Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зміну черговості спадкування, визнавши її разом із відповідачами спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що вони зі спадкодавцем познайомилися в 2013 році, а з 2014 року почали проживати однією сім`єю, вважали себе подружжям, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, турбувалися один про одного, мали взаємні права та обов`язки, спільно відпочивали. У них з померлим був спільний бюджет, банківська картка [PERSON] була під`єднана до її номеру телефону, через що вона здійснювала, зокрема, платежі за комунальні послуги. Знайомі та рідні вважали їх подружжям та запрошували разом на родинні свята. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті родичі чоловіка заявили свої права на спадкове майно, поставивши під сумнів факт їх спільного проживання з померлим, що спонукало позивачку звернутися до суду за захистом своїх прав. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2021 року було встановлено факт їх спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , починаючи з 25 червня 2014 року по день його смерті, [INFO] . А тому, просить змінити їй, як спадкоємцю [PERSON] за законом, яка після смерті спадкодавця набула права спадкування у четверту чергу, визнавши її разом із відповідачами спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від представника відповідачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов, в якому зазначила, що для задоволення позову про зміну черговості спадкування необхідна наявність всіх обставин, зазначених в ч.2 ст.1259 ЦК України. Оскільки, стороною позивачки не доведено наявності зазначених юридичних фактів в їх сукупності, а проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в неї права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України, тому, в задоволенні позову просить відмовити. У відповіді на відзив позивачка [PERSON] зазначила, що рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2021 року задоволено подану заяву та встановлено факт її проживання з [PERSON] , померлим [INFO] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з 25 червня 2014 року по [INFO] в [ADDRESS] . У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому, подані докази вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми, які у своїй сукупності є беззаперечними та просить позов задоволити. Відповідачка [PERSON] , будучи присутньою в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги не визнала. В судовому засіданні 24 квітня 2023 року зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, оскільки розгляд справи впливає негативно на її самопочуття. Дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] , відповідачки [PERSON] , судом встановлено наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 41 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 12 липня 2021 року Лановецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на усе належне йому майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №20/02-31, виданої 08 лютого 2022 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Голод О.С., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю першої черги за законом та як спадкоємцю четвертої черги за законом, в зв`язку із тим, що нею не подано відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66607539, виданого 27 вересня 2021 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Голод О.С., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №68374920, дата заведення 27 вересня 2021 року. Згідно копії рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2021 року, заяву [PERSON] задоволено та встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 25 червня 2014 року по [INFO] в [ADDRESS] . Згідно копії акту депутата Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, складеного 19 листопада 2021 року в присутності свідків, зі слів свідків та заявниці [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , заявниця проживала з 20 січня 2014 року без реєстрації з [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] та вела з ним спільне господарство до дня смерті [PERSON] - [INFO] . Згідно копії розпорядження міського голови Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №169-од від 16 липня 2021 року «Про надання матеріальної допомоги для поховання», [PERSON] надано матеріальну допомогу для поховання, у зв`язку із смертю сина [PERSON] в сумі 1000.00 грн. Відповідно до копії накладної №5, виданої 11 липня 2021 року ФОП [PERSON] , [PERSON] оплачено витрати на поховання на загальну суму 10590.00 грн. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають такі юридичні факти як: - зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); - застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); - відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); - спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); - збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 592/1045/18- ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року в справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Частиною 1 статті 2 ЦПК України установлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).. За змістом ч.1 ст.12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зміну черговості права спадкування за законом не підлягає до задоволення. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] суд зазначає, що стороною позивачки не доведено належними та допустимими доказами наявність зазначених судом перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї б могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, зокрема факт перебування [PERSON] у безпорадному стані, неможливість останнього здійснювати догляд за собою, а також перебування спадкодавця на її матеріальному забезпеченні. Також, суд констатує, що [PERSON] помер у віці 41 року, що не відноситься до віку, внаслідок якого особа потребувала стороннього догляду, не могла забезпечити свої потреби та обслуговувати себе самостійно, перебувала у безпорадному стані. Щодо обставин наведених позивачкою стосовно надання матеріальної допомоги їй померлим, то суд не приймає до уваги квитанції та роздруківки з АТ «Державний ощадний банк України», як такі, що підтверджують лише факт користування позивачкою коштами, які їй надавав померлий [PERSON] та однак не свідчать про опіку з її боку стосовно нього. Також, суд приймає до уваги факт понесення відповідачкою [PERSON] витрат на поховання [PERSON] . За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту необхідної наявності усіх обставин в їх сукупності, передбачених ч.2 ст.1259 ЦК України, а тому суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зміну черговості спадкування, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed