Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

28 грудня 2022 року представник позивача адвокат Березовський О.Д. звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом, в якому просив визнати недійсним розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 травня 2004 року за № 315 «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай)» в частині видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,55 га, що розташовується на території Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, як власнику земельної частки (паю) № [NUMBER] ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧН № 053547, виданий 27 грудня 2004 року Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області [PERSON] на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20.05.2004 року за № 315 в підтвердження права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 3,55 га, склад угідь - рілля, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161; скасувати рішення та запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,5479 га, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869309274255, номер запису про право власності 13592478), здійснені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] . Позов вмотивований тим, що позивач отримав у спадок після смерті батька право на земельну частку (пай) розміром 5,70 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСГП «Мохнатинське» та належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0132745, виданому 23 жовтня 1996 року на підставі рішення Чернігівського районної державної адміністрації Чернігівської області від 20.09.1996 року № 430, після чого отримав Державні акти серії ЧН № 022011, на земельну ділянку площею 3,55 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 28 жовтня 2004 року та серії ЧН № 022012, площею 0,70 га, сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 28 жовтня 2004 року. В обох державних актах вказано, що вони оформлені та видані на пай № 161. Пізніше, позивач замовив виготовлення технічної документації для встановлення меж земельної ділянки (паю) в натурі, при виготовленні якої було виявлено, що належна позивачу на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 7425585200:06:000:0161, площею 3,5479 га зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту серії ЧН № 053547, який був виданий [PERSON] 27 грудня 2004 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 травня 2004 року за № 315. Ухвалою Чернігівського районного суду від 29 грудня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. 30.01.2023 відповідач Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надали відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, оскільки останні не порушували прав позивача. Ухвалою від 09 лютого 2023 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Відповідач - Чернігівська районна державна адміністрація, будучи повідомленими належним чином, не забезпечили явку свого представника в судове засідання. Відповідач - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області просив відмовити в задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області . Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора не забезпечили участь свого представника в судовому засіданні, надали заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , про що 03.03.2001 року Мохнатинською сільською радою Чернігівського району складено актовий запис № 4. (а.с.14) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.03.2004 року, [PERSON] успадкував після померлого [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Мохнатинське» села Мохнатин Чернігівського району та області розміром 5,70 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що належить спадкодавцю, як члену КСГП «Мохнатинське» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого 23.10.1996 року серії ЧН № 0132745 на підставі рішення Чернігівської райдержадміністрації від 20.09.1996 року № 430 і зареєстрованого 23.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 175. (а.с.15) На підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 315 від 20 травня 2004 року видано державні акти на право власності на землю громадянам для ведення особистого селянського господарства, як власникам сертифікатів на земельну частку (пай) в розмірі площ та угідь колишніх КСП, в тому числі «Мохнатинське» на території Мохнатинської сільської ради згідно з додатком № 1 та «Мохнатинське» на території Анисівської сільської ради, згідно з додатком № 2. (а.с.16-17) У відповідності до копії додатку № 1 до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації, до списку власників сертифікатів на земельну частку (пай) увійшов під номером 42 [PERSON] , № паю 161 та під № 109 - [PERSON] . (а.с.36-38) Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з досліджених додатків, що надані Чернігівською районною державною адміністрацією у списках власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП «Мохнатинське» відсутні прізвища як позивача так і відповідача. Судом витребувано для огляду в судовому засіданні матеріали технічної документації по організації земельних часток (паїв) колишнього КСП «Мохнатинське», з дослідження яких встановлено, що списки власників сертифікатів на земельну частку (пай) колишнього КСП «Мохнатинське» були перероблені, дані [PERSON] внесені під номером 42, дані щодо [PERSON] дописані після всіх прізвищ в кінці під номером 109 олівцем. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН № 022011 [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,55 га на території Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161. (а.с. 18) Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2021 року, земельна ділянка площею 3,5479 га на території Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, кадастровий номер : 7425585200:06:000:0161, надана для ведення особистого селянського господарства, належать [PERSON] . (а.с. 31) Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права, [PERSON] передав в оренду ПАТ «Чернігівське головне підприємство по племінній справі в тваринництві» земельну ділянку з кадастровим номером 7425585200:06:000:0161 для ведення особистого селянського господарства на території Мохнатинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за договором оренди землі від 08.12.2015 року строком на 10 років. (а.с.39-40) Аналіз державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 022011, виданого 28 жовтня 2004 року [PERSON] та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 053547, виданого 27 грудня 2004 року [PERSON] , чітко вказує на те, що зазначені в державних актах межі земельних ділянок є ідентичними як за розміром та конфігурацією, так і за місцем їх розташування по відношенню до суміжних земельних ділянок, чого не повинно бути. При цьому співпадіння є стовідсотковим і свідчить про те, що передана у власність [PERSON] земельна ділянка в межах паю № [NUMBER] площею 3,55 га, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161 в послідуючому повторно помилково була передана у власність [PERSON] .. Після смерті [PERSON] спадщину останньої в порядку спадкування за законом прийняв її чоловік [PERSON] . 03.03.2016 року державний нотаріус Чернігівської районної держаної нотаріальної контори Завалієва В.В. видала відповідачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,5479 га, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161. Цього ж дня, а саме 03.03.2016 року, державний нотаріус Завалієва В.В. зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,5479 га, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161 ( реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 869309274255, номер запису про право власності 13592478 ). ( а.с.67 на звороті) У відповідності до пункту 12 Перехідних положень ЗК України, до розмежування земель державної та комунальної власності" повноваження щодо розпорядження землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади. Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно вимог ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходження земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідно до ст.126 ЗК України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17). Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій статті 16 ЦК України. Глава 29 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності, як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. З урахуванням досліджених матеріалів справи, реалізації розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації та відсутності в самому розпорядженні прізвища [PERSON] суд приходить до висновку про не ефективний спосіб захисту порушеного права позивача в частині визнання недійсним розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 травня 2004 року за № 315 «Про видачу державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів на земельну частку (пай)» в частині видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,55 га, а отже в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, порушення прав позивача, суд прийшов до висновку, що виданий [PERSON] державний акт серії ЧН № 053547 на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню судом недійсним, а рішення та запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,5479 га, кадастровий номер 7425585200:06:000:0161 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869309274255, номер запису про право власності 13592478), здійснені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] підлягає скасуванню. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача Головного управління Держгеокадастру про відмову в задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, оскільки не встановлено, що останні порушили права позивача та до них пред`явлені вимоги. За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial