Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Представник позивача адвокат Копанський М.Л. звернувся в інтересах [PERSON] з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати виконавчий напис № 85436 від 22.12.2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» таким, що не підлягає виконанню та стягнути з банку судові витрати по справі, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Вказує на те, що 22 грудня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис №85436, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 22275,00 грн. 04.08.2022 \~ \~ \~ \~року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області було відкрито виконавче провадження №69558436 на підставі вищезгаданого виконавчого напису. Вважає, що даний виконавчий напис виконаний без достатніх правових підстав, тому просить його скасувати. Ухвалою суду від 30.03.2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що 22 грудня 2022 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис №85436, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 22275,00 грн. 04.08.2022 \~ \~ \~ \~року, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області було відкрито виконавче провадження №69558436 на підставі вищезгаданого виконавчого напису. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. На момент вчинення оспорюваного виконавчого напису норма законодавства, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам на підставі кредитних договорів в простій письмовій формі, була визнана судом нечинною. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Солонець Т.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не було враховано обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, вже нечинні і повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Зважаючи на те, сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що Кредитний договір, не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу подаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) \~ \~ \~ \~документ, що встановлює прострочення виконання. Для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідач зобов`язане було подати приватному нотаріусу передбачений законодавством перелік документів, а нотаріус - переконатися у безспірності розміру сум, встановити у якому розмірі виникла заборгованість, як по тілу кредиту, так і по відсоткам та пені, на основі поданого стягувачем пакету документів, що вимагається законодавством та підтверджує безспірність заявлених ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , зокрема, але не виключно: 1. \~ \~ \~ \~заява про вчинення виконавчого напису; 2. \~ \~ \~ \~Оригінал нотаріально посвідченого Кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», де ТзОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» являється правонаступником з усіма додатками до нього; 3. \~ \~ \~ \~Засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Разом з тим, оскаржуваний виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. Ні нотаріус, ні позикодавець не повідомив боржника письмово про вчинення виконавчого напису за Кредитним договором. Відтак, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ФК. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, то суд зважає на те, що згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача у відповідності до п.1 ч.2 сь.141 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Матеріали справи містить Договір №27/03 про надання правової допомоги від 27.03.2023 року, додаткову угоду №3 до Договору та Акт прийому-передач наданих послуг, якими належним чином підтверджено документально сплату позивачем адвокату 3000,00 грн., тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За вказаних обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved