Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 10 лютого 2023 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] , який зареєстрований 15.06.2004 у виконавчому комітеті Карбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 15.06.2004 у виконавчому комітеті Карбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, він зареєстрував шлюб з відповідачем, про що вчинено актовий запис № 02. Від сумісного проживання сторони мають двох дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин . За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення просив не надавати. Відповідачка в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про слухання справи за її відстуності позов визнає, на примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2023 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомляв, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2004, виданого Карбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували\~шлюб 15.06.2004 у Карбівській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис №02 ( а.с. 9). Від сумісного проживання подружжя має двох дітей сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.02.2008 виданого Карбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2011 виданого Карбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.10-11). З пояснень позивача, які викладені в позовній заяві встановлено, що причиною його звернення до суду з відповідним позовом стали ті обставини, що за час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не склалися, вони мають різні погляди на життя, а тому не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . З поданих сторонами заяв з`ясовано, що вони не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 536, 80 гривень.

Outcome: approved