Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Прокурор звернувся до суду в інтересах Національної служби здоров`я України з позовом до відповідача та просив стягнути витрати в сумі 7648,61 гривень понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення заборгованості розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Новоселицького районного суду від 24.02.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно вироку Новоселицького районного суду від 14 липня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст.286 ч.1 КК України, у зв`язку з тим, що [PERSON] 20 квітня 2020 рок, керуючи автомобілем марки «ВМW Х5» номерний знак [NUMBER] Болгарської Реєстрації рухався в темну пору доби в м.Новоселиця по вул.Центральній зі сторони центру міста в напрямку м.Чернівці на швидкості, що перевищує допустиму в межах населеного пункту, не дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу в результаті чого допустив наїзд на мотоцикл марки «Loncin» номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] який виконував маневр повороту ліворуч. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому лонної та сідничної кісток справа без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я. Відповідно до довідки КНП «Новоселицька лікарня» №68 від 17.01.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні з 20.04.2020 року по 30.04.2020 року (10 ліжко-днів) в хірургічному відділенні з травматологічними ліжками та операційним блоком. Загальна вартість лікування потерпілого складає 7648,61 гривень. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Враховуючи, що між злочинними діями відповідача, який спричинив тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, кошти необхідно стягнути в дохід державного бюджету, оскільки вони були отримані на підставі Договору №0996-Е420-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій між Національною службою здоров`я України та КНП «Новоселицька районна лікарня» Новоселицької районної ради. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», ст.ст.1166, 1191, 1206 ЦК України,

Outcome: approved