Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

У грудні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 20 січня 2017 року. Після реєстрації шлюбу постійно проживали у м. Херсоні. На початку квітня 2022 року внаслідок окупації м. Херсона та частини Херсонської області військам рф, позивачка з відповідачем змушені були виїхати до іншого населеного пункту. У кінці травня 2022 року вони переїхали на проживання до м. Ніжина. Позивачка зарахована на облік як внутрішньо переміщена особа. Відповідач є громадянином Грузії, на облік як внутрішньо переміщена особа не ставав. Через два місяці після переїзду відповідач змінив своє ставлення до подружнього життя, почав поводити себе агресивно, неодноразово вчиняв сварки. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення - неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 09-00 год. 08 березня 2023 року. У подальшому судове засідання відкладено на 14 квітня 2023 року 09-00 год. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала; судові витрати з відповідача просила не стягувати. У судове засідання відповідач не з`явився; відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач - не подавав; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. З урахуванням вимог ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 20 січня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за актовим записом № 23 (а. с. 7). За твердженням позивачки, і це не спростовано відповідачем, подружжя спільного господарства не ведуть, наміру зберегти шлюб у позивачки немає, і такого наміру не висловив відповідач. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved