Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] , з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 07 квітня 2023 року, звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-кв. [ADDRESS] . Позов обгрунтований тим, що позивач є власником даної квартири з 30 травня 2022 року на підставі договору купівлі-продажу, відповідно до п.9 вказаного договору відповідач мав знятися з реєстраційного обліку до 13 липня 2022 року, проте станом на січень 2023 зареєстрований у даній квартирі, що впливає на розмір комунальних послуг і позбавляє позивача в повній мірі здійснювати повноваження власника. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до заяви від 11 квітня 2023 року відповідач [PERSON] позов визнає, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , останній згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з 13 травня 2022 року є власником кв. [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 травня 2022 року, укладеного із [PERSON] .. Згідно п.9 вищевказаного договору продавець [PERSON] буде знятий з реєстраційного обліку з відчужуваної ним квартири до 13 липня 2022 року. Відповідач [PERSON] , який зареєстрований у вищезазначеній квартирі, не є членом сім"ї позивача, у даній квартирі не проживає. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Спірні правовідносини виникли з приводу визнання відповідача, який не є родичем чи членом сім`ї позивача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, у якому має зареєстроване місце проживання. Згідно ч.1, 2\~ ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. \~За правилами ст.150, 156\~ЖК\~Української\~РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні (ч.1 ст.321\~ЦК України). Частиною 1 ст.\~391\~ЦК\~України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст. 319, 321\~ЦК\~України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Частиною 1 ст.\~317\~ЦК\~України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Із врахуванням викладеного та непроживання відповідача [PERSON] , який зареєстрований у кв. [ADDRESS] , як попередній власник, який відповідно до умов договору повинен був знятися з реєстраційного обліку до 13 липня 2022 року, та з 13 травня 2022 року на праві власності зареєстрований за позивачем [PERSON] , відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як власником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для визнання останнього таким, що втратив право користування даним житловим примішенням, при цьому чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] згідно поданої письмової заяви позов визнає. Дане визнання відповідачем позову, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved