Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Глущенко В.В. , що діє в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Вердикт - Капітал», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. та просить: 1. Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ: 36799749, на користь [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , безпідставно отримані кошти у сумі 26579,63 грн.; 2) Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір за подання позовної заяви-992,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката -10000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.09.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9700, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №630178962НРLS, укладеного з АТ «Альфа-Банк» від 21.07.2014, в розмірі 45956, 14 грн. 29.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенко Юрієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67683681, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову про арешт коштів боржника, а 13.12.2021 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 18.01.2022р. приватним виконавцем Савенко Ю.О. вчинено виконавчу дію, а саме направлено платіжну вимогу № [NUMBER] до Сумської філії АТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення арештованих коштів з карткового рахунку [PERSON] у сумі 51 101, 75 грн. з метою погашення боргових зобов`язань позивача - за вищевказаним виконавчим написом. Вищенаведене підтверджується інформацією про виконавче провадження №65825789 з автоматизованої системи виконавчих проваджень. 21.01.2022р. з карткового рахунку [PERSON] , що відкритий в АТ КБ «Приватбанк», здійснено списання коштів згідно виконавчого документу №9700 від 28.09.2021 у розмірі 26 579, 63 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять грн. 63 коп.). Роменським міськрайонним судом Сумської області у справі №585/83/22 за позовом [PERSON] , поданого його представником - адвокатом Глущенко Віталієм Вікторовичем, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, винесено рішення, що набрало законної сили 08.07.2022р. яким позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задоволено у повному обсязі. У зв`язку з тим, що виконавчий напис, котрий вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою Оленою Миколаївною від 28.09.2021, та який зареєстрований в реєстрі за №9700, визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, за якою відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно набуто майно [PERSON] , а саме кошти у сумі 26 579, 63 грн., тому позивач вимушений звернутись до суду для відновлення свого порушеного права. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач: витрати по сплаті судового збору: за подання позовної заяви майнового характеру - 992, 40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 10 000, 00 грн. 13 січня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. 02 лютого 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 22 лютого 2023 року від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. про витребування безпідставно отриманих коштів в розмірі 26579,63 грн., в повному обсязі та відмовити у стягненні із ТОВ «Вердикт Капітал» судових витрат та витрат на надання правничої допомоги, згідно окремого клопотання. В наданому відзиві вказали, що Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5:30 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Звертають увагу суду, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. 02.03.2022 року Рада суддів в Україні опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, в яких зазначено, що процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану. Фактично рада суддів визнала воєнний стан об`єктивною та поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Із врахуванням дії воєнного стану на всій території України, просять поновити строк для подання відзиву на позовну заяву. Ознайомившись із вказаною позовною заявою, заперечують проти задоволення позову із огляду на наступне.В своїй позовній заяві позивач покладається на те, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.02.2022 р. у справі 585/83 22 визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., таким, що не підлягає виконанню по стягненню з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором. В зв`язку із цим, позивач просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь утримані кошти за виконавчим провадженням в розмірі 26 579,63 грн. Вважають, що позовні вимоги є безпідставними виходячи з наступного. Позивач, в своїй позовній заяві, правовою підставою для звернення до суду зазначає частину 1 ст. 1212 ЦК України. Проте вважають, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню вказана норма матеріального права. Як вбачається із матеріалів справи, правовою підставою для стягнення з боржника (позивача) коштів, є кредитний договір і наявність у позичальника заборгованості за вказаним кредитним договором. Кредитний договір є достатньою правовою підставою для отримання новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» з позивача коштів в рахунок сплати заборгованості за ним. Оскільки, позивач має заборгованість за кредитним договором та зобов`язаний її сплатити стягувачу. Також, звертають увагу, що відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України лише у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину; відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована (зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили). Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Більш того, контроль над виконанням виконавчого документа здійснюється приватним виконавцем, кошти надходять на депозитний рахунок, а тому, лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Позивачем не взято до уваги те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово. У відповідності до п. З ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. При подачі позовної заяви, не зазначено розподілу сум, які були перераховані стягувачу, які є витратами виконавчого провадження, а які винагородою приватного виконавця. Адже, сума, яка відраховується із заробітної плати боржника не повністю перераховується стягувачу, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає визначення та стягнення із боржника витрат на проведення виконавчих дій, а також стягнення основної винагороди приватного виконавця. Залишок коштів, які після стягнення витрат приватного виконавця, перераховуються лише тоді стягувачу. Тому, загальна сума, яку вказує у своїй позовній заяві позивач не була перерахована в повному обсязі стягувачу - ТОВ «Вердикт Капітал». В даному випалку, жодними доказами, які долучені до позовної заяви не підтверджена стягнута фактично сума саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (за виключенням витрат виконавчого провадження, винагороди приватного виконавця). Більше того, контроль над виконанням виконавчого документа здійснюється приватним виконавцем, кошти надходять на депозитний рахунок, а тому, лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із позивача. Позивачем не взято до уваги те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово. Все вищезазначене свідчить, що позивачем зроблені хибні висновки, так як не враховано витрати по виконавчому збору (ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження») та витрати виконавчого провадження, які не були стягнуті та перераховані на адресу стягувача. Із вищезазначеного вбачається, що в матеріалах справи відсутні відомості із приводу фактично перерахованих коштів в рамках виконавчого провадження саме стягувачу, а зазначена загальна сума стягнення, в тому числі і витрати виконавчого провадження та винагорода приватного виконавця. В рамках виконавчого провадження звертають увагу суду на те, що стягнута в тому числі основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій. Відомості з приводу розподілу даних сум знаходяться в розпорядженні лише приватного виконавця, які не були долучені позивачем, а тому, вимога з приводу стягнення із стягувача коштів не підлягає задоволенню. Більше того, повідомляють, що на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал» в якості стягнення заборгованості із позивача за виконавчим провадженням, поступили кошти в загальній сумі 23 663,30 грн., шо підтверджується відповідною довідкою, яку долучають до даного відзиву, а не 26 579,63 грн., як вказує позивач. Тому, та сума, яку просить позивач стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 26 579,63 грн. не підлягає задоволенню, оскільки, в такому разі, суд стягне із нас кошти, які стягувач не отримував, а буде змушений без будь-якої правової підстави повернути позивачу. Вся інформація щодо відрахувань за конкретним виконавчим провадженням є в розпорядженні лише приватного виконавця. А такої інформації позивач (боржник) не надає до суду. Доказів, якими б було розподілено кошти, перераховані на рахунок стягувача та на рахунок приватного виконавця матеріали справи не містять. В даному випадку, суд позбавлений можливості із долучених позивачем документів винести обґрунтоване та законне рішення, тобто, не в змозі виокремити суму коштів, які стягнуті на рахунок стягувача, а які на рахунок приватного виконавця. Відомості з приводу розподілу даних сум знаходяться в розпорядженні лише приватного виконавця, які не були долучені позивачем, а тому, вимога з приводу стягнення із ТОВ «Вердикт Капітал» не підлягає задоволенню. Стосовно стягнення судових витрат представником надано разом з відзивом клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в якому вони просять відмовити позивачу у стягненні судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Оскільки в позовній заяві позивач вказує про орієнтовний розрахунок судових витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн. та просить їх стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал». З приводу даного розрахунку суми витрати на правничу допомогу, заперечують та надають наступні пояснення: У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. У відповідності до Правил адвокатської етики при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги наступні фактори: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.Однак, до позовної заяви не надано документів, що визначені законом на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги, а також відсутні документи на підтвердження оплати таких витрат. Позивачем не надано документів щодо підтвердження повноваження представника на представництво його в суді, також не надано переліку правничих послуг, які представник надав позивачеві, а також не підтверджено жодними документами оплату наданих таких правничих послуг. Позивач лише вказує в тексті позовної заяви про понесені ним витрати на надання правничої допомоги і не надає жодного доказу таких понесених витрат. В даному випадку, звертають увагу суду на незначну складність справи. Основний масив послуг на правничу допомогу надано, а належних документів щодо підтвердження повноважень, переліку наданих правничих послуг та сплати таких витрат не надано. В позовній заяві позивачем не надано розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., не вказано, на які саме цілі витрачаються кошти, скільки часу затрачено адвокатом на ті чи інші дії, тощо. Окрім того, не надаються документи про оплату таких послуг. Тому, такі заявлені витрати на надання правничої допомоги не підлягають до задоволення. Вважають, що витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим часом на надання таких послуг (дана категорія справ із незначною складністю та сформованою судовою практикою). Витрати в такому розмірі не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув. Представник позивача Глущенко В.В. в судове засідання не з`явився, 27.02.2023 року до суду подав заяву в якій клопотав розгляд справи проводити без його присутності та присутності позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» явку представника в судове засідання не забезпечив. Третя особа: приватний виконавець Савенко Ю.О . в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що відповідно до копії довідки виписки по картці/рахунку [PERSON] наданої АТ КБ «ПриватБанк» за період з 21.01.2022 року по 21.01.2022 року вбачається, що 21.01.2022 року з рахунку [NUMBER] відбулось стягнення згідно виконавчого документу 9700 28-09-2021 [NUMBER] [PERSON] [NUMBER] списання з карткового рахунку, сума списання -26579,63 UAH (а.с.5). Згідно ордеру про надання правничої допомоги серії ВМ №1032533 від 30.12.2022 року [PERSON] на підставі договору №106 від 30.04.2022 року отримує від адвоката Глущенко В.В. правову допомогу в Роменському міськрайонному суді Сумської області (а.с.4). Як вбачається з інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 30.12.2022 року, виконавче провадження №67683681 відкрите на підставі виконавчого напису від 28.09.2021 року № 9700 виданого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. щодо стягнення коштів стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал» з боржника [PERSON] , сума грошових коштів, що підлягає стягненню становить 45956,14 грн. Державний виконавець який веде виконавче провадження [PERSON] . Виконавче провадження було відкрито 29.11.2021 року та звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника, винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, після чого сума звернення стягнення зазначається 51101,75 грн. та винесено постанову про арешт коштів боржника та 13.12.2021 року передано ВД до підприємста, установи, організації, Нафтогазовидобувне управління «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», 26.01.2022 року зупинено судом стягнення на підставі ВД. Станом на 30.12.2022 року виконавчого провадження зупинено (а.с.5-7). Згідно квитанції №056-22 від 30.12.2022 року адвокатом Глущенко В.В. було отримано від [PERSON] фіксовану суму в розмірі 10000.00 грн. за надання правничої допомоги (а.с.8). Як вбачається з платіжної вимоги №67683681 від 18.01.2022 року платник [PERSON] , стягувач Приватний виконавець Савенко Ю.О. призначення платежу виконавчий напис №9700 виданий 28.09.2021 року, документ видав приватний нотаріус Сазонова О.М., банк стягувача Сумська філія АТ КБ «ПриватБанк» сума 51101,75 (а.с.8). У вдповідності до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області №585/83/22 від 17.02.2022 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, №9700, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Сазоновою О.М. від 28.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» коштів у розмірі 45956, 14 грн. (а.с.9-11). Відповідно до наказу №26-К від 03.06.2019 року Іржавський О.В. приступив до виконання обов`язків генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.34). У вдповідності до довіреності ТОВ «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іржавського О.В. уповноважено [PERSON] представляти інтереси Товариства в усіх без винятку судах..(а.с.36). Згідно довідки вих. №3266 від 16.02.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» повівдомляє, що на рахунках товариства в якості стягнення заборгованості від органів Державної виконавчої служби та приватних виконавців за кредитним договором №630175962HPLS від 21.07.2014 року здійснено наступні зарахування загалом платежів на суму 23663,30 грн. (а.с.47). Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього Кодексу). Аналіз статті 1212 ЦК України вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутністю правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, оцінюючи зміст спірних відносин судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого з позивача було утримано суму стягнень у вищевказаному розмірі, під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаним таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу є підставою для повернення відповідачем - стягувачем безпідставно набутих коштів. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» безпідставно набуло грошові кошти в сумі 23663,30 грн., які належать [PERSON] . Статтею 1213 ЦК України визначено порядок повернення в натурі безпідставно набутого майна, зокрема, передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідачем у відзиві зазначено, що в якості стягнення заборгованості з позивача ними було отримано, кошти в сумі 23663,30 грн., що також підтверджується наданою ними довідкою. Інша частина суми яка визначина позивачем в позові як безпідставно отриманих відповідачем грошових активів їм зарахована не була. А від приватного виконавя жодних відомостей які б підтверджували як саме було розподілено та куди зараховано безпідставно списані кошти суду надано не було. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми в розмірі 23663,30 грн. безпідставно списаних з рахунку позивача яка є документально підтвердженою матеріалами справи та визнаною відповідачем. Такий висновок суду склався у зв`язку з тим, що відповідачем набуто лише визнану ним суму коштів, а інші кошти були стягнуті виконавцем, у зв`язку з чим кошти стягнуті виконавцем не можуть бути стягнуті з відповідача як безпідставно набуте майно. При цьому позивач взагалі не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що списані з його рахунку кошти отримав відповідач і вони були отримані відповідачем саме в тому розмірі, що списаний з рахунка на підставі виконавчого документа. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд вважає, що витрати в розмірі 10000 грн. є значно завищеними, оскільки з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика, а тому адвокат при складанні позову та зібранні доказів не міг витрати скільки часу, який міг би оцінюватися в 10000 грн. За таких обставин розмір судових втрат які суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача - 4000 грн. При цьому суд враховує також заперечення відповідача з приводу розміру заявлених до стягнення судових витрта та висновок суду про задоволення позову частково. Таким чином, при частковому задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволенню позовних вимог, оскільки вимога позивача задоволена на 89,03% то сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 883,53 грн. На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved