Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Любецької селищної ради, у якому просить: -встановити факт, що він постійно проживав разом зі спадкодавцем, [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після [PERSON] ; -визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,84 умовних кадастрових га у землях, які перебували в колективній власності КСП ім. Примакова с. Павлівка, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0236318, виданого на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 10.09.1996 №209 на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 30.07.1996 за №249 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Примакова, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] та після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої входить право на вищевказану земельну частку (пай). За життя померла [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач звернувся до державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Ріпкинської державної нотаріальної контори Підгайної О.І. Нотаріусом на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу №15/2023 до майна померлої [INFO] \~ [PERSON] . Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №59/02-31 від 01.03.2023, державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] на право на земельну частку (пай). Підставою для відмови стало те, що позивачем не надано оригінал документа, який підтверджує право спадкодавця на вищезазначену земельну частку (пай), та не надано доказів на прийняття позивачем спадщини після [PERSON] , оскільки останній подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, а згідно довідки Павлівського старостинського округу Любецької селищної ради станом на дату смерті [PERSON] була зареєстрована одна. Позивач проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини без реєстрації місця проживання, тому підтвердити факт в позасудовому порядку неможливо. Крім того, оскільки оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) втрачено, а дублікат не може бути виданий у зв`язку з тим, що за його видачею може звернутися лише власник, то позивач позбавлений можливості іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право на земельну частку (пай). У підготовче засідання позивач та його представник адвокат Куліш Ю.А. надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача у підготовче засідання надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів.

Outcome: approved