Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 листопада 2018 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у Царичанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №127. Від даного шлюбу дітей не мають. Вказала, що з відповідачем почуття любові, поваги та розуміння згасли, стосунки зіпсувались. Не проживають однією сім`єю біля шести місяців, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейні відносини, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, примирення між ними неможливе, спір щодо розподілу спільного майна відсутній. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій прохала вказану справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак до суду надав заяву, в якій прохав розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони в даній справі зареєстрували свій шлюб 27 листопада 2018 року у Царичанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2018р. Сторони дітей не мають. Сторони втратили почуття поваги, взаєморозуміння та любові, не проживають однією сім`єю біля шести місяців, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейні відносини, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, примирення між ними неможливе, шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивачки [PERSON] не стягувати судовий збір із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved