Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», 02 червня 2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись, що 05 березня 2014 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, за умовами якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та надано кредитні кошти в сумі 5 000 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку, який згодом збільшено до 41 000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 26 січня 2022 року утворилась заборгованість на загальну суму 29 437 грн. 19 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 24 225 грн. 53 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5 211 грн. 66 коп. Просили суд стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 29 437 грн. 19 коп. та судові витрати у розмірі 2 481 грн. Ухвалою судді від 12 серпня 2022 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Встановлено, що 05 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит в сумі 5 000 грн. у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, а відповідач зобов`язувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кошти в сумі 5 000 грн., виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач [PERSON] отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку з встановленим початковим кредитним лімітом, користувався кредитними коштами та частково здійснював їх повернення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком та випискою за договором. З Анкети-заяви позичальника від 05 березня 2014 року вбачається, що процентна ставка та строк дії договору в ній не зазначені. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 24 225 грн. 53 коп. Дані висновки суду узгоджуються з правововими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 та від 23 грудня 2020 року по справі № 191/2648/17. Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 2 041 грн. 76 коп.

Outcome: partial