Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

27 жовтня 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з трьох відсотків річних від простроченої суми. Позиція позивача Позивач посилається на те, що 24 грудня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN80FI00000221, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 33 090 доларів США на термін до 23 грудня 2027 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості. 20 лютого 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості, рішенням суду від 21 серпня 2019 року позов було задоволено. Ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням суду від 21 серпня 2019 року з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, тобто за період з 24 грудня 2007 року по 31 січня 2019 року. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 10 березня 2019 року становила 26 679,65 доларів США, в подальшому заборгованість змінювалася по періодам, які зазначені в розрахунку заборгованості. Станом на 23 вересня 2022 року заборгованість за тілом кредиту складає 26 540 грн 71 коп. Позивач вважає, що за період з 10 березня 2019 року по 23 вересня 2022 року відповідач має заборгованість у розмірі 1653,92 доларів США, яка складається з трьох відсотків річних від простроченої суми. У судове засідання представник позивача не з`явився, за змістом позовної заяви позивач не заперечує проти розгляду справи без його участі. Заперечення відповідача Відповідач [PERSON] не скористався правом на подання відзиву, однак подав письмову заяву, в якій виклав свою позицію по справі. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском АТ КБ «Приватбанк» трирічного строку позовної давності. Фактичні обставини, встановлені судом 24 грудня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та позичальником [PERSON] укладений кредитний договір № DN80FI0000022, за умовами якого банк надав позивальнику кредитні кошти у розмірі 33 090 доларів США на строк з 24 грудня 2007 року по 23 грудня 2027 року. (а.с.15-18) Згідно пункту 7.1 цього договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 0,83 проценти на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року у справі № 185/1815/19 стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року у розмірі 5 435 (п`ять тисяч чотириста тридцять п`ять) доларів 23 центи США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення, а саме на 21 серпня 2019 року становить 136 587 грн 33 коп, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 10 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року. (а.с.5-6) За змістом цього рішення станом на 31 січня 2019 року існувала заборгованість [PERSON] за кредитним договором № DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року у загальному розмірі 238 642,59 доларів США, у тому числі: - 26 680,76 доларів США - заборгованість за кредитом; -38 614,67 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -10 617,80 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 162 729,36 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Однак позивачем АТ КБ «Приватбанк» було заявлено вимогу про стягнення лише заборгованості по відсотках за період з 10 листопада 2017 року по 31 січня 2019 року у розмірі 5435,23 доларів США. Зазначені вимоги задоволені судом у повному обсязі. Вимог про дострокове стягнення з позичальника всієї суми заборгованості банком не було заявлено, рішення суду по таких вимогах не ухвалено. Таким чином умови кредитного договору № DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року не змінювалися, договірні правовідносини банку та позичальника не припинені, строк дії договору не закінчився. Тобто всі умови договору зберігають чинність, у тому числі умови про розмір і порядок сплати відсотків за користування кредитом. Основна сума заборгованості (тіло кредиту) на теперішній час складає 26 540,71 доларів США, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача розмір основної суми заборгованості не змінився. (а.с.10) Норми права, які застосував суд Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних від суми основної заборгованості за період з 10 березня 2019 року по 23 вересня 2022 року відповідно до положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Згідно цієї норми закону, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто стягнення з боржника трьох процентів річних від простроченої суми можливо лише у разі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте на теперішній час є чинним укладений між сторонами кредитний договір № DN80FI00000221 від 24 грудня 2007 року, яким встановлено інший розмір процентів за користування кредитом - 0,83 проценти на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (пункт 7.1 кредитного договору). (а.с.15-18) Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Посилання відповідача та його представника на пропущення позивачем строку позовної давності суд не бере до уваги, оскільки у зв`язку з необґрунтованістю заявлених вимог у позові слід відмовити саме з цієї підстави. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати на сплату судового збору слід покласти на позивача. Представник відповідача - адвокат Савченко С.А. у судовому засіданні заявив про судові витрати [PERSON] на надання професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн і зазначив, що надасть докази понесення відповідачем цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Згідно з положеннями статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідачем не дотримано зазначені вимоги процесуального закону, а саме не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат разом з належно оформленим відзивом, поданим в порядку статті 178 ЦПК України у строк, встановлений судом. Представником відповідача заявлено про судові витрати на професійну правничу допомогу після того, як розгляд справи по суті було розпочато (частина 3 статті 217 ЦПК України). Тому у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: dismissed