, яких любить і хоче повернутися додому та багато подарунків. Судом встановлені такі обставини. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено таке. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.79). Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00020619119, сформованого 24.07.2018 року (а.с.80). З довідки виконавчого комітету Добропільської міської ради Донецької області №03/0091-10/01/02 від 10.01.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.44,50). Копією наказу в.о.начальника служби у справах дітей Добропільської міської ради № 14 від 18.01.2019 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] був взятий на облік як дитина, яка проживає в сім"ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.30). З 18.03.2021 року малолітнього [PERSON] , [INFO] зараховано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добрполіьської міьскої ради. Відповідальність за життя та здоров`я [PERSON] покладено на директора центра соціально-психологічної реабілітації дітей Добропліьської міської ради [PERSON] . Вказане підтверджуєтсья копією наказу в.о.начальника служби у справах дітей Добропільської міської ради № 51 від 18.03.2021 року (а.с.29). Копією наказу директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради № 202 від 28.02.2022 року підтверджується, що вихованців центру було направлено на оздоровлення в Долинський обласний центр соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» (а.с.34). Відповідно до копії наказу №16-ОД від 02.03.2022 року [PERSON] , [INFO] , був зарахований до Долинського обласного центру соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» Івано - Франківської обласної ради (а.с.26). Інформацією директора центру СПРД Добропільської міської ради від 21.11.2022 року № 305 (а.с.18) підтверджується, що за час перебування малолітнього [PERSON] у центрі, біологічна мати не відвідувала дитину та не цікавилася життям та здоров`ям свого сина. Відповідно до характеристики складеної старостою Світлівського старостинського округу від 25.11.2022 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] . Характеризується з негативної сторони, як мати одиначка постійно перебувала під контролем служби у справах дітей Добропільської райдержадміністрації. Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , вилучений із сім`ї в зв`язку з безвідповідальністю матері по догляду за дитиною. [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв та легко піддається впливу сумнівних друзів. Згідно довідки №873 від 07.08.2019 року [PERSON] , 1980 р.н. знаходиться на обліку в наркологічному відділенні з 06.08.2019 року з діагнозом вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.с.15). Матеріалами справи також підтверджується, що родина [PERSON] , перебувала під соціальним супроводом з 03.03.2021 року по липень 2021 року у Добропільському міському центрі соціальних служб. З [PERSON] проводилися бесіди щодо налагодження житлово-побутових та санітарно - гігієнічних умов проживання, щодо звернення до медичного закладу з приводу лікування від алкогольної залежності. Направлялась до Добропільського міського центру зайнятості з метою працевлаштування або постановки на відповідний облік. Але [PERSON] неодноразово міняла місце проживання та не виходила на зв`язок з фахівцями служби, проходити відповідне лікування від алкогольної залежності не бажала, тобто план соціального супроводу не виконувала. Актом обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.13) від 19.09.2019 року (а.с.14) встановлено, що умови проживання задовільні, на відміну від попереднього обстеження покращилися. В наявності продукти харчування, іграшок для дитини не має, спальне місце дитини з брудною постільною білизною, одяг в обмеженій кількості. Будинок потребує ремонту. Актом обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 15.07.2020 року (а.с.13) встановлено, що умови проживання у будинку незадовільні, стан будинку потребує ремонту, санітарно-гігієнічні норми невитримані. Продукти харчування в мінімальній кількості. У дитини є ліжко, іграшок не має, одяг та взуття в обмеженій кількості. За результами обстеження встановлено, що відповідач не намагалася щось змінити для покращення умов проживання дитини, умови для нормального проживання дитини в даному житловому приміщенні відсутні. З психолого-педагогічної характеристики малолітнього [PERSON] вбачається, що за період перебування дитини в центрі, жодного разу його ніхто не відвідував. Мати не цікавилась життям та здоров`ям сина, навіть у телефонному режимі. Дитина сім`ю не згадує, наявних ознак сумування за рідними немає (а.с.16). З висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.7-8). Норми права застосовані судом та висновки суду. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За змістом ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для життя, необхідних для розвитку дитини, отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] свідомо самоусунулася від виховання та утримання свого сина, не виконує своїх батьківських обов`язків щодо створення для дитини належних умов проживання, навчання, розвитку, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не формує у дитини навичок здорового способу життя. З моменту тимчасового влаштування дитини до ЦСПРД з 18.03.2021 року відповідач жодного разу не відвідала дитину. Також, в судовому засіданні встановлено, що з березня 2022 року дитина перебуває в Долинському обласному центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Теплий дім» в Івано-Франківській області та відповідач і там ні разу не відвідала дитину. Ніяких дій та умов для повернення дитини в родину не зробила. До органу опіки за останній час з проханням обстежити її умови проживання не зверталася, свій спосіб життя не змінила, не працевлаштувалася, постійного місця проживання немає. Судом не встановлено, що відповідачка намагалася вчиняти будь-які дії направлені на повернення дитини та створення належних умов для проживання дитини в сім`ї. Тому враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні доведено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина [PERSON] , що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. За вказаних обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на користь малолітнього [PERSON] , суд зазначає, що в даній частині позов обґрунтований і така вимога підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідачка не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на її особистий рахунок відкритий у відділенні Державного ощадного банку України (а.с.35-41), аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 09.01.2023 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, суд,

Outcome: approved