Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2002 по 2006 рік. Від спільного проживання вони мають дочку, [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач у справі. Позивачка зазначає, що дочка залишилася проживати разом з нею та навчається на першому курсі денного відділення Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на контрактній основі. Навчання платне. Вартість навчання на рік складає 20800,00 грн. Також додатково [PERSON] несе витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо. Після досягнення дочкою повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід. Враховуючи те, що [PERSON] навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач знаходиться у працездатному віці та має можливість утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, однак уточнила позовні вимоги щодо розміру стягнення, та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачкою доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , де батьком зазначений відповідач у справі /серії [NUMBER] /(а.с.5); довідкою №16/56-1664 від 30.01.2023, виданою начальником відділу кадрів Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», де зазначено що [PERSON] навчається на першому курсі за денною формою навчання з 12.09.2022 до 31.08.2023 (а.с.8); договором про надання платних освітніх послуг № 956/ФІТ-22 від 06.09.2022 (а.с.7). Так як позивачка з дочкою проживають разом, то у зв`язку з її навчанням остання несе одна відповідні матеріальні витрати з утримання дочки, яка продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. ч. 2, 3 ст. 199 СК України). Згідно до положень ст. ст. 191 ч. 1, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, приймаючи до уваги, що [PERSON] продовжує навчання, їй ще не виповнилося 23 роки, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про наявність у дочки відповідача права на утримання, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки, в зв`язку з навчанням, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Згідно правил ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу коментованої норми можна зробити висновок, що її положення не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. Позивачка у справі звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved