Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі ПрАТ «СК «Євроінс Україна», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2020 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АР № 4571491, добровільного страхування наземного транспорту, серії АМ № 138609 на строк з 06 червня 2020 року по 05 червня 2021 року. За умовами Полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становив 130000 грн., а забезпеченим транспортним засобом виступив автомобіль марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказує, що 09.03.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 2106», державні номерні знаки [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортних засобів - автомобілів марки «ВАЗ 21114» державні номерні знаки [NUMBER] , «Volkwagen Golf», державні номерні знаки [NUMBER] та автомобіля марки «Daewoo Lanos» державні номерні знаки [NUMBER] , внаслідок якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.04.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення. Враховуючі, що цивільна-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу, винуватця ДТП була застрахована, власники пошкоджених у ДТП транспортних засобів автомобілів «ВАЗ 21114», «Volkwagen Golf» та автомобіля «Daewoo Lanos» звернулись до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленями про ДТП та заявами про страхове відшкодування. Оскільки цивільна відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було виплачене страхове відкодування постраждалим власникам транспортних в межах ліміту відповідальності у розмірі: постраждалому власнику автомобіля марки «ВАЗ 21114», державні номерні знаки [NUMBER] в розмірі 11260,86 грн., постраждалому власнику автомобіля марки «Volkwagen Golf», державні номерні знаки [NUMBER] в розмірі в розмірі 56017,67 грн., та постраждалому власнику автомобіля марки «Daewoo Lanos» державні номерні знаки [NUMBER] у розмірі 6156,80 грн. Всього було виплачено страхового відшкодування у загальному розмірі 73435,33 грн. у зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплачене страхове відшкодування в розмірі 73435,33 грн. та судові витрати у справі в розмірі 2481 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляд справи в судові засідання не з`явився, відзив на позов не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до такого висновку. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом установлено, що 09 березня 2021 року близько 08 години 10 хвилин, [PERSON] , не перевіривши перед виїздом та не забезпечивши технічно справний стан транспортного засобу, керуючи автомобілем, марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер [NUMBER] , по вулиці Криворіжсталі в Металургійному районі в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та не впоравшись з керуванням здійснив наїзд припарковані транспортні засоби: автомобіль марки «ВАЗ 21114» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON] , автомобіль марки «Volkwagen Golf», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить йому на праві власності та автомобіль марки «Daewoo Lanos» державні номерні знаки [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить їй на праві власності, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив\~пункти 2.3.а, 12.1, 12.3, 31.4.1.а, 31.5, 31.6.а Правил Дорожнього руху\~України чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~статтею 124 КУпАП. Згідно полісу АР № 4571491 від 05.06.2020 року, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля, марки «ВАЗ 2106», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована у страховій компанії приватного акціонерного товариства «Євроінс Україна». Строк дії страхового полісу з 06 червня 2020 року по 05 червня 2021 року. За умовами Полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становив 130000 грн. Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12.04.2021 року у адміністративній справі № 210/1460/21, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~статтею 124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до частини шостої\~статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам\~Правил дорожнього руху\~України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. За загальним правилом, преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Отже, постанова Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 12.04.2021 року у адміністративній справі № 210/1460/21 встановлює преюдиційний факт винуватості відповідача у вчиненні ДТП. Частиною 1\~статті 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в\~ ст. 27 Закону України «Про страхування», згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до п. «а», ч. 1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 09 березня 2021 року водій транспортного засобу, що отримав пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою від 09.03.21 року в якій просив відшкодувати страхове відшкодування завданої шкоди у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 09 березня 2021 року. Відповідно до страхового акта № 36527/21 від 30 квітня 2021 року, розмір страхового відшкодування, виплаченого потерпілому становить 11260,86 грн., що визначено відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15.03.2021 року та на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 26.04.2021 року № 36527/21 та ремонтної калькуляції № 36527.v від 19.03.2021 року, за якою вартість матеріального збитку становить 11260,86 грн. Згідно копії платіжного доручення від 30 квітня 2021 року, приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 11260,86 грн. 10 березня 2021 року водій транспортного засобу, що отримав пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звернулась до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою від 10.03.21 року в якій просила відшкодувати страхове відшкодування завданої шкоди у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 09 березня 2021 року. Відповідно до страхового акта № 36594/21 від 21 квітня 2021 року, розмір страхового відшкодування, виплаченого потерпілій становить 6156,80 грн., що визначено відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № 13912 від 20.03.2021 року та на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 27.04.2021 року № 36594/21 та ремонтної калькуляції № 36594.0 від 29.03.2021 року, за якою вартість матеріального збитку становить 6156,80 грн. Згідно копії платіжного доручення від 29 квітня 2021 року, приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 6156,80 грн. 11 березня 2021 року водій транспортного засобу, що отримав пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою від 11.03.21 року в якій просив відшкодувати страхове відшкодування завданої шкоди у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 09 березня 2021 року. Відповідно до страхового акта № 36530/21 від 26 травня 2021 року, розмір страхового відшкодування, виплаченого потерпілому становить 56117,67 грн., що визначено відповідно до Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16.03.2021 року, Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 27.03.2021 року № 13855, Звіту за № 10460 від 30.03.2021 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, висновком експертного дослідження № 10460/1 від 30.03.2021 року, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 26.04.2021 року № 36530/21 та ремонтної калькуляції № 10460 від 23.03.2021 року, за якою вартість матеріального збитку становить 56017,67 грн. Згідно копії платіжного доручення від 26 травня 2021 року, приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 56017,67 грн. Відповідно до частини першої, другої\~статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом частин другої та п`ятої\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 7\~Закону України\~«Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно пункту 22.1\~статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом\~статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із статтею 29 наведеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 30 цього Закону\~регламентує порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Тобто, в порядку, визначеному\~Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» відшкодовується лише шкода, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У відповідності до вимог підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особам, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. При цьому за статтею 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути 2481,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved