Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 29 листопада 2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та 3 % річних, судових витрат у сумі 147030 грн. 35 коп., посилаючись не те, що відповідачам надавалися послуги з теплопостачання в квартиру [ADDRESS] , однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з талопостачання останні виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. 12 січня 2022 року від відповідачів до Московського районного суду м. Харкова надійшли заяви про застосування позовної давності, які обґрунтували тим, що позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 147\~030 грн. 35 коп. за період з 01.09.2011 р. по 30.10.2021 р., що перевищує строк позовної давності у відповідності до ст. 257 ЦК України. Відповідачами зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду з позовом 29.11.2021 року, що свідчить про салив позовної давності щодо усіх вимог, які виникли до 29.11.2018 року. Перебіг строку позовної давності не переривався. Враховуючи викладене, відповідачі заявили про застосування строків позовної давності щодо вимог КП «Харківські теплові мережі», просили застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині (а.с.16-18). Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. 178 ЦПК України скористався своїм правом та 12 січня 2022 року до Московського районного суду м. Харкова надіслав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги заявлено з пропуском строку позовної давності . Відповідач вважає, що на суму заборгованості за надані послуги не вірно обраховано 3% річних та інфляційні витрати. Крім того, вважає, що вартість послуг в окремі місяці, згідно наданого позивачем розрахунку, завищено . Відповідач вважає, що заборгованість за період з 01.12.2018 р. по 01.11.2021 р. має складати 67\~496 грн. 65 коп., яка виникла у зв`язку з відсутністю обігових коштів у мешканців квартири, двоє з яких, включаючи його, є пенсіонерами за віком, а двоє неповнолітніми дітьми. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення 67\~372 грн. 30 коп. основної заборгованості має бути відмовлено у зв`язку з пропуском строку позовної давності, 662 грн. 20 коп. відмовлено у зв`язку з перевищенням власного тарифу на опалення, а у стягненні 21 грн. 05 коп. 3% річних відмовлено у зв`язку з помилкою в розрахунку. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2023 року справу прийнято до провадження Октябрського районного суду м.Полтави в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що взаємовідносини КП «Харківські теплові мережі» та відповідачами по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Житловим Кодексом України та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року. Відповідно до п.18 зазначених правил споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Підприємство КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру відповідачів [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 48.8 кв.м. Згідно\~ст. 162 ЖК України\~відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконували, тому за період з 01.09.2011 року по 31.10.2021 року за ними утворилася заборгованість в сумі 135 531 грн.25 коп. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ надали до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із ч.ч. 3,4 статті 267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 1 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться уст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1ст. 259 ЦК України). Зважаючи на те, що відповідачами у заяві зазначено про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст.267 ЦК України застосувати трирічний строк позовної давності. Позовна заява надійшла до суду 29.11.2021 року. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 29.11.2018 року по 31.10.2021 року, тобто в межах строку позовної давності, яка складає 68 352 грн. 51 коп., що підтверджується, як загальним розрахунком суми заборгованості (а.с.2-4). Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості підлягає стягненню саме в цьому розмірі, тобто позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, нараховані за надані послуги інфляційні втрати складають 6344 грн. 75 коп. та 3% річних за період з 01.12.2018 р. по 31.10.2021 р. складають 2884 грн. 35 коп. Розрахунок наданий з урахуванням прострочки сплати суми заборгованості за останні три роки, оплата заборгованості за три останні роки не проводилась. Твердження відповідача [PERSON] щодо завищення тарифів на надані послуги, не вірного нарахування 3% річних у зв`язку з перевищенням власного тарифу на опалення та помилковим нарахуванням інфляційних витрат судом спростовується, оскільки вказані твердження відповідача не підтверджено жодним доказом, тому суд вважає, що вимоги в частині стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням поданої заяви про застосування строків позовної давності. Згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. за заявлені позовні вимоги на загальну суму 144 760 грн. 35 коп., а оскільки суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог на загальну суму 68 352 грн. 51 коп., 6344 грн. 75 коп. та 2884 грн. 35 коп.., а всього 77\~581 грн. 61 коп., тобто позов задоволений на 54 %, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 225 грн. 80 коп., тобто по 408 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: partial