Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

02.08.2022 року Позивач звернувся до суду. В обґрунтування позову посилався на те, що 17.06.20І9 до усного договору позики, складено розписку, відповідно до якої [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] 3 900 доларів США. Станом на дату складання позовної заяви 3 900 доларів США еквівалентно 142 623,00 грн. відповідно до курсу іноземних валют, розмішених на офіційному сайті Національного Банку України із розрахунку 1 долар США = 36,57 грн.(3 900*36,57). Згідно зазначеної розписки відповідач зобов`язувався повернути борг 29.09.2019 включно. При настанні строку платежу відповідач грошових коштів не повернув. На неодноразові прохання позивача відповідач не реагував та став уникати розмови про борг, вказуючи на те, що грошових коштів для повернення боргу не має. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за розпискою в розмірі 3900 доларів США, судовий збір в розмірі 1426,24 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились повідомлені належним чином, представник позивача - адвокат надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Крім того, від представника позивача - адвоката Якименко О.І. надійшла заява щодо стягнення витрат на правову допомогу в якій зазначає, що докази на понесені витрати будуть надані суду протягом 5 днів після проголошення судового рішення відповідно до вимог ЦПК. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що між [PERSON] до [PERSON] було укладено письмовий договір позики у формі розписки, відповідно до якого [PERSON] надано позику в розмірі 3900 доларів США, за умови повернення відповідачем в строк до 29.09.2019 року (а.с.5). За змістом позову, [PERSON] взяті на себе зобов`язання з повернення позики не виконав, гроші не повернув, на зв`язок не виходить, уникає зустрічі з позивачем . Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач не оспорював Договір позики, укладений між ним із позивачем . Оскільки відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення позивачу позиченої суми коштів, тобто не виконує свої зобов`язання за Договором позики, доказів протилежного відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1426,24 грн.

Outcome: approved