Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною вище позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2001р між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та на той час в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та на той час в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , з іншої сторони, був укладений договір № Н-1301 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений договір було укладено на Одеській універсальній біржі « Центр ». Вказана квартира належала продавцям на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 26.12.1996 року за № 18022 та зареєстрованого в Одеському МБТІ 09.01.1997 року під № 2117стр. 145 кн. 61 доп. Правочин сторонами виконано у повному обсязі, а саме покупці сплатили вказану в договорі суму відповідачам, а відповідачами було звільнено квартиру в утому числі зняття з реєстраційного обліку, передано покупцю ключі. На даний час позивачі мають намір зареєструвати цю квартиру, однак не можуть цього зробити з тієї причини, що згаданий договір купівлі продажу квартири, засвідчений біржою, являється недійсним. На підставі викладеного, позивачі просять суд визнати дійсним вказаний вище договір купівлі-продажу нерухомого майна. Враховуючи вищезазначене, позивачі просять суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна, двох кімнатної квартири [ADDRESS] № Н-1301 від 18 грудня 2001 року, укладений на Одеській універсальній біржі «Центр», між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та на той час в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та на той час в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивачі у судове засідання не з`явилися. [PERSON] подала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, а також зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином за зареєстрованим їх місцем проживання в порядку статей\~128,\~130 ЦПК України. Відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду останні не подавали. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що за\~договором\~№ Н-1301 купівлі-продажу\~нерухомого майна\~від 18.12.2001р.\~ [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та на той час в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] продали,\~а [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та на той час в інтересах неповнолітніх [PERSON] ,\~ [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] , загальною площею 35,8 кв.м., житловою 24,7 кв.м, яка належала відповідачам на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 26.12.1996 року за № 18022 та зареєстрованого в Одеському МБТІ 09.01.1997 року під № 2117стр. 145 кн. 61 доп. Після укладення договору № Н-1301 він був зареєстрований покупцями в ОМБТІ та РОН. Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу. Покупці, свої обов`язки за договором виконали, сплатили вказану в договорі суму відповідачам. Після укладення договору відповідачі виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялась з реєстраційного обліку. Після підписання договору покупці сплачували всі комунальні послуги, володіли та користувалися даною квартирою. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст.47\~ЦК\~УРСР\~в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209\~ЦК\~України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved