Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Заявник 26.12.2022 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який народився у м.Новомосковську Дніпропетровської області та проживав за адресою: [ADDRESS] , який загинув [INFO] , приймаючи безпосередню участь в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, місце смерті: Україна, Донецька область, Бахмутський район, с.Зайцеве. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що є матір`ю [PERSON] , який був мобілізований на військову службу з 11.07.2022, проходив службу у військовій частині [NUMBER] , а з 23.07.2022 у військовій частині [NUMBER] . [PERSON] виходив на зв`язок 30.10.2022 з дружиною [PERSON] та повідомив, що піде на завдання на передові позиції. Після 31.10.2022 на зв`язок не виходив. 07.11.2022 дружина сина заявниці - [PERSON] отримала з [INFO] сповіщення №202 про те, що солдат [PERSON] поблизу м.Бахмут Донецької області зник безвісті 04.11.2022. Заявниця разом з дружиною сина вживала заходів з метою розшуку та з`ясування долі сина. Від військовослужбовця [PERSON] , який був разом з [PERSON] на позиції, заявниці стало відомо про загибель сина. Під час бою 01.11.2022 у будівлю, в якій знаходилися військовослужбовці при виконанні бойового завдання потрапив снаряд, осколками якого [PERSON] було вбито. Після цього [PERSON] потрапив у полон, а в подальшому був обміняний. Оскільки тіло загиблого [PERSON] залишилося на позиціях, які захоплені ворогом, тому неможливо зареєструвати факт смерті [PERSON] , отримати свідоцтво про смерть, реалізувати спадкові права та отримати статус члена сім`ї загиблого. Ухвалою суду від 02.01.2023 провадження у справі відкрито, призначено судове засідання, залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи дружину [PERSON] - [PERSON] . У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги заяви, просили заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою дружиною [PERSON] , проте на момент мобілізації перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах. Їй надійшло повідомлення про те, що чоловік пропав безвісти і вона разом із заявницею здійснювали розшук чоловіка. Пізніше, військовослужбовець [PERSON] , який був разом з її чоловіком на позиції, повідомив що [INFO] її чоловік загинув. Представник заінтересованої особи Новомосковського РТЦКСП у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Вважає, що існують достатні підстави вважати, що [PERSON] загинув при виконанні бойового завдання, проте через відсутність тіла загиблого отримати відповідні документи без рішення суду родичам неможливо. Представник заінтересованої особи Новомосковського відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи ВЧ [NUMBER] у судове засідання не з`явився. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до наказу начальника [INFO] від 11.07.2022 №287 солдат [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] (а.с.24). З 11.07.2022 солдат [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою від 18.07.2022 (а.с.21). Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 23.08.2022 №237 солдата [PERSON] зараховано до списків особового складу цієї військової частини, призначено на посаду старшого механіка-водія 1 відділення з евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону (а.с.54). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 14.10.2022 солдата [PERSON] призначено на посаду водія протитанкового взводу механізованого батальйону цієї військової частини (а.с.63 на звороті). 07.11.2022 дружині солдата [PERSON] - [PERSON] надійшло сповіщення №202 про те, що солдат [PERSON] у бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність, поблизу м.Бахмут Донецької області зник безвісти 04.11.2022 (а.с.25). За фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] на підставі заяви [PERSON] розпочато досудове розслідування за №120220413500001083 від 09.11.2022 (а.с.48-50). Також, у зв`язку зі зникненням безвісти солдата [PERSON] проведено службове розслідування (а.с.53-69), за результатами якого складено акт. Наказом командира ВЧ [NUMBER] №2642 від 24.12.2022 службове розслідування завершено; встановлено, що факт зникнення безвісти водія протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] в період з 04.11.2022 по теперішній час підтвердився; факт стався під час проходження служби в Збройних Силах України та пов`язаний з виконанням військового обов`язку та не пов`язаний з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення; зникнення безвісти сталося в зоні бойових дій під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області (а.с.67-69). Наказом командира ВЧ [NUMBER] від 05.11.2022 №314 солдата [PERSON] знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з відсутністю на військовій службі до повернення у військову частину або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання безвісно відсутнім чи оголошення померлим (а.с.64). У судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який пояснив, що є військовослужбовцем та проходив військову службу разом з солдатом [PERSON] 31.10.2022 за наказом командування вони разом з [PERSON] відправилися на позицію у Бахмутському районі Донецької області поблизу с.Зайцеве для заміни бійців, які знаходилися на позиції. Наступного дня, 01.11.2022 вони перебували на другому поверсі будівлі, коли в неї влучив снаряд. В цей час [PERSON] стояв біля стіни, у нього потрапило багато осколків, розірвало бронежилет, внаслідок чого він загинув. Це сталося 01.11.2022 приблизно о 10:00 год., час він запам`ятав, оскільки іншому пораненому бійцю вони накладали пов`язку та записали цей час. Свідок особисто перевіряв пульс [PERSON] , пульсу не було і візуально його загибель не викликала сумнівів з огляду на характер поранень. Наступного дня 02.11.2022 їх захопили у полон, а в подальшому обміняли. З приводу загибелі [PERSON] він надавав пояснення військовому командуванню та співробітникам СБУ. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема п. 8, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За вимогами частини 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за іншими правилами ЦПК. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Факт смерті особи в певний час встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. При зверненні до суду заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Доказами цього можуть бути: медичне свідоцтво, акт органів міліції, акт органів пожежного і водного нагляду та інші докази. Як зазначав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, що «встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами. Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, відсутність медичних документів про смерть [PERSON] позбавляє заявницю, яка є матір`ю загиблого, можливості як встановити факт його смерті, так і оформити відповідні соціальні пільги, передбачені чинним законодавством. Факт смерті солдата [PERSON] під час виконання ним обов`язків військової служби та бойового завдання в с.Зайцеве Бахмутського району Донецької області під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації підтверджується матеріалами службового розслідування, зібраними матеріалами заяви, а також показаннями свідка [PERSON] , у правдивості свідчень якого суд не має сумнівів. Судовий розгляд в даній справі відповідає інтересам заявниці, оскільки іншого, крім судового, способу захисту свого права вона не має з огляду на ту обставину, що дослідженими доказами встановлено, що дійсно син заявниці [PERSON] загинув під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини, проте його тіло після загибелі залишилося на позиції, захопленій ворогом, що унеможливлює отримання відповідних документів встановленої форми, які є підставою для реєстрації смерті. З урахуванням принципу верховенства права, продовження військових дій, які відбуваються на території України, виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved