Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 лютого 2023 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Держави Україна в особі представника ГУНП у Хмельницькій області, про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду у справі №2270/14181/11, в якому просить стягнути на його користь 8\~000\~000 000\~000 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що зазнав моральну шкоду через незаконні дії, а саме: зумисне невиконання рішення суду посадовими і службовими особами відповідача у справі №2270/14181/11. 01.03.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 29.03.2023 року справу призначено до слухання по суті \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому, просить задоволити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, вказав що ГУНП у Хмельницькій області не було учасником справи №2270/14181/11 та у нього не виникало жодного обов`язку щодо виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу на підставі поданих доказів. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] звернувся з позовом до Держави Україна в особі представника ГУНП у Хмельницькій області, про стягнення на його користь 8 000 000\~000\~000 грн. моральної шкоди, заподіяної невиконанням рішення суду у справі №2270/14181/11. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди є те, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які позивач переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та розчаруванні в системі органів державної влади внаслідок їх бездіяльності. Так, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі №2270/14181/11, яка була залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012, адміністративний позов [PERSON] було задоволено частково та зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України [PERSON] , який видати йому на руки, та відмовлено у задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. 20.11.2012 \~ \~ \~ \~року на підставі заяви позивача на ім`я [PERSON] був оформлений новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , який власноручно ним отриманий. Судами різних інстанцій протягом 2012 - 2014 років вирішувались численні питання по заявах та скаргах позивача у справі №2270/14181/11, зокрема про роз`яснення судового рішення, заміну сторони виконавчого провадження. Крім цього, постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №33223826 від 28.12.2018 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2270/14181/11. виданого 11.06.2012 року. [PERSON] оскаржував постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2018 №ВП33223826, однак згідно ухвали суду від 05.02.2019 у справі №560/162/19 його позовну заяву повернуто, відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України. [PERSON] у 2012 році отримав новий паспорт, що ним не заперечувалось у справі №2270/14181/11, однак позивач вважає за можливе вимагати вклеїти фотокартку у паспорт, якого вже не має (паспорт втрачено), що також було встановлено судом по справі № 560/162/19. У статті 15 Цивільного Кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною четвертою статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 641/8857/17 зазначено, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах\~їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України). У свою чергу, під компетенцією розуміють сукупність предметів відання, завдань, повноважень, прав і обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством. Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц) зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як передбачено ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди. У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб. Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, зокрема, внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого. [PERSON] звертаючись до суду із зазначеним позовом до Держави Україна, представник ГУНП у Хмельницькій області, не мотивував та жодними доказами не довів, якими саме незаконними діями, рішеннями чи бездіяльністю ГУНП у Хмельницькій області, йому було завдано моральну шкоду; в чому саме полягали ці дії чи бездіяльність, коли саме були вчинені (не вчинені), яким чином рішення у справі № 2270/14181/11, на думку позивача, було не виконано ГУНП у Хмельницькій області. Також суд звертає увагу, що позивачем жодним чином не мотивовано та не надано розрахунку визначеного ним розміру моральної шкоди в сумі 8 000 000\~000\~000 грн. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON] , суд також виходить з того, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди будь-якими діями ти бездіяльністю відповідача, натомість чинним законодавством передбачено чіткі механізми захисту порушеного права особи у разі невиконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed