Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У березні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту-позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту-відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 10762-08/2021 від 17.08.2021 у розмірі 30 340,00 грн., з яких 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 340, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором № 2961104345/719139 від 17.08.2021 в розмірі 17 437,50 грн., з яких 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 937,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором № 2961104345/465955 від 04.09.2021 у розмірі 29 062,50 грн., з яких 7 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 562, 50 грн. - сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором № 2328977 від 05.09.2021 у розмірі 2 880,00 грн., з яких 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 880,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 17.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 10762-08/2021. 18.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18022022. 17.08.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2961104345/719139. 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Є. 04.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2961104345/465955. 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г. 05.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2328977. 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062022. Відповідно до умов вищезазначенених договорів позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] . Відповідач неналежним чином виконув свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 79 720,00 грн., через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 17.03.2023 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подавала, тому враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд постановив розглядати справу у відсутність сторін з винесенням заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір № 10762-08/2021, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 10 000, 00 грн., строком на 23 дня (п. 1.2. Договору). 18.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18022022, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 17.08.2021. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18.02.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 30 340,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 340,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 17.08.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2961104345/719139, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 4 500,00 грн. строком на 25 днів (п. 1.2. Договору). 19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило позивачу право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 17.08.2021. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 437,50 грн., з яких: 4500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 937,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 04.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2961104345/465955, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 7 500, 00 грн., строком на 25 днів (п. 1.2 Догоовру). 19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ГОУФІНГОУ» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 04.09.2021 Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 29 062,50 грн., з яких: 7 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 562,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 05.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2328977, відповідно до якого відповідачу видано кредит в розмірі 1 000, 00 грн., строком на 10 днів п. 1.2. Договору). 27.06.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором від 05.09.2021 Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062022 від 27.06.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 2 880,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 880,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути позику, сплатити проценти з користування позикою та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку, надану їй позику в строки, передбачені Кредитними договорами не повернула. Після відступлення права вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, таю$й договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошогвиїх коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved