Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до Моринської сільської ради з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи була передана в провадження судді Свитки С.Л. У позові [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку кадастровий № 71225886:01:011:0007, площею 2,9884 га, розташовану в с. Сотники Черкаського (раніше Корсунь-Шевченківського) району Черкаської області, яка належала [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але спадкових прав не оформив. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті його батька [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку. Померлий залишив заповіт від 07.06.2013, яким усе своє майно заповів своєму сину [PERSON] . Через те, що правовстановлюючий документ втрачений позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Ухвалою від 29.03.2019 у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. У подальшому за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. належним чином завірену копію спадкової справи №\~85/2016 від 20.07.2016, заведену після смерті [PERSON] . Відповідач Моринська сільська рада у зв`язку з реорганізацію припинила своє існування як юридична особа. Ухвалою суду від 29.03.2022 до участі в справі залучено правонаступника її майна, прав та обов`язків Корсунь-Шевченківську міську раду Черкаського району Черкаської області. Ухвалами суду від 03.06.2022 задоволено заяви третіх осіб про відвід головуючого судді Свитки С.Л. від розгляду даної цивільної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу вказану справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М., на підставі чого указану справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Оскільки треті особи [PERSON] та [PERSON] також подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті їхнього батька [PERSON] , за клопотанням сторони позивача судом залучено їх до участі у справі у якості співвідповідачів. [PERSON] та [PERSON] у ході розгляду справи як треті особи надавали письмові пояснення, за змістом яких після смерті їх матері [PERSON] саме вони здійснювали догляд за батьком, який сильно хворів, мав проблеми з зором, переніс декілька інсультів, не міг сам себе обслуговувати. З 2005 року [PERSON] проживала разом з батьками, доглядала за ними та будинком, обробляла город. За цей період її власне домоволодіння стало не придатне для проживання. У період за 2-3 місяці перед підписанням заповіту позивач забрав батька до себе. У цей період у батька знову стався інсульт, але після підписання заповіту син вигнав батька зі свого дому, після чого спадкодавець [PERSON] знову почав проживати разом з [PERSON] . Дочки померлого зазначають, що [PERSON] не проживав з батьком протягом останніх тридцяти років, а [PERSON] самостійно доглядала, лікувала батька та займалася його похованням. На думку [PERSON] та [PERSON] рівень обізнаності та стан здоров`я спадкодавця можуть свідчити про те, що він не розумів значення своїх дій. Тому вони мають сумніви щодо наявності вільного волевиявлення покійного батька щодо складання заповіту. Після залучення [PERSON] та [PERSON] до участі у справі у якості співвідповідачів вони скористалися правом подати до суду відзиви на позов. Зі змісту цих відзивів із зазначених вище підстав відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували щодо задоволення позову частково, при цьому просили визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину спірної земельної ділянки. Відповіді на відзиви на позов до суду не надходили. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач у підготовче засідання не з`явився. Його представник адвокат Перебийніс С.В. у судовому засіданні позовні вимоги в редакції позову від 14.04.2022 (а.с. 162-164) підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Корсунь-Шевченківської міської ради до суду не з`явився, проте направив до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що у них наявні сумніви щодо вільного волевиявлення спадкодавця [PERSON] стосовно складеного заповіту на ім`я позивача. Ураховуючи, що саме [PERSON] доглядала батька та батьківський будинок, співвідповідачі вважали справедливим, щоб спірна земельна ділянка перейшла у спадок [PERSON] , а не позивачу. Представник співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Поліщук В.С. на підставі викладеного у відзивах частково заперечував проти задоволення позову, а саме просив визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину спірної земельної ділянки. При цьому [PERSON] не скористалася правом подати зустрічний позов щодо вказаних вимог. Також під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] не подавала окремого позову щодо визнання за нею права власності на 1/8 частину спірної земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 27.07.2018 (а.с. 10). Відповідно до інформації відділу у Корсунь-Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 29.11.2018 № 0-23-0.280-558/106-18 за [PERSON] на підставі державного акта серія ЯБ № 178806 від 02.04.2007 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим № 71225886:01:011:0007, площею 2,9884 га, розташовану в адміністративних межах Сотницької сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Розпорядженням районної державної адміністрації від 20.09.2004 № 295 по Сотницькій сільській раді затверджено розмір земельної частки (паю) 2,64 умовних кадастрових гектарів та вартість 10056,34 грн. Проіндексована вартість даної земельної ділянки станом на 01.01.2018 становила 84699,31 грн (а.с. 14, 15). Село Сотники внаслідок реформи децентралізації в Україні увійшло до складу Моринської об`єднаної територіальної громади, яка існувала на день подачі позову по справі. Однак у подальшому Моринська сільська рада в зв`язку з реорганізацію припинила своє існування як юридична особа. Правонаступником її майна, прав та обов`язків є Корсунь-Шевченківська міська рада Черкаського району Черкаської області (відповідач по справі). [PERSON] на день смерті була постійно зареєстрована за адресою: с. Сотники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. З довідки Моринської сільської ради від 20.12.2018 № 191 вбачається, що крім [PERSON] у будинку були зареєстровані та проживали її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Таким чином батько позивача та співвідповідачів [PERSON] , шляхом постійного проживання разом зі своєю дружиною до дня її смерті, на час відкриття спадщини прийняв спадщину після смерті [PERSON] , проте за життя не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO] в с.Сотники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2017 (а.с. 9). Померлий залишив заповіт від 07.06.2013, посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П., яким усе своє майно заповів своєму сину [PERSON] (а.с. 7). Указаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 54582610 (а.с. 8). За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.07.2016 № 44514354 на час смерті [PERSON] вище вказаний заповіт був чинним (а.с. 54). Після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. заведена спадкова справа №85/2016 від 20.07.2016 (а.с. 52, 53). Заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51, 62, 66). Указане також підтверджується листом приватного нотаріуса Митрофанової Л.П. від 22.02.2019 № 68/02-31 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.09.2017 позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 71). Відповідач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 12.05.1965 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.08.1985 (а.с. 60, 61). Відповідно до змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.1967 та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.1986 [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 65). Дізнавшись про заповіт батька [PERSON] оскаржила його дійсність в судовому порядку. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.07.2021 по справі № 699/969/19 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофанової Любові Пантелеймонівни про визнання заповіту недійсним. Указане рішення суду набрало законної сили 16.12.2021, оскільки постановою Черкаського апеляційного суду від 16.12.2021 залишено без змін (а.с. 113-125). [PERSON] з завою про прийняття спадщини після смерті батька звернулася 20.07.2016. За змістом довідки Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 15.04.2019 № 108 [PERSON] проживала без реєстрації по [ADDRESS] в домоволодінні [PERSON] та вели спільне особисте селянське господарство (а.с. 33). Під час розгляду справи співвідповідач [PERSON] повідомила, що до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем (батьком) не зверталася. Відповідно до довідки Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 21.02.2018 № 65 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім нього в будинку зареєстрований але не проживав його син [PERSON] . На день смерті [PERSON] з ним проживала його дочка [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57). [PERSON] з завою про прийняття спадщини після смерті батька звернулася 20.07.2016. [PERSON] з завою про прийняття спадщини після смерті батька звернувся 11.04.2018. Однак відповідно до змісту довідки Сотницької сільської ради від 06.11.2017 № 227 [PERSON] був постійно зареєстрованим та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім нього в будинку на день смерті та по дату видачі довідки був зареєстрований [PERSON] (позивач) (а.с. 56). Позивач звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку до нотаріуса. У постанові приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофанової М.П. від 22.02.2019 зазначено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,9884 га, яка згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 178806 від 02.04.2007 належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, але видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку нотаріус не може, оскільки втрачено державний акт на право власності на вказану земельну ділянку (а.с. 11). При цьому у судовому засіданні було встановлено, що позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за цим саме заповітом щодо іншої земельної ділянки, яка належала спадкодавцю [PERSON] , про що співвідповідачам [PERSON] та [PERSON] було добре відомо. Жодна особа, у тому числі співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] , не оскаржували в судовому порядку законність висновків нотаріуса щодо своєчасності прийняття позивачем [PERSON] спадщини за заповітом. Суд також не ставить це питання під сумнів, оскільки це буде свідчить про вихід за межі позовних вимог, так як факт своєчасності прийняття позивачем спадщини встановлено у передбаченому законом порядку та уповноваженою на це особою (нотаріусом). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Положеннями ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Позивач ставить питання про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку, яка належала його покійній матері [PERSON] , а потім була успадкована покійним батьком [PERSON] . Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Як було вказано вище, у встановленому законом порядку уповноважений суб`єкт нотаріус встановив, що позивач спадщину прийняв, що в судовому порядку не оскаржувалося. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~№ 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку виключно з підстави відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа втрачено, про що у ЗМІ розміщено відповідне оголошення (а.с. 16). Таким чином, позивачем доведено, що він відповідно до приписів чинного законодавства вступив у спадщину після смерті [PERSON] , який у свою чергу прийняв спадщину після смерті дружини, але не оформив своїх спадкових прав на земельну ділянку площею 2,9884 га, яка згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 178806 від 02.04.2007 належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Через відсутність правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню. Додатково слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч. 1 ст. 175 ЦПК України). Згідно з вимогами ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, з посиланням на відповідні докази та норми права.

Outcome: approved