Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом яким просить суд: -стягнути з цивільних відповідачів [PERSON] , фермерського господарства «ГАЗДА-ТБ», Приватного акціонерного товариства «СГ "ТАС" вартість послуг евакуатора у сумі 1900 грн., вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля SKODA SUPERB реєстраційний номер [NUMBER] , у сумі - 159554.62 грн. вартість проведення експертизи у сумі 4000 гривень, а всього завданих матеріальних збитків на суму 165454.65 грн. 62 коп. -стягнути з відповідачів моральну шкоду у сумі 50000 грн. - стягнути з відповідачів вартість послуг за правничу допомогу за Додатковою угодою №3 від 05.12.2022 р. у сумі 10000 грн. Обґрунтовуючи заявлений позов [PERSON] , посилається на такі обставини. 04.02.2022 р. приблизно об 10:40 годині на ділянці автодороги за адресою: Одеська область, Лиманський район (нині Одеський район) с. Ілічанка, вул. Новомиколаївська дорога, 1 трапилося ДТП: водій вантажного автомобіля «DAFCF 85.460» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] не вибравши безпечну дистанцію допустив зіткнення з автомобілями «Dacia Duster» номерний знак [NUMBER] та автомобілем «Skoda superb» номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача. В результаті ДТП автомобіль належний позивачу отримав механічні ушкодження. 05.02.2022 р. за фактом ДТП були внесені відомості до ЄРДР за №12022162330000094 за ч.1 ст.286 КК України. Після ДТП автомобіль був пошкоджений і для його подальшого транспортування був задіяний евакуатор. Вартість послуг евакуатора склала 1900 (Одна тисяча дев`ятсот) грн. Згідно Висновку експерта №16-22В експертного транспортного товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу SKODA SUPERB реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яке відбулося 04.02.2022 р., вартість матеріального збитку, завданого вказаному автомобілю, визначається у сумі - 159554.62 грн. Вартість проведення експертизи склала 4000 тис (чотири тисячі) грн. Таким чином [PERSON] завдано матеріальних збитків на суму 163554.62 (Сто шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні) грн. 62 коп. Понесенні витрати на правничу допомогу адвоката згідно Договору та Додаткової Угоди №1 від 05.02.2022 р. склали 10000 (Десять тисяч) грн. Позивач [PERSON] та його представник позивача [PERSON] підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити. Крім представником позивача повідомлено суду, що ним роз`яснювалось довірителю [PERSON] про передчасність звернення із цивільним позовом про стягнення шкоди до визначення у встановленому законом порядку винної у завданні шкоди особи, проте позивач [PERSON] наполягав на поданні даного позову задля пришвидшення вирішення питання про компенсацію матеріальних витрат. Відповідача ФГ «Газда-ТБ» Весеньова Є.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого позивачем позову. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про дату та час судового засідання не з`явився, будь яких заяви чи заперечень суду не надав. Представник відповідача ПАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив яким заперечував проти задоволення заявленого [PERSON] в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2022 р. до чергової служби ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення 102, про те, що близько 10:40 годині на ділянці автодороги за адресою: Одеська область, Одеський район с. Ілічанка, вул. Новомиколаївська дорога, 1 трапилося ДТП: водій вантажного автомобіля «DAF CF 85.460» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] не вибравши безпечну дистанцію допустив зіткнення з автомобілями «Dacia Duster» номерний знак [NUMBER] та автомобілем «Skoda superb» номерний знак [NUMBER] . В результаті ДТП водій та два пасажири автомобілю «Dacia Duster» номерний знак [NUMBER] були доставлені до КНП «ООКЛ» з діагнозами політравма (ЄО №635). За наслідками дорожньо-транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження №12022162330000094 за ч.1 ст.286 КК України, у якому позивач є потерпілим. Як слідує зі змісту заявлених позивачем вимог, [PERSON] стверджує, що автомобіль «Skoda superb» номерний знак [NUMBER] , належить йому та зазначає, що внаслідок даної ДТП йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 159\~554, 62 грн. На підтвердження розміру завданого матеріального збитку позивачем надано до суду висновок експерта №16-22В експертного транспортно-трасологічного дослідження колісного транспортного засобу «Skoda superb» номерний знак [NUMBER] у відповідності до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля SKODA SUPERB, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 04.02.2022 року, визначається рівною 159554,62 грн. (Сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 62 коп.) Відповідно до рахунку №68/8 від 04.02.2022 року вартість доставки транспортного засобу «Skoda superb» до спец. майданчика склала 1900 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «DAF CF 85.460» державний номер [NUMBER] , була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, що підтверджується договором страхування, поліс №АТ/0576834 та страховим актом №09096/34/922 від 28.04.2022 року. Також сторонами у судовому засіданні повідомлено, що у провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області під головуванням судді Сафарової А.Ф. перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. На даний час провадження у справі зупинено. Також суду повідомлено, що в рамках кримінальної справи [PERSON] також заявлено цивільний позов про стягнення завданої в результаті ДТП матеріальної шкоди. Зважаючи на досліджені судом матеріали, що надані сторонами суд приходить висновку про відмову у задоволенні заявленого позивачем позову, оскільки вина відповідача до [PERSON] у встановленому законом порядку на доведена, обвинувальний акт який перебуває на розгляді суду не є доказом вини [PERSON] .. Крім того позивачем пред`являючи вимоги про стягнення шкоди до відповідача ФГ «Газда-ТБ», позивачем не обґрунтовано якими діями чи бездіяльністю зазначений відповідач завдав йому матеріальної та моральної шкоди. Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів в частині права власності ФГ «Газда-ТБ» на транспортний засіб DAF CF 85.460» державний номер [NUMBER] . Крім того вимоги позивачем не диференційовано між відповідачами, вимоги до кожного з відповідачем приведено загальною сумою, без зазначення порядку характеру відповідальності(дольова, солідарна чи субсидіарна). Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що вина відповідача [PERSON] на даний час не встановлено, відкрите кримінальне провадження не є доказом вини відповідача у завданні шкоди. Будь - яких інших доказів на підтвердження наявності вини в діях відповідача, які призвели до пошкодження транспортного засобу, матеріали справи не містять. Про обов`язковість встановлення судом наявності вини у діях особи при розгляді даної категорії справ наголошує Верховний Суд у постановах від 15.07.2019 справа № 619/2625/15-ц, від 13.11.2019 справа № 52/11610/15-ц та від 18.11.2019 справа № 344/9572/ Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61 цс 18)). Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. . Також, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відмова у задоволенні позовних вимог у зв`язку із зверненням до неналежного відповідача, не позбавляє його права звернутися з позовом до належного відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed