Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою заінтересована особа - [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим чоловіком [PERSON] з 12.12.2014 по день його смерті - [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2001. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , 2002 року народження і [PERSON] [INFO] . Їхня родина до грудня 2014 року проживали за адресою: [ADDRESS] , а після переїхали проживати за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності заявниці. Заявник стверджує, що з тих пір подружжя більше не змінювали місце проживання. Чоловік заявника [PERSON] працював у Миколаївській обласній державній адміністрації до [INFO] та загинув того ж дня внаслідок ракетного удару, який був нанесений збройними силами Російської федерації по будівлі Миколаївської обласної ради. Згідно акту, який був складений 29.04.2022 року встановлено, що загибель [PERSON] сталася під час перебування останнього на робочому місці під час виконання службових обов`язків у робочий час. Оскільки нещасний випадок стався на виробництві, заявниця має право на одноразову соціальну допомогу як член сім`я потерпілого, який загинув під час виконання своїх посадових обов`язків, згідно ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Однією із умов отримання вказаної допомоги є реєстрація набувача соціальної допомоги та потерпілої особи за однією адресою, або підтвердження факту їхнього спільного проживання за однією адресою. Проте, заявниця та її загиблий чоловік [PERSON] не були зареєстровані за однією адресою, хоча вони постійно з 2014 року проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , але [PERSON] був зареєстрований за адресо: [ADDRESS] . При зверненні до Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області заявниця отримала відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг, оскільки не були додержані вимоги закону щодо надання доказів спільної реєстрації місця проживання за однією адресою чи підтвердження факту спільного проживання за однією адресою. Отже встановлення юридичного факту спільного проживання можливо здійснити в лише в судовому порядку, тому заявниця звернулась із відповідною заявою до суду та просить її задовольнити. 01.03.2023 представник заявника - адвокат Мотельчук Ю.І. подала до суду заяву про залучення до участі у справі як заінтересовану особу - Миколаївське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області. Ухвалою від 01.03.2023 прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. 17.03.2023 представник заінтересованої особи - Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області надав до суду пояснення на заяву, в яких просив про розгляд заяви за відсутності їхнього представника, завчивши, що спір про право між ними та заявником відсутній, встановлення факту спільного проживання заявника та її загиблого чоловіка є підставою для призначення страхової виплати, у відділення відсутні відомості які б підтверджували або спростовували факт спільного проживання заявник та її чоловіка за адресою: [ADDRESS] . 05.04.2023 заінтересована особа - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності та не заперечував проти задоволення вимог. 11.04.2023 представник заявника - адвокат Мотельчук Ю. І. надала до суду заяву про розгляд справи на відсутності її та заявника, просила про задоволення вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку: Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 28.09.2001 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 28.09.2001 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 1065 від 28.09.2001. В шлюбі у подружжя народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] .. У грудні 2014 року родина [PERSON] переїхали проживати за адресою: [ADDRESS] та проживали там разом до дня смерті чоловіка заявника [PERSON] , яка наступила [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 05.04.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного тану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №992 від 05.04.2022. Актом від 29.04.2022 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] у будівлі Миколаївської обласної ради, встановлено, що загибель [PERSON] , [INFO] сталася на робочому місці під час виконання службових обов`язків у робочий час, внаслідок ракетного удару, який був нанесений збройними силами Російської федерації по будівлі Миколаївської обласної ради. Заявниця, як дружина загиблого, має право на одноразово соціальну допомогу як член сім`я потерпілого, який загинув під час виконання своїх посадових обов`язків, згідно ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Проте, однією із умов отримання вказаної допомоги заявником є реєстрація набувача соціальної допомоги та потерпілої особи за однією адресою, або підтвердження факту їхнього спільного проживання за однією адресою. [PERSON] був зареєстрований за адресо: [ADDRESS] , а заявниця за адресою: [ADDRESS] . Оскільки заявниця та її загиблий чоловік [PERSON] мали різні адреси зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання, відповідно для отримання вказаної соціальної допомоги заявнику необхідно встановити факт спільного проживання за однією адресою з потерпілим [PERSON] .. Відповідно до ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом досліджено Акт від 08.01.2023, який був складений у присутності адвоката Мотельчук Ю.І., яка в межах своїх повноважень засвідчила підписи сусідів [PERSON] і [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] , які підтверджують той факт, що [PERSON] , [INFO] фактично проживав, але не був зареєстрований за місцем реєстрації його дружини [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , з 12.12.2014 по [INFO] (по день його смерті). Судом також були досліджені письмові пояснення свідків, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , які є знайомими заявника та які були опитані адвокатом Мотельчук Ю.І. в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та підтвердили спільне проживання подружжя [PERSON] з 12.12.2014 за адресою: [ADDRESS] , які проживали як родина, мали спільний бюджет, вели спільний побут та у них було двоє дітей . Син заявника та [PERSON] - [PERSON] , будучи заінтересованою особою у справі, не заперечував проти задоволення вимог заяви про встановлення факту спільного проживання своїх батьків як подружжя за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 5 частин 2 вказаної статті встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Отже факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, отримання одноразової соціальної виплати, яка визначена у разі смерті члена сім`ї, який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, в отриманні вказаної соціальної допомоги заявнику було відмовлено уповноваженими органами Фонду соціального страхування, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, ніж судовий, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо. Відповідно до ст. частини 6 ст. 42. «Щомісячні страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. В той же час п.5.1 Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, що затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11 встановлено, що для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Пунктом 1.1. вказаного Порядку зазначено, що дія цього Порядку поширюється на потерпілих від нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання (далі - потерпілі) та осіб, які мають право на страхові виплати в разі втрати годувальника. Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що [PERSON] і [PERSON] , які з 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, з 12.12.2014 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , мали спільний побут, взаємні права і обов`язки, у зв`язку з чим вимоги [PERSON] про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі віднести за рахунок заявника.

Outcome: approved