Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

27.02.2023 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідача, Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 10.04.2023 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 10.04.2023 року оголошена вступна і резолютивна частина рішення Згідно заявлених позовних вимог за позовною заявою позивач просить зобов`язати Верхньодніпровський ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна, а саме: 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; все майно, підстава обтяження: постанова серія та номер 01-07/6643, виданий 11.09.2006, видавник Державна виконавча служба у Верхньодніпровському районі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження 48897479, підставою якого с тала постанова державної виконавчої служби у Верхньодніпровському районі серія та номер 01-07/6643, виданий 11.09.2006, особою, майно/права якої обтяжуються є - [PERSON] . В лютому 2023 року він звернувся до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби з заявою про зняття арешту з майна. 21 лютого 2023 року ним була отримана відповідь № 3117/17.31, де зазначалось, що моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень у тому числі Спецрозділу виконавчі провадження перенесені з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, не виявлено виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] , та в рамках яких було винесено постанову 01-07/6643, від 11.09.2006 року. Також встановлено, що станом на 21.02.2023 року виконавчі провадження відносно [PERSON] , на виконанні у відділі не перебувають. Надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження в рамках якого було винесено постанову № 01-07/6643, від 11.09.2006 року відділ не має змоги так як паперові матеріали даних виконавчих проваджень згідно Інструкції з діловодства, зберігаються три роки після чого були знищені. Тому вирішити питання щодо зняття арешту на майно можливо лише в судовому порядку. Наявність не знятого арешту на майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право власності на належне \~ \~ \~ \~йому майно, що й стало підставою звернення до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач, представник Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) в с удове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Треті особи. що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , і [PERSON] ,. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що вони не знають коли і при я ких обставинах був накладений арешт на належну їм квартитру. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини За доводами позивача, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1997 року [PERSON] ,. [PERSON] ,. і [PERSON] ,. є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло. Згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження 48897479, підставою якого с тала постанова державної виконавчої служби у Верхньодніпровському районі серія та номер 01-07/6643, виданий 11.09.2006, особою, майно/права якої обтяжуються є - [PERSON] , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. В лютому 2023 року позивач звернувся до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна. 21 лютого 2023 року позивачем була отримана відповідь № 3117/17.31, де зазначалось, що моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень у тому числі Спецрозділу виконавчі провадження перенесені з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, не виявлено виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] , та в рамках яких було винесено постанову 01-07/6643, від 11.09.2006 року. Також встановлено, що станом на 21.02.2023 року виконавчі провадження відносно [PERSON] , на виконанні у відділі не перебувають. Надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження в рамках якого було винесено постанову № 01-07/6643, від 11.09.2006 року відділ не має змоги так як паперові матеріали даних виконавчих проваджень згідно Інструкції з діловодства, зберігаються три роки після чого були знищені, що підтверджується копією повідомлення. Накладений арешт на майно обмежує права позивача щодо здійснення права власності на належне йому майно. Відповідно \~до \~ст.\~ \~1\~ ЗУ\~«Про виконавче\~провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України,\~цим Законом,\~іншими законами\~та нормативно-правовими\~актами,\~прийнятими відповідно\~до цього\~Закону,\~а також\~рішеннями,\~які відповідно\~до цього\~Закону підлягають\~примусовому виконанню. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у\~статті 3\~цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. \~ \~ \~ Судом\~ встановлено,\~що \~ \~ \~позивач \~ звертався\~ до\~ відділу\~державної \~виконавчої служби\~із проханням\~про \~зняття \~арешту \~з належного\~йому \~майна,\~але позитивного\~результату не\~отримав. Так як в зв`язку з відсутністю на даний час відкритого виконавчого провадження відносно позивача вирішити дане питання в позасудовому порядку виявилось неможливим. Тобто позивачем дотриманий досудовий порядок врегулювання зазначеного спору. \~ \~ Згідно\~повідомлення Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) № 3117/17.31 від 21 лютого 2023 року судом встановлено, що 21.02.2023 року виконавчі провадження відносно [PERSON] , на виконанні у відділі не перебувають Враховуючи, що стосовно позивача на час розгляду справи відсутні відкриті виконавчі провадження, забезпечення виконання яких могло б здійснюватись за рахунок нерухомого майна позивача, суд приходить до висновку, що подальше існування арешту на майно боржника має наслідком порушення його права власності щодо належного йому майно. За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги про скасування арешту з майна позивача накладеного за постановою відділу ВДВС Верхньодніпровського РУЮ підлягають задоволенню, оскільки на даний час будь-які виконавчі провадження відносно позивача відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України - Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Таким чином ухвалене рішення підлягає обов`язковому виконаю зобов`язаною особою, відповідно не потребує додаткового покладення обов`язків на зобов`язану особу. \~ Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073.60 грн., покласти на позивача.

Outcome: partial