Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

19 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд зменшити аліменти, що стягнуті за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зменшити аліменти, що стягнуті за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1/4 частки\~заробітку (доходу) щомісячно, на 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна заява мотивована тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу має дитину, [PERSON] , на утримання якої сплачує аліменти. На даний час знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак шлюбні відносини припинені, проживають за різними адресами. Від шлюбу з [PERSON] має дитину, [PERSON] , сплачує аліменти на утримання дитини та дружини за рішеннями суду. Позивач вказує, що на теперішній час він сплачує аліменти в розмірі 2/3 від свого доходу, що перевищує 50 % - розмір допустимих стягнень згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі ст.192 СК просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішеннями суду. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Згідно додаткових письмових пояснень стверджує, що на даний час звільнився з роботи, проте не надав трудову книжку, оскільки вона на підприємстві, є учасником бойових дій, про що надав посвідчення. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно письмових пояснень вказала, що з позовом не згодна, [PERSON] завжди перешкоджав сплаті аліментів на утримання дитини, його неодноразово було попереджено про недопущення порушення чинного законодавства органами поліції, проведені профілактичні бесіди, на даний час сплачує аліменти не в повному обсязі, просить змусити позивача виплатити грошову допомогу доньці в розмірі 12000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року у справі №\~185/10021/13-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Вербки Павлоградського району, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30 вересня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. Відповідно до інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 20 квітня 2018 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 22 лютого 2022 року, дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження дитини у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року у справі №\~185/6565/22 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі\~1/4 (однієї четвертої) частки\~заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2022 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року у справі №\~185/6567/22 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18 серпня 2022 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] - трьох років. Рішення набрало законної сили. Згідно довідки від 09.08.2022 року №873 ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», [PERSON] працював гірником очисного забою, з лютого 2022 року по липень 2022 року йому нараховано дохід 193035,36 грн, з якого сплачені аліменти на користь [PERSON] в розмірі 38118, 14 грн. Згідно письмової заяви від 18.04.2023 року [PERSON] стверджує, що на даний час звільнився з роботи, проте не надав трудову книжку, оскільки вона на підприємстві. Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2019 року, [PERSON] є учасником бойових дій. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Після стягнення з позивача аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] , у [PERSON] відбулась зміна сімейного стану, народження дитини - [PERSON] , [INFO] , та зміна матеріального стану, оскільки згідно судових рішень Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, на даний час позивач не працює. Збільшення доходів у [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частину заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після стягнення з позивача аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років на користь [PERSON] , у [PERSON] відбулась зміна матеріального стану, оскільки позивач на даний час не працює та зміна сімейного стану, оскільки подружні відносини з [PERSON] припинені. При вирішенні вимог щодо відповідача, [PERSON] , суд також враховує, що відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти зменшення аліментів, які стягуються на її користь на утримання дитини, [PERSON] , тому зважаючи на встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь [PERSON] . У відповідності до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Outcome: approved