Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 12 червня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Чортківському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 68. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітній та син [PERSON] , [INFO] . Належної сім`ї у них не склалося, часто виникають сварки та непорозуміння, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують з серпня 2021 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя є неможливим, таким, що не відповідає її інтересам, не бажає перебувати в такому шлюбі, який має формальний характер. Вони досягли згоди з урахуванням думки сина щодо місця проживання. За таких обставин, позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », сина залишити проживати з батьком. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] подала письмову заяву, просить розгляд проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згідна, сина [PERSON] залишити проживати з батьком. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 12 червня 1999 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Чортківському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 68. Від шлюбу вони мають двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітній та син [PERSON] , [INFO] . Належної сім`ї у сторін не склалося, часто виникають сварки та непорозуміння, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують з серпня 2021 року. Неповнолітній син проживає разом з батьком, перебуває на його утриманні. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Вказаного висновку дійшов ВС КЦС у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітнього сина сторін суд залишає проживати з батьком. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved