Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

В листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року (справа №683/2184/21), та визначення до сплати аліментів в розмірі частини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано, дитина проживає із матір`ю. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року з нього на користь відповідачки на утримання дочки стягувались аліменти в розмірі 8/100 частин із його доходів. В подальшому рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року був змінений розмір стягуваних аліментів із 8/100 частини на 1/3 частину від його заробітку. Зі змісту останнього рішення підставами збільшення розміру аліментів визначено, зокрема, відсутність у нього інших утриманців, наявність значного та стабільного доходу у зв`язку із роботою на керівних посадах, як ФОП. Також бралось до уваги перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку з 17 липня 2020 року по 07 липня 2021 року, як відсутність можливості працевлаштуватися. Вказує, що у нього погіршилось матеріальне становище. Так, через відсутність доходів він вимушений був припинити підприємницьку діяльність. На сьогодні являється військовослужбовцем ЗСУ та проходить військову службу, де отримує дохід 45026,05 грн, окрім того отримує пенсію 9214,96 грн. Внаслідок переїзду в іншу місцевість несе додаткові витрати на винайм житла. Стягнення частини його доходу становитиме 54241,01 грн : 4 = 13560,25 грн на місяць. Дана сума є у 9,6 разів більшою від мінімального розміру аліментів (1416,50 грн) та в 4,8 рази більша від рекомендованого (підвищеного) розміру аліментів (2833 грн), що вважає цілком достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Коренга В.А. підтримали позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Окрім того було повідомлено про наявність у позивача на утриманні матері пенсійного віку [PERSON] , що позивач в додаткових витратах на утримання дитини не приймав участі, так як сплачуваних ним аліментів достатньо, що він проживає сам і іншої сім`ї немає. Зазначено було, що тих коштів, які залишаються позивачу після сплати аліментів йому в принципі досить, проте на саме найнеобхідніше. Представник відповідачки адвокат Віхерко Н.О. заперечила проти задоволення позову за безпідставністю, так як дохід позивача фактично збільшився, та за недоведеністю належними, допустимими та достатніми доказами передбачених законодавством підстав для зміни вже визначеного розміру аліментів. Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 16 жовтня 2020 року, сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає із матір`ю. Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року (справа №683/1889/17, провадження №2/683/1111/2017) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі вісім сотих частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2017 року і до її повноліття. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2021 року (справа №683/2184/21, провадження №2/683/1024/2021) змінено розмір аліментів, визначених рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення повноліття дитиною. Згідно довідки військової частини [NUMBER] [ADDRESS] від 17 жовтня 2022 року за №350/301/1417/пс позивач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . У відповідності до довідки про грошове забезпечення даної військової частини від 09 листопада 2022 року за №350/301/1497/пс військовослужбовцю [PERSON] нараховане та виплачене грошове забезпечення в загальному за вересень та жовтень 2022 року в розмірі 52495,30 грн. Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08 листопада 2022 року за №2200-0504-8/71104 позивачу нараховано пенсії в червні 2022 року 10682,71 грн, з липня по листопада 2022 року по 9214,96 грн щомісячно. За даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №15837577070 від 10 листопада 2022 року фізична особа-підприємець [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України\~визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3\~ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст.184\~СК України) за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У розумінні статті 81 ЦПК України та ст. 192 СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. Суд критично оцінює доводи сторони позивача про те, що на його утриманні перебуває матір, необхідність організації можливості проживання в іншому місці, погіршення матеріального стану через припинення підприємницької діяльності. Позивачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом є відмінним від його матеріального стану, який існував на час ухвалення останнього рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки. Оцінюючи наявні обставини справи, суд вважає існуючий розмір аліментів не завищеним, обґрунтованим та таким, що відповідає ст. 182 СК України, а зміна розміру аліментів на утримання дитини в сторону зменшення необґрунтовано та безпідставно погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не довів належними й допустимими доказами погіршення майнового стану, що унеможливлює з об`єктивних причин сплату ним аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, не є достатніми підставами для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed