Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

13 грудня 2022 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач посилається на те, що 10 січня 2020 року [PERSON] взяв у нього в борг 640 грн, які зобов`язався повернути до 23 січня 2020 року. Позика була оформлена відповідним договором та розпискою. У визначений термін відповідач суму позики не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики у загальній сумі 68\~096 грн, у тому числі: -сума позики 640 грн, -відсотки, нараховані згідно з умовами договору позики 67\~456 грн. Ухвалою від 03 січня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 845 від 23 грудня 2022 року (а.с.14) [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , знятий з реєстрації 15 грудня 2016 року. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлялися відповідачу за адресою проживання, зазначеною у договорі позики та у позовній заяві: [ADDRESS] . Поштове відправлення повернуто за закінченням терміну зберігання. Таким чином судом були дотримані вимоги частини 6 статті 128 ЦПК України про виклик відповідача у судове засідання за адресою, наданою учасниками справи. Відзиву на позов не надійшло. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як передбачено статтями 1046-1048 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 10 січня 2020 року в простій письмовій формі був укладений договір позики грошей між позичальником [PERSON] та позикодавцем [PERSON] . (а.с.7) За умовами цього договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 640 грн, а позичальник зобов`язався повернути зазначену суму 23 січня 2020 року. За користування коштами понад зазначений термін позичальник сплачує проценти у розмірі десяти відсотків за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості. Підписанням цього договору позичальник підтвердив факт отримання грошових коштів від позикодавця (пункт 7.5 договору). Крім того отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 640 грн підтверджується розпискою. (а.с.8) Як визначено частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як визначено частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з умовами договору позики кінцевою датою повернення боргу є 23 січня 2020 року. Станом на день звернення позивача до суду борг не повернуто, як видно зі змісту позовної заяви, будь-яких доказів протилежного судом не отримано. \~ \~ Як\~передбачено статтею\~536\~Цивільного кодексу\~України,\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~ \~ \~Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~Цивільного кодексу\~України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договором позики грошей, укладеним між сторонами, встановлено, що у разі неповернення суми позики у визначений термін 23 січня 2020 року позичальник сплачує проценти у розмірі 10 відсотків за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік). Таким чином договором встановлено розмір та порядок одержання процентів, згідно якого за кожен календарний день після 23 січня 2020 року позичальник повинен сплачувати за користування позикою 10 відсотків від неповерненої суми, тобто 64 грн. Договір між сторонами укладений в належній формі і є дійсним відповідно до презумпції правомірності правочину (статті 204 Цивільного кодексу України), оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Позивач просить стягнути з відповідача проценти, нараховані за період з 24 січня 2020 року по 12 грудня 2022 року включно (1054 календарні дні) у розмірі 1054 х 64 = 67 456 грн. Проценти нараховані позивачем у порядку та розмірі, які передбачені договором. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмірі 640 грн та процентів за користування позикою у розмірі 67 456 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, що підтверджується квитанцією від 13 грудня 2022 року. (а.с.1) \~ \~ Пропорційно\~до розміру\~позовних вимог,\~які підлягають\~задоволенню,\~слід стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача \~судові витрати\~на сплату\~судового збору\~у розмірі\~992\~грн 40\~коп.

Outcome: approved