Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 11.01.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 49. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, подружжя тривалий час не веде спільного побуту, життям один одного не цікавиться, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач зазначила, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . 16.03.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.13-14). Представник позивача адвокат Хлопов А.В., який діє на підставі ордеру, 12.04.2023 подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі та без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 22.03.2023 від відповідача до суду надійшла письмова заява, в якій відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив проводити розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 11.01.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 49 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони разом не проживають, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивача суд відновлює їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп, що підтверджується квитанцією № 32528798800006489638 від 15.03.2023 (а.с.2). Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судові витрати розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 536,80 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 536,80 грн.

Outcome: approved