Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та прохав задовольнити. Від представника відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району та області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутність їхнього представника, не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи - Першої полтавської державної нотаріальної контори надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, зважаючи на підтримання позову позивачем та визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Єдиним спадкоємцем її майна є [PERSON] , що підтверджується довідкою Полтавської районної державної нотаріальної контори від 02.03.2023 №87/02-14 (а.с. 10). Тобто, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, і йому належить вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що ніким не оспорювалось та фактично визнається. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] ( а.с. 4 ). В установлений законом строк позивач звернувся до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Дані про інших спадкоємців в спадковій справі відсутні. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , позивачу нотаріусом відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2023 року ( а.с. 5-6 ). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив та батьки. Згідно з ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Так, відповідно до Довідки №189 від 01.02.2023, виданої Виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району та області, встановлено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №36 дійсно належить [PERSON] - 1/2 частина, [PERSON] - 1/2 частина (успадковано [PERSON] ) (а.с.7). Визнання за [PERSON] права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за законом після померлого, відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved