Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

21 лютого 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] від 20 лютого 2023 року про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її баба, [PERSON] , про що виконавчим комітетом Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області складено відповідний актовий запис за №28 від 11.05.2005 року. [PERSON] на день смерті проживала по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 1054-д від 30.09.2021року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна увійшли:земельна ділянка, за кадастровим номером 6823055400:03:024:0013, площею 1,7373га, розташована на території Меджибізької селищної ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №900686 від 30.10.2002 року; земельна ділянка, за кадастровим номером 6823055400:03:024:0014, площею 1,7421 га, розташована на території Меджибізької селищної ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309371 від 30.05.1997 року. Згідно листа Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.01.2022 року №462/281-22 - на ім`я [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №900686 від 30.10.2002 року. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6823055400:03:024:0013. Також повідомлено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я гр. [PERSON] був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309371 30.05.1997 року, про що свідчить запис за №1070. Вказаний сертифікат був виданий 15.06.2004 року гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я гр. [PERSON] взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309371 не видавався. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: 6823055400:03:024:0014. Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру точна площа земельної ділянки кадастровий номер 6823055400:03:024:0013 - 1,7373га, земельної ділянки, кадастровий номер: 6823055400:03:024:0014 - 1,7421га За життя [PERSON] заповіту не залишала. Позивачка є спадкоємцем майна померлої як спадкоємець другої черги, оскільки є її онукою.Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не має, оскільки її син, [PERSON] (батько позивачки) помер [INFO] , інші діти спадкодавиці, [PERSON] та [PERSON] спадщину після матері не приймали, у зв`язку з чим залучені до справи відповідачами.З метою оформлення спадкового майна позивачка звернулася до державного нотаріуса Летичівської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , проте у вчиненні відповідних дій нотаріусом відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. У зв`язку з вищенаведеним, позивачка стверджує, що змушена звернутись до суду з позовом, оскільки [PERSON] являлась власником земельних ділянок, за кадастровим номером 6823055400:03:024:0013, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №900686 від 30.10.2002 року та за кадастровим номером 6823055400:03:024:0014, на підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0309371 від 30.05.1997 року, проте правовстановлюючі документи на вказане майно втрачені. 24 лютого 2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відрито спрощене позовне провадження у справі. 30 березня 2023 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності на спадкове майно, подана до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. 19 квітня 2023 року представник позивачки [PERSON] адвокат Стецькова-Бондар Л. Ф. подала заяву, у якій просить проводити розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у поданій письмовій заяві від 13 березня 2023 року просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у поданих ними до суду письмових заявах від 29 березня 2023 року заявлені позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять суд їх задовольнити та проводити розгляд справи за їхньої відсутності та без звукозапису. На спадкове майно після смерті [PERSON] не претендують. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Відповідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зі змісту заяв відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що позовні вимоги фактично повністю визнають, при цьому у заявах зазначають, що на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендують. Інших спадкоємців немає. Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог, та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6823055400:03:024:0013, площею 1,7373 га та земельну ділянку за кадастровим номером 6823055400:03:024:0014, площею 1,7421 га, розташованих на території Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадкове майна після баби, [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі вище викладеного та

Outcome: approved