Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 31 травня 2010 року, у розмірі 32992,72 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 31 травня 2010 року між сторонами укладено Договір про надання банківських послуг б/н (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов зазначеного договору відповідач [PERSON] належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 30 січня 2023 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32992,72 грн, яку представник позивача просить на користь АТ КБ «Приватбанк». Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 14 березня 2023 року надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому просить суд проводити розгляд справи без їх участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Судова повістка, позовної заяви з додатками та копія ухвали про відкриття провадження надсилалася відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 31 травня 2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмову вигляді (а.с. 32). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Позивачем АТ КБ «Приватбанк» надано виписку по рахунку відкритому на ім`я відповідача [PERSON] із зазначенням операцій, дати їх проведення та суми валютування й залишку на картці. (а.с. 14-32). З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] видавалися кредитні картки: [NUMBER] термін дії 01/19; [NUMBER] термін дії до 07/20; та [NUMBER] термін дії до 06/22 (а.с. 31). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 02 серпня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 25940,00 грн (а.с. 30). За наданим представником позивача розрахунком заборгованості, станом на 30 січня 2023 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 44521,48 грн, з яких: 32992,72 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11528,76 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. (а.с. 7-13). Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Звертаючись до суду, на підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил, яка підписана сторонами; довідку про умови кредитування; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Надання банком відповідачу кредитних коштів шляхом встановлення для користування кредитного ліміту підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відкритого на ім`я відповідача, з якого вбачається, що позичальник активно користувалася кредитним коштами, здійснював їх часткове погашення. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за кредитними коштами знайшло своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 30 січня 2023 року в розмірі 32992,72 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ZZ428B1R5K від 28 лютого 2023 року (а.с. 67). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 2684,00 грн пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved