Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся в суд із позовом, який в ході розгляду справи уточнив, до публічного акціонерного товариства «Антонінське» (далі - ПАТ «Антонінське») про скасування записів про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, вказавши, що він являється власником земельної ділянки, площею 2 га., кадастровий номер 6822788800:05:008:0010, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10 грудня 2020 року. Будучи власником зазначеної земельної ділянки позивач самостійно її не використовував та в оренду, в тому числі ПАТ «Антонінське» не передавав, будь-яких договорів з цього приводу, не укладав та не підписував, актів приймання-передачі земельних ділянок в оренду також не складав та не підписував, довіреностей на складання зазначених документів не надавав. Фактично дана земельна ділянка без згоди та дозволу позивача разом із суміжними з ними землями, одним масивом використовувались ПАТ «Антонінське». При цьому позивач не заперечував щодо такого використання відповідачем земельних ділянок та вважав, що користуючись даною земельною ділянкою без договору її оренди, укладеного на певних умовах та на певний строк, відповідач звільнить та поверне її для нього на першу його вимогу. В січні 2020 року він вирішив самостійно обробляти належну йому земельну ділянку та у зв`язку із цим звернувся до відповідача із проханням в подальшому не використовувати її, у чому йому було відмовлено під приводом наявності укладеного з ним та діючого договору оренди. 20 лютого 2020 року Красилівською РДА йому надано незавірену копію договору оренди, при ознайомленні з яким він переконався у його існуванні, дізнався дату укладення, а саме 11 липня 2013 року та його істотні умови. Право оренди на зазначену земельну ділянку по даному договорі зареєстровано в Державному реєстрі прав Реєстраційною службою Красилівського РУЮ Хмельницької області 30 листопада 2015 року за № 12321501. Позивач вважає, що даний договір оренди є недійсним, оскільки з ПАТ «Антонінське» будь-якого договору оренди землі не укладав та не підписував, довіреності на його укладання нікому не надавав, тому вважає, що даний договори оренди є неукладеними. Тому ефективним способом захисту його права, яке він як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні ними шляхом скасування державної реєстрації права відповідача на їх оренду. Представник відповідача надав відзив, у якому зазначив, що позивачу про наявність спірного договору оренди земельної ділянки було відомо ще з моменту його підписання, а саме 11 липня 2013 року, а тому, звернувшись із позовом до суду 11 грудня 2020 року, пропустив строк позовної давності, в зв`язку з чим просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в позові. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація змін, припинення, набуття речового права здійснюється на підставі судового рішення про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року по справі № 6-127 цс13 - «Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору». Відповідно до правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року по справі № 6-162 цс13,- «договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору». Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10 грудня 2020 року, вбачається, що власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2 га., кадастровий номер 6822788800:05:008:0010, розташованої на території Терешківської сільської ради (на даний час Терешківського старостинського округу Антонінської селищної ради), являється [PERSON] . Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10 грудня 2020 року, зазначено, що Реєстраційною службою Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області під № 12321501 від 30 листопада 2015 зареєстрований договір оренди землі між [PERSON] та ПАТ «Антонінське». Про укладення зазначеного договору оренди [PERSON] не знав, навіть не припускав про його існування, оскільки цього договору не підписував та не знав про його реєстрацію. Примірника договору йому не надавали. У матеріалах справи відсутній оригінал договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Антонінське», на підставі якого зареєстроване право оренди ПАТ «Антонінське» щодо земельної ділянки позивача. Ухвалами суду від 19 травня 2022 року у Хмельницької РДА, від 24 червня 2022 року (повторно) та 17 жовтня 2022 року (повторно) витребувано оригінал договору оренди землі від 11 липня 2013, укладений між [PERSON] та ПАТ «Антонінське» щодо земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 6822788800:05:008:0010. За повідомленнями Хмельницької РДА від 27 червня 2022 року № 40/20-717/22 та 09 листопада № 40/20-1332/22 реєстраційну справу ПАТ «Антонінське» не знайдено, а відповідно оригінал договору на вимогу суду не надано. При запереченні позивачем факту укладення з відповідачем договору оренди, за відсутності оригіналу договору оренди землі у справі, оскільки його не надано на виконання вимог ухвали суду як відповідачем, так і Хмельницькою РДА, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки факт укладення договору оренди землі не підтверджений належними та достатніми доказами. Наявність державної реєстрації права оренди ПАТ «Антонінське» на підставі договору, існування якого не підтверджено, не може вважатись законним. Відсутність оригіналу договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2013 підтверджує доводи позивача про те, що такий договір не укладався. З урахуванням наведеного, ненадання відповідачем оригіналу договору оренди, існування якого заперечує позивач, підтверджує відсутність такого договору, оскільки це відповідає положенням частини четвертої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Такий висновок зазначений у Постанові Верховного Суду № 687/358/20 від 17 січня 2022 року. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, то суд зазначає, що перебіг строку позовної давності не можна обраховувати з часу підписання оспорюваного договору оренди землі, оскільки власник земельної ділянки його не підписував, тому не знав і не міг знати про нього, примірник договору не отримував. Представником відповідача вказані обставини не спростовані. Зокрема, судом встановлено, що позивачу стало відомо, що між ним та ПАТ «Антонінське був укладений договір оренди землі, а саме інше речове право (право оренди) зареєстроване Реєстраційною службою Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області 30 листопада 2015 року під № 123221501 земельної ділянки 6822788800:05:008:0010 влютому 2020 року. Щодо доводів представника відповідача про те, що позивачу було відомо про договір оренди щодо його земельної ділянки, оскільки він отримував матеріальну та грошову плату, суд зазначає, що доказів отримання матеріальної плати за користування земельною ділянкою представником відповідача не надано. За таких обставин, суд вважає, що позивач звернувся до суду із позовом в межах позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов [PERSON] задоволено повністю, а тому з ПАТ «Антонінське» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved