Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивачка), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2023 року дана справа №370/96/23 була передана на розгляд судді Макарівського районного суду [PERSON]. В позовній заяві (з врахуванням уточненої позовної заяви від 14.02.2023 року), заявниця вказала, що з 14.05.2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, а спроби примиритися бажаного результату не дали. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріальну утримання малолітнього сина, якого самостійно утримувати на належному рівні позивачка не в змозі. Враховуючи викладене, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 14.05.2016 року Виконавчим комітетом Королівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №3, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді [PERSON]. від 07.03.2023 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] пов`язаного з поданням нею заяви про відставку та відповідно неможливістю продовжувати розгляд справи, відповідно до Розпорядження керівника апарату суду №159 від 07.04.2023 року та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 року дана справа №370/96/23 була передана на розгляд судді Макарівського районного суду Тандира О.В. Тож, копію ухвали суду від 07.03.2023 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 16.03.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800100164341 (а.с.29). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.05.2016 року (а.с.5), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14.05.2016 року, про що Виконавчим комітетом Королівської сільської ради Макарівського району Київської області зроблено актовий запис №3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2016 року (а.с.10). Дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №10-42, виданої 28.02.2023 року Макарівською селищною радою (а.с.20) та Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 08.02.2023 року (а.с.21). Як вказала позивачка, а відповідач своїм правом заперечити проти цього не скористався, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, а спроби примиритися бажаного результату не дали. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріальну утримання малолітнього сина, якого самостійно утримувати на належному рівні позивачка не в змозі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати малолітнього сина до досягнення ним повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с.1,33), слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved