Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

27.01.2017 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивує тим, 19.11.2007 р. між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») було укладено кредитний договір № ML-304/407/2007. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 240974,62 доларів США. Кредит надавався зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку (позивачу) на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком 19.11.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-302/407/2007. Всупереч умовам кредитного договору позичальником неналежним чином виконувалися зобов`язання за кредитним договором, допущені порушення графіку платежів. Станом на 20.12.2016 р. заборгованість позичальника становить 269040,93 доларів США (що за курсом НБУ становить 7101613,53 грн.), з яких: заборгованість за тілом кредиту - 197102,25 доларів США, що еквівалентно 5202717,69 грн. за офіційним курсом НБУ на 20.12.2016 р.; заборгованість за відсотками 71938,68 доларів США, що еквівалентно 1898895,84 грн. за офіційним курсом НБУ на 20.12.2016 р. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором № ML-304/407/2007 від 19.11.2007 р. в розмірі 269040,93 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 7101613,53 грн. за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку, витрати по сплаті судового збору в розмірі 106524,20 грн. 22.11.2022 р., 05.12.2022 р. до суду від представника відповідачів адвоката Шульженко Д.Ю. надійшов відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що строки на його подання пропущені, у зв`язку з тим, що розпочалась війна, обстріли інфраструктури, перебої електроенергії, труднощі у роботі транспорту, поштових установ. Представник відповідачів у відзиві вказує на відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у додатках до поданого позову, недопустимість порушення концепції негативного доказу при розгляді справи, не засвідчення копій документів та заява про витребування і дослідження виключно оригіналів письмових доказів, поданих банком у копіях, про припинення поруки щодо [PERSON] . Також відзив містить заяву про застосування строків позовної давності. 05.12.2022 р. від представника відповідачів адвоката Шульженко Д.Ю. надійшло клопотання про повернення до з`ясування обставин у справі, призначення судової експертизи із клопотанням про відновлення строку подання та про зупинення провадження у справі. Заява мотивована тим, що 01.02.2021 р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 26.11.2021 р. адвокатом Шульженка Д.Ю. подано заяву про вступ нового представника, відповідно до якої тепер він буде представляти інтереси відповідачів. У лютому 2022 р. фактично розпочалась війна із російською федерацією. Тому просив суд відновити строк для подання цієї заяви. Вказав, що розрахунок заборгованості, поданий представником позивача, не є розрахунком, а є таблицею із підсумковою сумою, жодних розрахунків із використаними формулами з деталізацією за кожний місяць не міститься. Також в матеріалах справи є більш розгорнутий розрахунок, поданий 07.08.2019 р., але в ньому також відсутні формули, які використані. В цілому, надані розрахунки подані за відсутності первинних документів, що не може підтверджувати розмір заборгованості. Ухвалою суду від 06.02.2023 р. в задоволенні клопотання представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Шульженка Дениса Юрійовича про повернення до з`ясування обставин у справі, призначення судової експертизи, про відновлення строку подання заяви та прийняття відзиву відмовлено. Представник позивача адвокат в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі та їх представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи судом повідомлені належно. Представник відповідачів подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд врахувати принцип «суд знає закони». Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін (їх представників)та без фіксування процесу технічними засобами. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у\~Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі\~України (ст. 16), Цивільному процесуальному\~кодексу України (ст. 4). У ході судового розгляду встановлено, що 19.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] укладено кредитний договір ML-302/407/2007, який складається з 2 частин, кожна з яких є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 240974,62 доларів США. Дата остаточного повернення кредиту 19.11.2035 р. Умовами договору передбачена плаваюча процентна ставка (фіксований відсоток 4,49% + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку (позивачу) на строк в 366 днів з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Також обумовлено, що позичальником сума кредиту та нарахованих процентів щомісяця погашається рівними частинами протягом всього строку дії договору. Щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості за кредитом (том 1 а.с. 4-14). У забезпечення кредитного договору між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. [PERSON] 19.11.2007 р. укладено договір поруки SR-302/407/2007, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну з позичальником відповідальність перед Банком за виконання в повному обсязі зобов`язання позичальника за Договором. Договір поруки діє до виконання боргових зобов`язань за кредитним договором (том 1 а.с. 16). Відповідно до кредитної заявки від 20.11.2007 р., яка містить посилання на кредитний договір ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., відповідач [PERSON] просив позивача про видачу кредиту в розмірі 240974,62 доларів США (том 1, а.с. 15). Відповідно до валютного меморіального ордеру №1 від 20.11.2007 р., позичальнику [PERSON] було видано кредит, згідно кредитного договору ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., у сумі 248974,62 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 1216921,83 грн. (т. 1 а.с. 136). Як вбачається з кредитного розрахунку від 20.12.2016 р., заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р. становить 269040,93 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 197102,25 доларів США; заборгованість за відсотками з період 19.05.2014 р. по 19.12.2016 р. 71938,68 доларів США (том 1, а.с. 17). Судом встановлено, що 19.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] укладено договір №302/1677/07 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб, де предметом є відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та здійснення його картково-касового обслуговування (том 1, а.с. 135). 21.04.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови кредитного договору стосовно графіку платежів та передбачено фіксовану проценту ставку 7% з 20.04.2009 р. до 21.12.2009 р., а в період з 21.12.2009 р. до повного виконання боргових зобов`язань буде діяти плаваюча процента ставка 5,42% + FIDR (том 1, а.с. 176-184). 13.01.2010 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови кредитного договору (том 1 а.с. 185-186). 17.02.2010 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 3 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови п.3 кредитного договору, де домовились про те, що з 19.02.2010 р. до 19.05.2010 р. для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 6,5%, а на період з 19.05.2010 р. до повного виконання боргових зобов`язань буде діяти плаваюча процента ставка 5,67% + FIDR (том 1 а.с. 186-188). 27.05.2011 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови кредитного договору, (том 1, а.с. 193). 18.12.2012 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови кредитного договору, де домовились про те, що з 19.12.2012 р. до 18.03.2013 р. для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 8,12%, а на період з 19.03.2013 р. до повного виконання боргових зобов`язань буде діяти плаваюча процента ставка 5,90% + FIDR (том 1 а.с. 194-196). 17.04.2013 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 5 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови кредитного договору, де домовились про те, що з 19.04.2013 р. до 18.07.2013 р. для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 8,90%, а на період з 19.07.2013 р. до повного виконання боргових зобов`язань буде діяти плаваюча процента ставка 5,90% + FIDR (том 1 а.с. 202-204). 30.11.2013 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 6 до кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови кредитного договору (том 1 а.с. 211-212). Також судом встановлено, що 21.04.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-302/407/2007від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови договору поруки, де в новій редакції виклали «Кредитний Договір» - Кредитний Договір № ML-302/407/2007 від 19 листопада 2007 р., укладений між Кредитором та Боржником, усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками» (п.1). «Сплата процентів за користування кредитом. Боржник зобов`язаний сплати проценти за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з Кредитним Договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в Кредитному Договорі» (п.п. (б) п.2.1.). Також доповнено п.2.2. Договору поруки п. 2.2.1. наступного змісту: «В разі\~зміни розміру\~Боргових Зобов`язань\~після укладання\~цього Договору,\~такі Боргові\~Зобов`язання \~забезпечуються в\~їх повному\~розмірі без\~укладання будь-яких\~додаткових договорів\~до цього\~Договору» (том 1 а.с. 213). 17.02.2010 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладений додатковий договір № 2 до договору поруки № SR-302/407/2007 від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови договору поруки (том 1 а.с. 214). 18.12.2012 р., 17.04.2013 р., 30.07.2013 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та гр. України [PERSON] був укладено додаткові договори № 3,4,5 до договору поруки № SR-302/407/2007від 19.11.2007 р., яким були змінені та доповнені умови договору поруки (том 1 а.с. 215-126, 217-218, 219-220). Позивачем зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, що підтверджується валютним меморіальним ордером №1 від 20.11.2007 р., позичальнику [PERSON] було видано кредит, згідно кредитного договору № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р., у сумі 248974,62 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 1216921,83 грн. (том 1 а.с. 136). Відповідачем [PERSON] зобов`язання за договором виконувалися не належним чином, у зв`язку з чим станом на 20.12.2016 р. утворилась заборгованість в сумі 269040,93 доларів США (що за курсом НБУ становить 7101613,53 грн.), з яких : заборгованість за тілом кредиту - 197102,25 доларів США, що еквівалентно 5202717,69 грн. за офіційним курсом НБУ на 20.12.2016 р.; заборгованість за відсотками 71938,68 доларів США, що еквівалентно 1898895,84 грн. за офіційним курсом НБУ на 20.12.2016 р. (том 1, а.с. 66, 137-138). Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.ст.\~1049,\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті\~1054\~та частини другої статті\~1050 Цивільного кодексу України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] порушені умови договору та наведені норми матеріального права, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Згідно\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов`язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов`язання; договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель\~обов`язками; у разі невиконання боржником основного зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов`язується виконати борг боржника замість останнього; обов`язок поручителя полягає не лише у виконанні обов`язку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов`язку боржником. \~ \~ \~ \~Отже, з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором № ML-302/407/2007 від 19.11.2007 р. в розмірі 269040,93 доларів США, з яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~-\~197102,25\~доларів США заборгованість за відсотками 71938,68 доларів США. \~ \~ \~ \~Виходячи з принципу принципу «jura novit curia», де з одного боку, підлягає безумовному застосуванню: суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, перекваліфікувавши позов, незалежно від посилань позивача. З другого боку, перекваліфіковуючи позов за цим принципом,\~суд може порушити право на справедливий суд\~як щодо відповідача, так і щодо позивача. У таких умовах слід зважати на принцип змагальності та рівності сторін.\~Сторін не можна позбавляти права на аргументування своєї позиції й надання доказів в умовах нової кваліфікації судом правовідносин\~(рішення Європейського суду з прав людини від 14.01.2021 р. у справі «Гусєв проти України» (скарга № 25531/12)) (постанові КЦС ВС від 02.11.2022 р. у справі № 685/1008/20). \~ \~ \~ \~З урахуванням того, що ухвалою суду від 06.02.2023 р., відзив не було прийнято, у зв`язку з неповажністю причин пропуску строків на подання, з урахуванням тривалості судового процесу та дотримання прав сторін. Проте у даному відзиві міститься п.2.4, де представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Шульженко Д.Ю. просить суд про застосування строків позовної давності, яку слід вирішити відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч. 1\~ст. 259 ЦК України\~позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1\~статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. 5\~ст. 261 ЦК України\~за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верхового Суду України, викладеним у постанові від 30.09.2015 р. у справі № 6-154цс15. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 266 ЦК України\~передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останню проплату за вказаним кредитним договором відповідачем було здійснено 19.06.2014 р. в сумі 55,09 доларів США в рахунок погашення відсотків по кредиту (т. 1 а.с. 95, 175). Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав позичальнику кредит у розмірі 240974,62 доларів США. Дата остаточного повернення кредиту 19.11.2035 р. Позивач звернувся до суду 27.01.2017 р., з урахуванням дати останнього платежу, строку дії Кредитного договору, тобто позов подано в межах строків позовної давності. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України). \~\~Згідно з ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 106524,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved