Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Начальник Служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради Н.Миронюк звернулась 31.01.2023 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою Служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , зацікавлена особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на їх утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, проте не проживає за адресою: [ADDRESS] . На час розгляду питання про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , точне місце перебування [PERSON] було не відоме. Старша дочка відповідачки [PERSON] , [INFO] , повідомила працівникам Служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради, що її мати перебуває за кордоном, але в якій конкретно країні не знає, проте здогадується. Однак, [PERSON] , зверталася до органів національної поліції в Чернівецькій області про встановлення місця перебування її матері - [PERSON] . У відповідь [PERSON] надійшов лист, де вказано, що перевірку звернення пригашено, в разі повернення [PERSON] з-за кордону її буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Зазначає, що [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування із заявою про доцільність позбавлення батьківських прав своєї матері - [PERSON] відносно трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі слів [PERSON] , її мати на початку воєнних дій в Україні, у березні 2022 року, виїхала за кордон разом із чотирма дітьми - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та співмешканцем [PERSON] . Після сварки з своїм співмешканцем, який не визнав дітей від попереднього шлюбу, [PERSON] залишила трьох синів на старшого повнолітнього сина [PERSON] , який також перебував в Італії. Після чого переїхала зі своїм співмешканцем та молодшою дочкою [PERSON] до іншої країни. Посилається на те, що до служби у справах дітей надійшла також заява сусідів [PERSON] , де зазначено, що відповідачка повідомляла їм про намір виїхати за кордон. А через кілька місяців почали помічати, що діти граються чи виходять на прогулянку без матері, але з старшою сестрою. Згодом стало відомо, що троє малолітніх дітей без супроводу рідних , самі, повернулися додому із-за корону автобусом У заяві також підтверджено той факт, що вихованням трьох братів займалася старша сестра [PERSON] . Сусіди, які надавали пояснення, вважають, що [PERSON] не гідна називатися мамою і підтримують [PERSON] у її рішенні про позбавлення матері батьківських прав, вважають, що вона буде хорошим опікуном для своїх братів. З посиланням на відповідні докази, зважаючи на те, що відповідачка не приймає належної участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчанням, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. Більше того на даний час зв`язатися з [PERSON] за відомим телефонним номерам немає можливості і місце перебування її невідоме, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання трьох малолітніх дітей, у твердій грошовій сумі по 2833 гривні на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не подала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.02.2023, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.02.2023 (а.с.47). Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.04.2023 (а.с.56). У судове засідання 04.04.2023 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання даної справи. Представник позивача служби у справах дітей Неполоковецької селищної ради Миронюк Н.Д., 23.02.2023 скерувала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник зацікавленої особи: Кігніцька П.О., 23.02.2023 скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення аліментів підтримала, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, та будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомила. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області 13.08.2009, народився [PERSON] [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області [INFO] народився [PERSON] [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області [INFO] народився [PERSON] [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до посвідчення виданого Кіцманською районною державною адміністрацією 24.06.2019 року серія [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для дітей з багатодітної сім`ї. (а.с.16) Відповідно до посвідчення виданого Кіцманською районною державною адміністрацією 24.06.2019 року серія [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для дітей з багатодітної сім`ї. (а.с.17) Відповідно до посвідчення виданого Кіцманською районною державною адміністрацією 24.06.2019 року серія [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для дітей з багатодітної сім`ї. (а.с.18) Згідно довідки виданої Неполоковецьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів Неполоковецької селищної ради Чернівецького райну Чернівецької області 06.12.2022, [PERSON] [INFO] є дійсно учнем даного закладу і зараз навчається у 8-Б класі. ( а.с.25) Згідно довідки виданої Неполоковецьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів Неполоковецької селищної ради Чернівецького райну Чернівецької області 06.12.2022, [PERSON] [INFO] є дійсно учнем даного закладу і зараз навчається у 6-Б класі. ( а.с.26) Згідно довідки виданої Неполоковецьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів Неполоковецької селищної ради Чернівецького райну Чернівецької області 06.12.2022, [PERSON] [INFO] є дійсно учнем даного закладу і зараз навчається у 4-Б класі. ( а.с.27) Відповідно до характеристик Неполоковецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] результати навчання показують на середньому та достатньому рівнях, комунікабельні, товариські, беруть активну участь у житті закладу, відвідують спортивні гуртки, працелюбні, мають багато друзів. З початку 2022-2023 навчального року мати хлопців не цікавиться їх життям, навчанням та вихованням, ці обов`язки на себе взяла старша сестра Паула. (а.с. 28-30) Відповідно до довідки № 680 виданої 27.10.2022 року, про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . ( а.с. 31) Згідно копії листа Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Чернівецького РУП відділення поліції № 2 ( м. Кіцмань) - начальнка О.Северина, який був скерований голові Неполоковецької ТГ - Г. Храпку вбачається, про факт звернення 12.11.2022 року [PERSON] до ВП №2 ( м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області з проханням вжити заходів адміністративного характеру відносно її матері [PERSON] оскільки остання у березні 2022 року виїхала в республіку Італія та жодним чином не бере участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей. ( а..с34) Як вбачається з копії заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вони являються сусідами [PERSON] , підтверджують, що вона не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до трьох малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У березні 2022 року їм, як сусідам, [PERSON] повідомляла, що має намір виїжджати за кордон. Через кілька місяців діти повернулися додому самі без матері. [PERSON] , матір одиночка, та про батька їм нічого не відомо. На даний час діти проживають з сестрою [PERSON] , яка про них піклується замінюючи їм маму (а.с.35-38) Відповідно до довідки № 527 від 21.12.2022 року виданою ТзОВ «МАК-МЕДИК» мати [PERSON] [INFO] протягом тривалого часу з жовтня по грудень 2022 року не опікувалася здоров"ям своїх дітей [PERSON] [PERSON] та [PERSON] ( а.с.39) Згідно характеристики виданої виконкомом Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області [PERSON] проживає на території селищної ради з 2007 року. За цей час вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , в якому народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO].. Після розлучення вона проживала з кількома чоловіками, від яких має ще четверо дітей. Вихованням та доглядом за дітьми займалася старша дочка [PERSON] . ( а.с.40) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08.11.2022 року, [PERSON] зареєстрована, проте не проживає в багатоквартирному будинку, розташованому' за адресою: [ADDRESS] . На час проведення Акту обстеження у квартирі перебувало троє малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та двоє дорослих - [PERSON] та її наречений. Умови проживання для життя та розвитку малолітніх дітей задовільні: у кімнатах прибрано, застелені ліжка, охайно складено дитячі речі, в одній шафі зібрано і підручники, і канцелярське приладдя, і художня література, іграшки. Окремого місця для навчання кожного і з дітей не відведено. (а.с.41) Зважаючи на рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 10.01.2023 року, затвердженого рішення виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради від 11.01.2023 № 4/1, орган опіки та піклування Неполоковецької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . (а.с.42-45). Норми права, які застосував суд. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Щодо позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із наступного. У відповідності до ст.180 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Мотиви з яких виходив суд. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей а саме: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не допомагає їм матеріально, не цікавиться здоров`ям, навчанням та вихованням своїх дітей, не спілкується із ними без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Обставини справи свідчать про небажання відповідачки займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. За таких обставин, за наявності винної поведінки відповідачки [PERSON] та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дітей, суд дійшов висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дітей настануть позитивні наслідки. І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів Дитини для її подальшого гармонійного розвитку. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Врахувавши вимоги СК України встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що слід стягувати аліменти на користь [PERSON] , на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2833 гривні щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31.01.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у матері, оскільки вони з нею не проживають протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення матері із дітьми, якщо буде таке бажання. При цьому, суд роз`яснює відповідачці, що остання у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved