Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Домашній хліб» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01.02.2022 року по 20.05.2022 року, вона знаходилась у трудових відносинах з Відповідачем. 20.05.2022 була звільнена в порядку п.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. У день звільнення із [PERSON] відповідач повний розрахунок не провів, як наслідок він має перед нею непогашену заборгованість із невиплачених при звільненні грошових коштів та компенсації за період затримки розрахунку у зв`язку з порушенням термінів її виплати. Просить стягнути з Відповідача на її користь, грошові кошти невиплачені при звільненні у розмірі, середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі та моральну шкоду. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 05 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Дружківського міського суду від 28 листопада 2022 року було витребувано докази у ТОВ «Домашній хліб». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка працювала на посаді оператора (кочегара) виробничих печей 4 розряду виробничої служби хлібозаводу №5 Товариства з обмеженою відповідальністю «Домашній хліб» з 01.02.2022 року та була звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України 20.05.2022 відповідно до наказу №206-22-к від 19.05.2022 року, що вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії наказу № 206-22-к від 19.05.2022 року [PERSON] має право на компенсацію за 24 дні невикористаної відпустки. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року передбачено, що виходячи з принципу рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідачем не було виконано ухвалу від 28 листопада 2022 року про витребування доказів, копію якої неодноразово було надіслано на електронну пошту відповідача та засобами поштового зв`язку про що в матеріалах справи є підтвердження. ТОВ "Домашній хліб" не надало до суду доказів на спростування позовних вимог та на відсутність заборгованості перед позивачкою. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачкою має довести саме роботодавець. Відповідно до частин першої, сьомої\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша\~статті 94 КЗпП України, частина перша\~статті 1 Закону України «Про оплату праці»). Відповідно до ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь [PERSON] слід стягнути невиплачені при звільненні грошові кошти в розмірі 12\~000 грн, що складається з заборгованості із нарахованої та невиплаченої заробітної плати за період з 01.05.2022 по 20.05.2022 року у сумі 6000 грн, та компенсації за 24 дні невикористаної відпустки у сумі 6000 грн., а також середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 14\~082,83 грн та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Згідно до ст. 141 ЦПК України з\~ відповідача також треба стягнути на користь позивача витрати за оплату судового збору у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved