Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із вище вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 14746,37 грн, яка складається з 6453,39 грн заборгованості за основною сумою боргу, 0,95 грн заборгованості за річними відсотками, 7780,27 грн заборгованості за щомісячними відсотками, 511,76 грн заборгованість за пенею та судових витрат у розмірі 2684,00 грн. Зазначає, що відповідач не виконувала в повному обсязі умови договору від 27.03.2019 року та допустила утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, яка, ймовірно, змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 29), що також вбачається з листа Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 22/03.1-05 від 23.02.2023 року (а.с. 31). Ухвалою суду від 24.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; роз`яснено сторонам ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України (а.с. 33). У засідання сторони не з`явились. Представник позивача у прохальній частині позовних вимог просить розгляд справи здійснювати без його участі; щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 4). У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не надала; про розгляд справи сповіщалась належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 44, 45, 50, 51). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Окрім того, відповідач про розгляд справи сповіщалась в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 48). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] подала до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заяву від 27.03.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між нею, як позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР», як кредитодавцем (а.с. 8). Таким чином, 27.03.2019 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу позику в розмірі 14100,00 грн строком на 24 днів зі сплатою 3,00% щомісячні проценти, з реальною процентною ставкою 75,48 %. З паспорта кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 3729830 вбачається, що у випадку просторочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором стягується подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів (а.с. 6-7). Відповідно до заяви № 8593729830 від 27.03.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням цього договору відповідач [PERSON] підтвердила, що умови кредитного договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, а також те, що вона ознайомилась з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами, примірник заяви і паспорт кредиту вона отримала, а умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» згідна отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця www.kreditmarket.ua та зобов`язується виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватись з його змінами на зазначеному веб-сайті (а.с. 5). 29.12.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20211229, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» суму фінансування, а ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с. 15-16). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №20211229 від 29.12.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 8593729830 від 27.03.2019 року в сумі 14746,37 грн (а.с. 17). Крім того, [PERSON] своїм підписом засвідчила, що умови кредитного договору, зокрема, про сукупну вартість кредиту, їй роз`яснені та зрозумілі; вона ознайомилась з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами; примірник заяви отримала, умови отримання кредитів згодна отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця. Зі змісту довідки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» від 04.01.2022 судом встановлено, що [PERSON] дійсно оформила кредит на загальну суму 14100,00 грн; [PERSON] вносила платежі на погашення заборгованості на загальну суму 13670,00 грн (а.с. 12-13). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 8593729830 від 27.03.2019 року, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. У зв`язку з чим станом на 29.12.2021 року заборгованість відповідача складає 14746,37 грн, з яких: 6453,39 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,95 грн - сума заборгованості за річними відсотками; 7780,27 грн - сума заборгованості за щомісячними відсотками, 511,76 грн - сума заборгованості за пенею (а.с. 14). Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»). Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1,3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 ЗУ від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону №1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому наявні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із [PERSON] товариство дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які були укладені. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, основну суму боргу і відсотки в добровільному порядку не повернула, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення всієї суми заборгованості за вказаним кредитним договором. Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 14746,37 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved