Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

До Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу у загальному розмірі розмірі 85000 гривень. В обгрунтування заяви зазначив, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова суду від 22.11.2021 року суддею Ульяніч І.В. була розглянута цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною , позовні вимоги задоволені у повному обсязі, однак, при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу. Позивач не надавав попередній розрахунок суми судових витрат на оплату правничої допомоги під час розгляду даної справи, оскільки вважав, що відповідач не буде заперечувати щодо належності частки квартири позивачу, та не буде наводити недостовірні дані у своїх поясненнях, зокрема, у відзиві на позовну заяву, заяві про виклик свідка та інших. Отже, позивач відразу не бажав стягувати із своєї колишньої дружини витрат на правничу допомогу, проте, поведінка відповідача та її представників щодо надання недостовірних даних суду, затягування процесу, неявки до суду, призвели до того, що право [PERSON] на розумний строк розгляду його справи у суді порушено, він та його представники неодноразово з`являлися на судові засідання, які відкладалися через неявки відповідача, її представників або свідка, тому вважає, що в даному випадку, з урахуванням усіх обставин справи. Позивач має право на відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката. Позивачем виконано вимоги вищезазначеної норми, що підтверджується поданою до Фрунзенського районного суду м. Харкова заявою про встановлення витрат на професійну правничу допомогу, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи та визначення порядку подання доказів щодо понесених судових витрат по справі (в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України) від 03.12.2020, тобто, до судових дебатів, що міститься в матеріалах справи. Вищевказаною заявою позивач заявив, що реалізовуватиме своє право на встановлення судом розміру витрат, які має сплатити у зв`язку з підготовкою до судового розгляду та розглядом справи №645/3947/19 у суді першої інстанції, їх розподіл у відповідності до приписів ЦПК України, в разі задоволення позову. Крім того, позивач заявив, що ним додатково будуть подані докази, щодо понесених витрат по справі №645/3947/19 для реалізації свого права на стягнення витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи №645/3947/19, що буде здійснено протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, на підставі відповідної заяви та доданих до неї доказів (договорів, рахунків тощо). У Заяві про ухвалення додаткового рішення наведено обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, а також, до Заяви надано усі відповідні докази, які позивач має понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема, надано договори про надання правничої допомоги адвокатами, адвокатським об`єднанням та детальний опис робіт, що міститься у звіті про надану правову та професійну правничу допомогу. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити заяву та стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 85 000 грн. надав суду пояснення аналогічні викладеним вище. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала у повному обсязі, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною, надано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, які долучені до матеріалів спави, згідно яких зазначає, що заява представника позивача обґрунтована тим, що позивач особисто подав позовну заяву з усіма клопотаннями до неї, які підписав також особисто, що підтверджується журналом вхідної кореспонденції Фрунзенського районного суду м. Харкова. До позовної заяви додано Попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У вказаному Попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи зазначено, що позивачем понесено витрати зі сплати судового збору. Жодних інших витрат станом на дату подачі позовної заяви не планується. У відповідності до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує попести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова суду від 22.11.2021 року суддею Ульяніч І.В. була розглянута цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. Позов було задоволено та визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 5368,97 гривень. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування адвокатом Прилипко Д.В. було надано: копію договору № 18К2019 ФО від 18.04.2019 року, копію додатку № 1 до договору, копію доручення на надання правової допомоги та професійної правничої допомоги № 1 до договору № 18К2019 ФО від 18.04.2019 року, копію угоди про сумісне виконання Доручення, копію Додаткової угоди до договору № 18/03 про надання правової допомоги від 18.04.2019 року, копію Додаткової угоди до договору № 18К2019 ФО від 18.04.2019 року від 11.01.2020 року, копію угоди про сумісне виконання Доручення (Додаток 2) від 02.07.2021 року, копію звіту про надану правову допомогу та професійну правничу допомогу ТОВ «КОМКОН ТРАФІК». Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, дослідивши матеріали справи та пояснення сторін, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяв про стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що стягнення витрат у розмірі 85000,00 грн. є необґрунтовано завищеним, суд вважає за необхідне стягнути 15000,00 грн. у відповідності до кількості реально виконаних дій, які були необхідними. На підставі викладеного,

Outcome: partial