Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПрАТ «ВТП «Укренергочормет» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, за яким просив суд стягнути з ПрАТ «ВТП «Укренергочормет» заборгованість по заробітній платі на загальну суму 152 673, 22 грн. Позов мотивовано тим, що відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] з 01.01.2010 року знаходиться у трудових відносинах з ПрАТ «ВТП «Укренергочормет», але згідно наказу № ВС/18-к про припинення трудового договору позивача було звільнено 9 вересня 2022 року згідно п. 1\~ст. 40 КЗпП України. 10 червня позивач отримав попередження про майбутнє звільнення із займаної посади 10 вересня 2022 року, згідно ч. 1\~ст. 40 КЗпП України\~та наказ № ВС/10-к про скорочення численності працівників та внесення змін до штатного розкладу товариства. Під час знаходження [PERSON] у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього було не нараховано та не виплачено заробітну плату у розмірі 86\~243,22 грн. підтвердження факту заборгованості є табеля обліку використання робочого часу та надано інформацію від Голови управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.10.2022 року. 09.09.2022 року [PERSON] було звільнено у зв`язку із скороченням штату, згідно наказу № ВС/19-к від 09.09.2022 року. Однак, в день звільнення позивача, а саме 09.09.2022 року відповідач письмово не повідомив [PERSON] про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч. 1\~ст. 116 КЗпП України. Таким чином заборгованість становить 86 243,22 грн.\~заробітна плата з березня по 09.09.2022 року; 35 945 грн.\~компенсація за 79 дні невикористаної відпустки (за розрахунок було взято середньоденну заробітну плату у розмірі 455 грн.); 13 650 грн. - вихідна допомога при звільненні. Також у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 37 робочих днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 16 835 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено\~розглядати справу\~в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.12.2022 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15 ЦК України визначено право на захист цивільних прав та інтересів, де зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно зі ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Так, судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки від 07.06.1978 року серії [NUMBER] , [PERSON] 01.05.2000 року був прийнятий на посаду начальника в лабораторію аналізів пилогазових виробів, запис внесено на підставі наказу № 25-к від 04.05.2000 року (а.с. 5). Згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] за звітний 2021 рік сплачував страхові внески (а.с. 7-11). Відповідно до Наказу № ВС/10-к від 10.06.2022 року про скорочення численності працівників та внесення змін до штатного розкладу товариства зазначається, що 10.09.2022 року виключено із штатного розкладу посаду директора виробництва Цех № 7. Комплексного виробництва Цеху № 7, а саме [PERSON] (а.с.20). Наказом (розпорядженням) № ВС/18-к від 09.09.2022 року, трудовий договір припинено та звільнено з посади [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до Свідоцтва Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № ПЧ 06-2/763-2021, що видано 26.04.2021 року та є чинним до 26.04.2024 року технічна компетентність вимірювальної лабораторії аналізу промислових викидів в атмосферу Комплексного виробництва ПРАТ «ВТП «Укренергочормет», знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маяковського, 5а. (а.с. 31). В матеріалах справи містяться табеля обліку використання робочого часу в період з лютого 2022 року по вересень 2022 року, де зазначається, що [PERSON] з лютого 2022 року до 09.09.2022 року не мав пропусків робочих днів за той період та мав 8 годинні робочі дні (а.с. 22-29). Статтею 43 Конституції України, \~визначено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно частини 1\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. При цьому, відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України. Відповідно до\~статті 27 Закону «Про оплату праці»\~Порядок здійснення відповідних розрахунків визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до частини 2\~статті 233 КЗпП України, \~в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. За правилами ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір щодо розміру належних позивачу, як звільненому працівникові сум, суд бере до уваги та приймає розрахунки надані позивачем щодо нарахованої та невиплаченої відповідачем заробітної плати позивачу, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні та суми середнього заробітку, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на спрастування даних вимог, відповідачем не надано. Приймаючи до уваги, що позивачеві [PERSON] при звільненні із підприємства ПРАТ «ВТП «Укренергочормет» за період березня 2022 року по 09.09.2022 року не виплачена заробітна плата в розмірі 86 243 грн. 22 коп. , компенсація за невикористану відпустку в розмірі 35 945 грн. та вихідна допомога при звільненні в сумі 13 650 грн., а також середній заробіток за весь період затримки розрахунку на момент звернення до суду у розмірі 16\~835 грн., а всього: 152 673 грн. 22 коп., суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача вказаний в позові розмір заборгованості. Відповідно до п. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 1\~526 грн. 73 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved