Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

28 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , яка до дня смерті проживала разом із своїм чоловіком та дідом позивачки - [PERSON] , та дочкою і матір`ю позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну часту (пай), розміром 2,8 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Синівської (колишньої Капустинської) сільської ради Роменського (колишнього Липоводолинського) району Сумської області. Із заявами про прийняття спадщини вказані спадкоємці до органів нотаріату не зверталися та свідоцтв про право на спадщину не отримували. [INFO] помер [PERSON] . Оскільки на час його смерті з ним проживала [PERSON] , вона прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У 2009 році [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, зокрема і на належне матері право на земельну часту (пай), яке посвідчувалося відповідним сертифікатом. Після отримання свідоцтва [PERSON] розпочала виготовлення технічної документації із землеустрою, під час якої було визначено земельні ділянки в натурі та присвоєно кадастрові номери, однак державні акти вона отримати не встигла. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, крім іншого, увійшла і земельна ділянка, яку вона успадкувала після смерті своєї матері. За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе майно, крім одного із земельних паїв, який вона заповіла своєму сину та брату позивачки [PERSON] , вона заповіла їй - [PERSON] . Прийнявши в установлений законом строк спадщину після її смерті, позивачка зі своїм братом [PERSON] уклали договір розподілу спадкового майна та отримали свідоцтва про право на спадщину на деяке спадкове майно. За відсутності оригіналу державного акту на належну її матері земельну ділянку, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї матері, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на це спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, площею 2,1166 га з кадастровим № 5923281900:01:002:0043, а також на земельну ділянку, площею 0,3190 га з кадастровим № 5923281900:01:005:0021, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач визнав позовні вимоги, обоє просили розглянути справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.32, 33). 13 березня 1997 року [PERSON] отримала сертифікат серії СМ № 0216272 на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Капустинське», розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж часток в натурі (на місцевості) (а.с. 6). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Із довідки Капустинського старостинського округу Роменського району Сумської області від 28 жовтня 2022 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] , своєю дочкою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] Капустинською сільською радою не посвідчувався (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). 17 червня 2009 року [PERSON] отримала після смерті матері свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0216272 від 13 березня 1997 року ( а.с.10). 17 червня 2009 року [PERSON] отримала після смерті батька свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,12 га (кадастровий № 5923281900:01:003:0012 та площею 0,34 га з кадастровим № 5923281900:01:005:0115, що розташовані на території Капустинської сільської ради Липоводолинсього району Сумської області, що належали померлому на підставі державного акта на право приватної власності серії II-СМ № 040955 від 2 квітня 2002 року (а.с. 54). Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 23 листопада 2022 року вбачається, що земельна ділянка, площею 2,1116 га (кадастровий № 5923281900:01:002:0043) та земельна ділянка, площею 0,3190 (кадастровий № 5923281900:01:005:0021) належать на праві власності [PERSON] (а.с. 11-18). Із наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області інформації від 31 січня 2023 року вбачається, що [PERSON] успадкувала належне [PERSON] право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії СМ № 0216272 від 13 березня 1997 року та згідно із земельно-обліковими даними Державного земельного кадастру за нею успадкованими значаться земельні ділянки: площею 2,1116 га (кадастровий № 5923281900:01:002:0043), площею 0,3190 га (кадастровий № 5923281900:01:005:0021). Державні акти на право приватної власності на вказані земельні ділянки не виготовлялися та не отримувалися (а.с. 19-20). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… вбачається, що станом на 30 березня 2023 року відомості про власника земельних ділянок з кадастровим № 5923281900:01:002:0043 та № 5923281900:01:005:0021 у реєстрі відсутні. 2 листопада 2010 року [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла усе своє майно і, зокрема, земельний пай за державним актом серії II-СМ № 040963 своїй дочці [PERSON] ; земельний пай за державними актами серії ЯЛ № 463444 та ЯЛ № 463445 заповіла своєму сину [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Валюх О.В. 2 листопада 2010 року за реєстровим № 236 (а.с.21). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 22). 21 червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом. Заведено спадкову справу №150/2019. (а.с. 69). 26 грудня 2020 року державним нотаріусом Лебединської районного державної нотаріальної контори Сумської Лисенко В.Ф. за реєстровим № 3988 посвідчено укладений між [PERSON] та [PERSON] договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого [PERSON] переходить право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,1167 га та 0,3419 га, що розташовані на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області; до [PERSON] переходить право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,1167 га, 0,3445 га, 2,1167 га, 0,3488 га, що розташовані на території Капустинської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 73-74). 26 грудня 2020 року [PERSON] отримав після смерті матері свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площами 2,1167 га (кадастровий №5923281900:01:003:0137), 0,3419 га (кадастровий №5923281900:01:003:0299) (а.с. 75-76). 26 грудня 2020 року [PERSON] отримала після смерті матері свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площами 2,1167 га (кадастровий №5923281900:01:003:0012), 0,3445 га (кадастровий №5923281900:01:005:0115), 2,1167 га (кадастровий №5923281900:01:003:0059), 0,3488 га (кадастровий № 5923281900:01:004:0015) (а.с. 77-80). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Із матеріалів справи вбачається, що матір позивачки заповіла [PERSON] усе належне їй майно, крім двох земельних ділянок, що належали їй за державними актами серії ЯЛ № 463444 та ЯЛ № 463445, які вона заповіла сину. До складу належного до спадкування [PERSON] майна увійшло і належне її матері право на земельну частку (пай), яке остання успадкувала від своєї матері [PERSON] , отримавши на нього свідоцтво про право на спадщину. Позивач належним чином прийняла спадщину після смерті матері, подавши відповідну заяву на прийняття спадщини та має право на її оформлення. Водночас ст. 125 ЗК України вказує, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до статті 2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктами 16-17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України визначено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але не встиг її завершити, то спадкоємці вправі звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації, а не права власності на земельну ділянку. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] належним чином прийняла спадщину, але за відсутності правовстановлюючого документу на земельні ділянки позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, визнавши за позивачкою в порядку спадкування право власності на належне її матері [PERSON] право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії СМ № 0216272 від 13 березня 1997 року, виданим на ім`я [PERSON] . Оскільки позивач у позовній заяві не ставить питання про відшкодовування судових витрат, суд вважає можливим не вирішувати це питання.

Outcome: partial