Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Заявник 15.07.2022 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа: свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.04.1988, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.04.1999 та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.12.2002, які належать [PERSON] . В обґрунтування заяви відзначено, що заявниця при народженні була [PERSON] . 23.04.1988 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в результаті чого змінила прізвище на [PERSON] , але в свідоцтві про розірвання шлюбу її прізвище зазначено « [PERSON] », тобто [PERSON] та в подальшому при укладені шлюбу з [PERSON] прізвище також зазначено [PERSON] , замість вірного [PERSON] . Такі помилки обмежують право заявниці на освіту, адже вона має намір навчатися в інституті, а для цього їй необхідно підтвердити отримання нею документів про освіту до помилки 14.04.1999. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19.07.2022 було відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 06.09.2022. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 06.09.2022 розгляд справи відкладено на 23.11.2022. За відсутності інформації про сповіщення заінтересованої особи та неявки учасників справи розгляд справи у судовому засіданні 23.11.2022 було відкладено на 18.01.2023. У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 18.01.2023 та не повідомлення про причини неявки розгляд справи відкладено на 03.03.2023. До суду 28.02.2023 надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати працівникам та відвідувачам суду в укриття, розгляд справи у судовому засіданні 03.03.2023 відкладено на 06.04.2023. У судове засідання 06.04.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заявниця 17.03.3023 подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Атестат про середню освіту, диплом видано на дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] (а.с.15, 16). В трудовій книжці вказано ( [PERSON] ), ( [PERSON] ), [PERSON] (а.с.17). 23 квітня 1988 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в результаті чого змінила прізвище як [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 23.04.1988. Прізвища зазначені російською мовою через буку «е» (а.с.18). Втім, у свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.04.1999 вказано про розірвання шлюбу між « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.19) Свідоцтво складено українською мовою, але чомусь з неіснуючою буквою українського алфавіту «ё». При одруженні [PERSON] з [PERSON] 18.12.2002 року її прізвище було зазначено як « [PERSON] » та яке вона змінила на [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.20). Тож, суд дійшов висновку, що факт помилкового написання прізвища [PERSON] виник в результаті перекладу з російської на українську мову є встановленим. Втім, в першому свідоцтві про укладення шлюбу прізвище чоловіка вказано [PERSON] та прізвище [PERSON] після укладення шлюбу вказано « [PERSON] », крапок над буковою «е» немає, тобто в свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] помилку не допущено, тому відсутні підстави для встановлення факту належності такого свідоцтва. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, який через розбіжності в написанні прізвища, не може в повному обсязі реалізувати свої право на спадщину. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги заяви.

Outcome: approved