Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", згідно якого просить суд: визнати право на компенсацію витрат зі встановлення індивідуального приладу обліку природного газу за рахунок коштів відповідача та зобов`язання відповідача провести компенсацію, шляхом стягнення на користь позивачки витрат зі встановлення лічильника в розмірі вартості лічильника - 1073, 22 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власницею квартири у [ADDRESS] і вказана квартира забезпечена комунальною послугою газопостачання з режимом використання природного газу для приготування їжі. У грудні 2021 року вона звернулася до АТ «Оператор ГРС «Рівнегаз» про перенесення газової труби в газофікованому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . На момент звернення у квартирі [PERSON] був встановлений газовий лічильник, який був власністю АТ «Рівнегаз» та відповідав всім технічним вимогам. Проте при ознайомленні з кошторисом до ескізного проекту нею було встановлено, що АТ «Оператор ГРС «Рівнегаз» враховано вартість нового газового лічильника. На усні заперечення позивачки до кошториса про незаконне покладення на неї зайвих витрат, їй було відмовлено у виключенні з загальної суми вартості лічильника. Витрати складають саме з вартості газового лічильника 1073,22 грн., що підтверджується квитанцією. Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. На газорозподільні системи покладено обов`язок встановлення лічильників газу та повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним. Газорозподільна система не вживала жодних заходів для фінансування таких робіт за рахунок будь-якого бюджету. Вказана квартира забезпечена комунальною послугою газопостачання з режимом використання природного газу для приготування їжі. Оскільки позивачкою сплачується за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, тому, ГРС на її думку зобов`язана надавати послуги, які оплачені позивачем та відповідно до ч.1ст.6 Закону України №3533-VI, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі. Зважаючи на те, що нею виконано обов`язок щодо сплати отриманих послуг, у тариф яких включено і вартість та роботи зі встановлення індивідуальних лічильників газу населенню, частково такі роботи відповідачем було здійснено, вимоги ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» мають вищу юридичну силу, ніж рішення Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Ці вимоги, на думку позивачки, зобов`язують ГРС забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 23 березня 2023 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову у повному обсязі. Вказує, що після набуття права власності у 2021 році позивачкою було ініційовано реконструкцію системи газопостачання вищезгаданої квартири. Відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, при будь-якій реконструкції системи газопостачання вузол обліку природного газу має приводитись у відповідність до вимог Кодексу. Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу V та пункту 7 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, всі роботи по реконструкції системи газопостачання забезпечуються за рахунок сторони, яка ініціювала реконструкцію системи газопостачання. 07 грудня 2021 року між АТ «Рівнегаз» та [PERSON] було укладено договір підряду на виконання робіт з реконструкції внутрішніх мереж № 29А330-19825-21, відповідно до якого виконавець зобов`язується виконати роботи з реконструкції системи газопостачання об`єкта замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх, в порядку визначеному та на умовах передбачених цим договором. Відповідним договором визначено поетапне виконання переліку робіт. За результатами належного виконання АТ «Рівнегаз» взятих на себе зобов`язань по договору № 29А330-19825-21, між сторонами 18.03.2022 було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 72002757, в якому чітко зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має. Останнє, до того ж підтверджується проведеною [PERSON] оплатою за виконані АТ «Рівнегаз» роботи. Тому, просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ «Рівнегаз» про визнання права на компенсацію витрат зі встановлення індивідуального приладу обліку природного газу за рахунок коштів відповідача та зобов`язання відповідача провести компенсацію, шляхом стягнення на користь позивача витрат зі встановлення лічильника в розмірі вартості лічильника - 1073,22 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, з підстав викладених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] є споживачем природного газу, послуги з розподілу якого надаються АТ «Рівнегаз» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" є Оператором ГРМ, тобто виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням, а позивач - споживачем природного газу. 07 грудня 2021 року між АТ «Рівнегаз» (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір підряду на виконання робіт з реконструкції внутрішніх мереж № 29А330-19825-21, відповідно до якого виконавець зобов`язується виконати роботи з реконструкції системи газопостачання об`єкта замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх, в порядку визначеному та на умовах передбачених цим договором. Відповідним договором визначено поетапне виконання переліку робіт. Додатковою угодою № ДУ-1/29А330-19825-21 від 17.12.2021 до Договору підряду на виконання робіт реконструкції системи газопостачання № 29А330-19825-21 від 07.12.2021, сторони визначили, що вартість робіт за цією додатковою угодою (будівництво та введення в експлуатацію системи газопостачання об`єкта замовника) становить 8 040, 00 грн. Відповідно до додаткової угоди № ДУ-2/29А330-19825-21 від 15.03.2022 до Договору підряду на виконання робіт реконструкції системи газопостачання № 29А330-19825-21 від 07.12.2021, обумовлена між АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" та [PERSON] вартість робіт з пуску газу в газове обладнання об`єкта газопостачання - 160, 00 грн. Згідно квитанцій № 0.0.2406640034.1 від 06.01.2022 та № 0.0.2488391471.1 від 16.03.2022 [PERSON] сплатила на рахунок АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" вартість робіт за вказаними додатковими угодами. За результатами виконання АТ «Рівнегаз» взятих на себе зобов`язань по договору № 29А330-19825-21, між сторонами 18.03.2022 було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 72002757, в якому зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строках виконання робіт (надання послуг) не має. Відповідно до статті 18 Закону України «Про ринок природного газу», приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2011 року №3533-VІ, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: \~ \~ \~ \~коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Окрім того, частинами 1, 2 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється виключно за умови його комерційного обліку. З метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Положеннями ч.1 ст. 6 цього Закону встановлено, що суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", за рахунок коштів суб`єкта господарювання в порядку визначеному законодавством, було забезпечено комерційний облік природного газу шляхом встановлення 25.03.2014 лічильника газу Самгаз RS/2001 G2.5, завод. номер 4954437, 2013 р.в. Вказані обставини не заперечуються сторонами. За змістом абзацу першого пункту 5 глави 1 розділу V Кодексу газорозподільних систем, за необхідності реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта, у тому числі в результаті зміни форми власності чи власника цього об`єкта, за умови, що це не призведе до необхідності збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання (не потребуватиме збільшення типорозміру комерційного лічильника газу), новий договір на приєднання з новим чи діючим власником об`єкта не укладається. При цьому у випадку перенесення вузла обліку та/або зменшення його типорозміру (номінальної потужності) або зміни місця розташування газових приладів (пристроїв) в установленому законодавством порядку вносяться відповідні зміни до проєктної документації, а у разі її відсутності розробляється нова проєктна документація, що забезпечується за рахунок сторони, яка ініціювала реконструкцію чи технічне переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта. Внесення змін до проєктної документації в частині комерційного вузла обліку газу здійснюється на підставі оформлених (виданих) Оператором ГРМ технічних умов на реконструкцію комерційного вузла обліку. Крім того, відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. У ч.1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимогст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частина 1 статті 638 ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд зазначає, що позивачка укладаючи з відповідачем договір підряду на виконання робіт з реконструкції внутрішніх мереж № 29А330-19825-21 та додаткові угоди до договору була належним чином ознайомлена зі змістом взятих на себе зобов`язань. АТ «Рівнегаз» було забезпечено оснащення лічильником газу за рахунок коштів суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території у строки та в порядку визначеному законодавством. Необхідність проведення реконструкції системи газопостачання саме з ініціативи позивачки та на цій підставі виникнення між сторонами договірних зобов`язань є підставою для покладення таких витрат на замовника. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене вище, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed