Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини не склалися і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.12.2015 року шлюб було розірвано. На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04 грудня 2018 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. щомісячно. На даний час сума стягуваних аліментів не покриває потреби дитини, оскільки вона дорослішає та потребує більших витрат на своє утримання. Позивач не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подачі заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.02.2023 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. 20.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив розгляд справи проводити без його участі та позовні вимоги задовольнити частково, посилаючись на те, що його матеріальний стан за цей час не змінився, він не має постійного місця роботи, працює будівельником, заробляє випадковими заробітками і отримує дохід у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць. Окрім того, після розлучення з позивачкою він одружився з [PERSON] . Від попереднього шлюбу вона має трьох неповнолітніх дітей, які проживають разом із відповідачем та перебувають на його та дружини утриманні. Дружина працює продавцем продовольчих товарів, отримує мінімальну заробітну плату. Окрім того, відповідач періодично добровільно сплачував аліменти у більшій сумі, ніж 1250 грн, в залежності від доходів. Погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 березня 2012 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » ( а.с.6). Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с7), яка проживає разом із позивачем (а.с.8). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.9). На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року та виконавчого листа з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн. щомісячно (а.с.27-28, 10). Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , має право на пільги, передбачені законодавством України для баготодітних сімей ( а.с. 13). Згідно довідки Вендичанської селищної ради №250 від 12.12.2022, [PERSON] , [INFO] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років і на даний час не працює ( а.с.14). Згідно довідок Управління соціального захисту населення Могилів-Подільської РДА №490, №493, №494 від 25.10.2022, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Могилів-Подільської РДА, як одержувач допомоги по догляду за дитиною до 3-х років за [PERSON] , [INFO] з 01.06.2021 до 30.06.2024 відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Отримує щомісячну одноразову допомогу в розмірі 860,00 грн. та 2100,00 грн. щомісячно допомоги на дітей, які виховуються в багатодітній сім`ї ( а.с. 15-17). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Окрім цього, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10 жовтня 2019 року у справі № 644/4836/18 (провадження № 61-13257св19); від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18 (провадження № 61-10880св19). У ч.3 ст. 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів. Із вказаної норми закону, також, вбачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, що своєю чергою відповідає вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, та з врахуванням наведених обставин підлягає задоволенню. Також позивач просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частки дохів відповідача, починаючи з часу звернення до суду і до повноліття. Суд вважає, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно поданих квитанцій, відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання доньки в розмірі 1250 грн. щомісячно, проте періодично розмір аліментів сплачувався у більшій сумі ( а.с.38-45). Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2018, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] » ( а.с.46, 47). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.09.2016 року (а.с. 52). Згідно довідки квартального комітету мікрорайону Малі Хутори-Центр від 10 березня 2023 року, сім`я [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , складається з: [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 1985 р.н. - дружини, [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. Діти знаходяться на утриманні батьків ( а.с.53). Згідно довідки про доходи від 09.03.2023, [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів, розмір її доходу за 2022 рік складає 73265,90 грн. ( а.с.54). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду від 04.12.2018 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дитини сторін, що впливає на майновий стан позивача, а також на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення нового розміру аліментів з моменту подання позову до суду не може бути задоволена судом, оскільки у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved