Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року цивільну справу було направлено за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 січня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року було роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та виділено позовні вимоги про розірвання шлюбу у самостійне провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог про розірвання шлюбу позивач у своєму позові зазначила, що 28 вересня 2019 року в Чечелівському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1393, був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем. Актовий запис № 1393. З відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем на протязі останніх двох років погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин у грудні 2021 року. З відповідачем мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Між ним постійно виникають сварки. Тому вважає, що подальшого сенсу підтримувати шлюбно-сімейні відносини немає. У зв`язку з наведеним позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем. У судовому засіданні 24 лютого 2023 року, яке відбулося за участю обох сторін, судом був наданий сторонам строк для примирення тривалістю один місяць, а провадження у справі зупинено до 25 березня 2023 року. У зазначений строк примирення між сторонами не відбулося. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, зазначивши, що з вересня 2022 року проживають з відповідачем окремо. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 28 вересня 2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 1393. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.\~\~ Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема, припинення сторонами шлюбних відносин, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач у своїй заяві не просила змінити її прізвище на дошлюбне, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити « [PERSON] ». Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, вказані витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved