Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У січні 2023 року від представника позивача до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивача просить суд: 1) стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про іпотечний кредит № 07-К від 28.05.2013 у розмірі 83 598,29 грн., з яких: 73 939,61 грн. - сума основного боргу, 9 658,68 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом станом на 30.11.2022; 2) стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 2 481 грн. В обґрунтування позову вказано, що 28.05.2013 між ПАТ «Автокразбанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 07-К, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 128 000 грн. на придбання квартири за адресою: [ADDRESS] , з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 30.04.2035 зі сплатою 17,6% річних. В забезпеченням виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору між ПАТ «Автокразбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 07-П від 28.05.2013. В подальшому між Державною іпотечною установою та ПАТ «Автокразбанк» укладено договір відступлення прав вимоги від 05.07.2013, яким ДІУ набула всіх прав вимоги за договорами (кредитним, іпотек, порук тощо). Станом на 31.12.2021 відповідачами прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів і становить 83 598,29 грн., з яких: 73 939,61 грн. - сума основного боргу, 9 658,68 грн. - прострочені відсотки. 05.01.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.02.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. 06.04.2023 представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання, отримавши копії ухвал про відкриття провадження та позовні заяви з додатками, з відзивами (запереченнями) на позов до суду не звертались, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд, відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» (далі - кредитор, позивач) та [PERSON] (далі - відповідач-1) укладено договір про іпотечний кредит № 07-К, відповідно до п. 1.1 умов якого кредитор зобов`язується надати грошові кошти в сумі 128 000 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 17,6% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Строк кредитування - 264 місяці. Позичальник зобов`язується повернути кредитору відповідно до умов цього договору кредит не пізніше 30.04.2035 (п. 1.2 договору). Згідно з п. 1.4 договору кредит надано на придбання у власність за договором купівлі-продажу № 2231 від 28.05.2013 окремої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з метою постійного проживання. Детальний розпис загальної вартості платежів по договору, визначається цим договором та додатком № 1 (п. 1.7 договору). Пунктом 2.5 договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на фактичну суму неповернутого кредиту, за методом «факт/360». Згідно з п. 3.1 договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується: 1) іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визначеного в іпотечному договорі; 2) договором поруки. 28.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «Автокразбанк» і [PERSON] укладено договір № 07-І із застереженнями про задоволення вимог іпотекодержателя. В забезпеченням виконання зобов`язань по кредитному договору № 07-К від 28.05.2013 між ПАТ «Автокразбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 07-П від 28.05.2013, відповідно до умов якого відповідачі взяли солідарне зобов`язання по поверненню кредиту. 05.07.2013 між Державною іпотечною установою та ПАТ «Автокразбанк» укладено договір відступлення прав вимоги № 266, яким Банк передав, а Установа прийняла всі права та вимоги за: договором про іпотечний кредит № 07-К від 28.05.2013; іпотечним договором між банком і [PERSON] № № 07-І від 28.05.2013; договором поруки № 07-П від 28.05.2013. 10.07.2013 на адресу [PERSON] та [PERSON] направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кожним із договорів. В матеріалах справи міститься: графік погашення іпотечного кредиту; детальний розпис загальної заборгованості платежів та визначення сукупної вартості кредиту; меморіальний ордер № 26885 від 28.05.2013 на 128 000 грн.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 5755787 від 05.07.2013, відповідно до якого іпотекодержателем іпотеки № 1088500 від 28.05.2013 є Державна іпотечна установа на підставі договору про відступлення прав вимоги від 05.07.2013: додаткова угода № 9 від 05.07.2013; вимоги про стягнення заборгованості від 06.01.2022; паспорти та довідки про присвоєння ідентифікаційних номерів відповідачів; розрахунок заборгованості; виписка про рух коштів за кредитом [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачі порушують зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1048 ЦК України закріплено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено у ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу-1 кредитні кошти на придбання квартири, однак відповідачі порушили взяті зобов`язання, оскільки за ними рахується заборгованість, яка станом на 30.11.2022 становить 83 598,29 грн., з яких: 73 939,61 грн. - сума основного боргу, 9 658,68 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідачів заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачами. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі по 1 240,50 грн. з кожного.

Outcome: approved