Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

27 жовтня 2022 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся з позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. про зняття заборони (обтяження) з нерухомого майна, шляхом виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. за реєстраційним\~номером іпотеки38085856 та реєстраційний номер обтяження (заборони) 12219832 щодо квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду 08.11.2022 року відкрито провадження у даній справі, та призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 13.12.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив у якому заперечуються позовні вимоги через наявність заборгованості у розмірі 349,20 грн. 21.03.2023 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача подала заяву у якій позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що 28 лютого 2012 року ПАТ «Дельта Банк», в особі Анікіної Наталії Олександрівни та ФОП [PERSON] уклали договір кредитної лінії №НКЛ-2010118, згідно якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 75000 (сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку згідно додатку № 1 до цього договору зі сплатою за користування грошовими коштами в розмірі 25,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 27 лютого 2015 року включно. В забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено іпотечний договір між ПАТ «Дельта Банк в особі Анікіної Наталії Олександрівни «Іпотекодержатель» та [PERSON] «Іпотекодавець» [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , предметом якого була квартира [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування квартири від 06 грудня 2000 року. На підставі укладення вищезазначеного іпотечного договору 1697 від 28 лютого 2012 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 12219832). Протягом строку дії договору [PERSON] та [PERSON] сплачували заборгованість та відсотки за кредитним договором згідно графіку. Останній платіж був здійснений 09 вересня 2015 року у сумі 2300 грн. на рахунок ПАТ «Дельта Банк». Як наслідок, станом на 09 вересня 2015 року заборгованість за кредитним договором була повністю погашена. На даний час не вилучено запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Це позбавляє позивача вільно розпоряджатися своїм майном, що є порушенням його конституційного права вільно розпоряджатися своєю власністю, а також статей 317 та 319 Цивільного кодексу України. Даними листа №1567 від 25.11.21 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» А. Матвієнко підтверджується, що в межах процедури реалізації майна банку, в якому запроваджено ліквідаційну процедуру, на підставі Договору «2302/К3 про відступлення прав вимоги від 31.08.2020 року, банк відступив ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» право вимоги за Кредитним договором №НКЛ-2010118 від 28.02.2012. Заборгованість за вище зазначеним договором була повністю погашена 09.09.2015 року, про що свідчать квитанції про оплату, додані до позовної заяви. Строк дії\~договору закінчився\~ 27.02.2015\~року,\~включно і\~саме з\~цієї дати\~у банка\~могло б\~виникнути право\~вимоги про\~стягнення заборгованості,\~якщо б\~така дійсно\~була.\~Однак, ніяких претензій до [PERSON] ПАТ «Дельта Банк» протягом часу дії договору не заявляв. До суду про дострокове погашення заборгованості не звертався. Даними квитанції про сплату позивачем від 12.04.2023 року підтверджується виплата решти суми заборгованості відповідачу у розмірі 412,30 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зазначено: реєстраційний номер іпотеки 38085856 та реєстраційний номер обтяження (заборони) 12219832. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» [PERSON] погашена тому\~основне зобов`язання\~за кредитним\~договором \~є виконаним,\~а іпотека\~припиненою тому\~відсутні підстави\~для обтяження\~ житла. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку"\~- це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. З\~Закону України "Про іпотеку"). При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. За змістом\~ст. 17 цього Закону\~іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Тому суд вважає, що іпотека у даному випадку є припиненою так, як припинене основне зобов`язання на підставі його виконання. Згідно п. 5 глави 15 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна є повідомлення кредитора про погашення позики. Кредитором є громадянин або юридична особа, яка має підтверджені належними документами майнові вимоги до боржника (Позичальника). Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус зобов`язаний\~відмовити у вчиненні нотаріальної дії у разі її невідповідності законодавству України. Зняття заборони відчуження нерухомого майна згідно ст.\~34,\~43 Закону України «Про нотаріат»\~є однією з нотаріальних дій, яку нотаріус вчиняє, встановивши особи учасників цивільних відносин, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії. Заборона відчуження квартири, яка належить на праві приватної власності позивачу, порушує її законні права та інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Частина 1\~ст. 316 ЦК України\~встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України\~встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1). У зв`язку з тим, що зобов`язання з виконання кредитного договору були виконані належним чином (фактичне повне погашення боргу боржником), похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за Договором іпотеки 1697, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. також припинилось. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що позивач позбавлений права вільно розпоряджатися власним майном, оскільки неможливо скасувати накладений арешт в позасудовому порядку. Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь- якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. В зв`язку з наведеним, заборона на належне позивачу майно існує безпідставно, так як змінились обставини, що зумовили його застосування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved