Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі за текстом -АТ «Харківгаз» ) звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 606,65 грн. за період з 01.01.2020 р. по 31.11.2022 р., та судового збору у розмірі 2 481,00 грн. В обгрунтування позову посилалося на те, що між АТ «Харківгаз» як оператором ГРМ та споживачем [PERSON] укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі за текстом -договір), який затверджений постановою від 30 вересня 2015 року N 2498 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП). Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (п. 1.2. договору). Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є документально підтверджене споживання природного газу, а саме: помісячні покази лічильника природного газу, зафіксовані у відомостях зняття показань лічильник природного газу в доданій довідці про розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу, згідно з якими зафіксовано різницю у показниках лічильника природного газу. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу утворилася заборгованість за період з 01.01.2020 р. по 31.11.2022 р. в розмірі 606,65 грн. та не погашена відповідачем, що підтверджується розшифруванням розрахунку річної замовленої потужності. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача АТ «Харківгаз» не з`явився, просить розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена у встановленому порядку, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 та ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до приписів Закону України «Про ринок природного газу» з 01.07.2015 року функції постачання та розподілу природного газу розподілені. АТ «Харківгаз» як оператор ГРМ є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в Харківській області на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Ліцензії (див. за посиланням https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenzii-na-rozpodil-prirodnogo-gazu-pat-kharkivgaz?id=25964). В своїй роботі позивач керується Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс), затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, Правилами безпеки систем газопостачання тощо. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ; до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Між АТ «Харківгаз» та [PERSON] укладено Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року N 2498 Відповідно до п.1.1 Типового договору розподілу природного газу цей договір є публічним та регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимогстатей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною удодатку 1(для побутових споживачів) або удодатку 2(для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною удодатку 3до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Договору). Відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Отже, Споживач вчинив дії щодо акцептування Типового договору з розподілу природного газу визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають, що свідчить про прийняття ним (акцептування) умов договору про надання послуг з розподілу природного газу з АТ «Харківгаз» на умовах Типового договору розподілу природного газу. Як вбачається з наданих до суду матеріалів [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Харківгаз» з відкритим абонентським рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу (акцептування) з АТ «Харківгаз» є документальне підтвердження споживання природного газу, а саме: періодична оплата відповідачкою послуг газопостачання, помісячні покази лічильника природного газу в доданій довідці про розрахунок заборгованості за послуги розподілу природного газу, згідно з якими зафіксовано різницю у показниках лічильника природного газу ( а.с. 10-11). Приписами ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених даним Кодексом. Відповідно до п. 6. 1 Договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу. Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку відкритому за вищевказаною адресою на ім`я заявника, визначаються згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом IX Кодексу газорозподільних систем. Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 р. внесені зміни до Типового договору розподілу природного газу, згідно з якими був змінений порядок оплати послуг з розподілу природного газу, як складової вартості природного газу. Відповідно до вказаних змін, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розмір плати за розподіл газу розраховується індивідуально для кожного абонента. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий «газовий рік» (період з початку жовтня до кінця вересня). Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу розділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для Оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. (абзац другий пункту 6.6 розділу VI Договору). Споживачі можуть сплачувати за розподіл газу щомісяця або одним платежем за будь-який період, в тому числі квартал, півроку чи рік. З метою сприяння дотриманню споживачами терміну оплати, визначеного Типовим договором розподілу газу у січні споживачі одночасно отримали рахунки за січень та лютий поточного року, та у подальшому разом із рахунком газопостачального підприємства абоненти будуть отримувати рахунок за послугу з розподілу газу на наступний місяць. Відповідно до пункту 8 глави 6 розділу VІ Кодексу припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. Матеріали справи свідчать про те, що пропозицій або заяв щодо розірвання Типового договору розподілу природного газу вiд вiдповідачки [PERSON] на адресу AT «Харківгаз» не надходило. Постановою НКРЕКП № 580 від 06.03.2020р. внесені зміни до до глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП, від 30.09.2015р. № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824, зокрема, зазначено, що з 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: -39 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; -126 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; - 314 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.». Для нового споживача та/або його об`єкта, що має фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців (крім об`єктів споживачів, що не є побутовими), або за умови відсутності споживання природного газу споживачем та/або його об`єктом протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається Оператором ГРМ на рівні: -39 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; -126 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; -314 куб. м для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим. Операторам газорозподільних систем визначити обсяг річної замовленої потужності для нових побутових споживачів та/або їх об`єктів, що мають фактичний період споживання природного газу менший ніж дев`ять місяців, або для споживачів та/або їх об`єктів, у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року, відповідно до пункту 4 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП, від 30.09.2015р. № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824. Відповідно до умов п.5.6 глави V розділу IV Типового договору визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Припинення споживання природного газу через не оплату послуг не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу. Позивач остаточно не відмовлявся від послуг газопостачання, про розірвання договору не заявляв. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед АТ «Харківгаз» заборгованість відповідно до обсягу споживання природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.11.2022 року складає 606,65 грн. Зазначена заборгованість відповідачкою не погашена й після надіслання їй АТ «Харківгаз» досудового повідомлення від 14.02.2022 року (а.с.12). Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільно" системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Приписами ч. 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що побутовим споживачем є фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу та у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до положень ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 599 ЦК України передбачає, щозобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки на підставі укладеного договору між сторонами виникли і існують цивільні права і обов`язки, згідно приписів статті 16 ЦК України позивач звернувся до суду за захистом свого майнового права. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки відповідачкою іншого не доведено, у зв`язку з чим підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 року по 31.11.2022 року в сумі 606,65 грн. Позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved