Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

04 січня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , в особі свого представника адвоката Косінської Олени Василівни, до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вона просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 27 квітня 2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 380. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27 квітня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 380. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем щодо місця проживання дитини немає. Позивач вказує, що сімейні стосунки у подружжя не склалися, тому що вони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені, подружні почуття втрачені, кожний з подружжя живе особистим життям. Причинами розпаду сім`ї стали: втрата любові та взаємної поваги, відсутність порозуміння та спільних інтересів. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 січня 2023 року у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків. 23 січня 2023 року від представника позивача - адвоката Косінської О.В. надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 05 січня 2023 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено судове засідання. Позивач та її представник адвокат Косінська О.В., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 13 грудня 2022 року, в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач по справі в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 27 квітня 2007 року сторони: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстрований 27 квітня 2007 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 380, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 22). В шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис № 4075 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25 червня 2020 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час судового розгляду судом з`ясовані причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, члени якого проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спорів про визначення місця проживання немає, спорів про розподіл майна між сторонами також немає. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітньої дитина та відповідача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, шлюб підлягає розірванню, а позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволенню. Позивач просила судові витрати покласти на неї. На підставі викладеного та

Outcome: approved