Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] ,треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Державний Виробничий центр «Геосервіс», Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірха Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович, про визнання договору купівлі - продажу недійсним. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2020 року, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Мазура Ю.Ю. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради № 206/5018 від 28.10.2010 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Голосіївському районі м. Києва» [PERSON] та третій особі [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Під час виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку, виявилось, що план встановлених меж земельної ділянки не відповідав реальним межам, які існують. В зв`язку з чим, [PERSON] та третя особа [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2017 позов про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії. Після набрання зазначеним рішенням законної сили, [PERSON] та третя особа [PERSON] надали рішення в реєстраційну службу, проте вони отримали відмову державного реєстратора в реєстрації відповідних змін в Реєстрі речових прав. Як пояснив, державний реєстратор, на земельній ділянці по [ADDRESS] змінилося декілька власників. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2018, третя особа [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2013, серія та номер: 1954, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою Іриною Сергіївною, продав земельну ділянку по [ADDRESS] відповідачу. Проте, [PERSON] та [PERSON] на час звернення до суду у 2014 під час розгляду судом справи про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити дії не було відомо, що [PERSON] відчужив відповідачу земельну ділянку, державний акт на право власності на земельну ділянку та договір купівлі-продажу від 15.12.2010, які згодом за рішенням суду були визнані недійсними. Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійним договір купівлі-продажу земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:79:132:0021) від 25.10.2013, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Київським міським нотаріальним округом Пірхою Іриною Сергіївною. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.11.2021 закрито підготовче провадження та призначити дану справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2023 клопотання [PERSON] про заміну сторони позивача правонаступником у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Державний Виробничий центр «Геосервіс», Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірха Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович, про визнання договору купівлі продажу недійсним - задоволено. Замінено у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Державний Виробничий центр «Геосервіс», Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірха Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович, про визнання договору купівлі продажу недійсним, неналежного позивача [PERSON] на належного позивача [PERSON] ( РНОКПП: [NUMBER] ; місце проживання: [ADDRESS] ). В судове засідання позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій зазначила, що просить провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. В матеріалах справи наявний відзив представника відповідача, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Державний Виробничий центр «Геосервіс», Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надали. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірха Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному досліджен ні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як встановлено судом, рішенням № 1910 від 31.12.1949 виконкому Кагановичської райради м. Києва [PERSON] надано право індивідуальної забудови земельної ділянки по [ADDRESS] . На підставі даного рішення був укладений договір від 02.03.1950 між [PERSON] та житловим управлінням Кагановичської райради м. Києва на право зведення будинку житловою площею 30,77 кв.м. та безстрокового використання земельної ділянки площею 490 кв.м. за вказаною адресою. Рішенням № 597 від 26.02.1954 виконкому Кагановичської райради м. Києва вищевказаний договір було продовжено та дозволена прописка забудовнику і членам його сім?ї частково збудованому домоволодінню. Згідно рішення виконкому Київської міськради № 2280 від 21.11.1961 по даному домоволодінню в складі присадибної ділянки, яка в матеріалах інвентаризації Київського центру земельного кадастру та приватизації землі значиться під № 791320022, було залишено в постійному користуванні 490 кв.м. в тимчасовому користуванні - 391 кв.м. Відповідно до рішення Київської міської № 206/5018 від 28.10.2010 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Голосіївському районі м. Києва» [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Для виготовлення державного акту на право власності зазначеної земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] звернулися до Головного управління земельних ресурсів із заявами № П-5897, Т-5898 від 07.12.2010, в яких зазначили, що виконання комплексу топографо-геодезичних робіт по встановленню зовнішніх меж їхньої земельної ділянки доручають КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі». В результаті укладено відповідний договір на виконання проектно-вишукуваних робіт, договір № 1661 від 20.12.1990. 13.05.2011 [PERSON] та [PERSON] отримали на підпис пакет документів, серед яких був план зовнішніх меж земельної ділянки, який не відповідає реальним межам, які існують. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 8684/15-41 від 11.03.2016 Київського НДІСЕ фактичний порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] не відповідає межам, зазначеним на плані встановлених меж та координатам поворотних точок меж. Існує порушення землекористування. Зокрема частково порушення меж та накладення земельних ділянок, які перебувають у приватній власності власника земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , на земельну ділянку, якою фактично користується [PERSON] та [PERSON] . Так, площа по фактичному користуванню земельною ділянкою по [ADDRESS] становить 0,0926 га. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2017 (справа № 752/11034/14) позов [PERSON] , [PERSON] до Державного виробничого центру «Геосервіс», [PERSON] , Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації, Комунального підприємства про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:79:132:0021 по [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] , а також договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. Зобов`язано [PERSON] звільнити земельну ділянку № 8000000000:79:132:0021 по [ADDRESS] . Зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації зняти з обліку в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки № 8000000000:79:132:0021 по [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] . Зобов`язано УкрДАГП «Геосервіс» переробити технічну документацію земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:79:132:0021 по [ADDRESS] в існуючих межах земельної ділянки, які існували до моменту укладання. Зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації виготовити та видати громадянам [PERSON] та [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 881 кв.м. по [ADDRESS] . Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до 01.01.2013 було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:132:0021, площею 0,0765 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] за громадянином [PERSON] , що підтверджується документом, який посвідчує право - державний акт на право власності на земельну ділянку від 18.01.2018 ЯД № 909199. Цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. Вид використання - для обслуговування жилого будинку і господарських споруд. Відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження з державної реєстрації прав на земельні ділянки з 01.01.2013 перейшли виключно до органів та суб`єктів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визначених ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 24.10.2013 в порядку інформаційного обміну від органу (суб`єкту) державної реєстрації прав до Головного управління Держземагентства у м. Києві надійшла інформація про те, що 03.10.2013 на земельну ділянку з кадастровим № 8000000000:79:132:0021 зареєстровано право приватної власності за громадянином [PERSON] (реєстраційний номер земельної ділянки в Державному реєстрі прав - 3003487). Разом з тим, 10.12.2014 в порядку інформаційного обміну від органу (суб`єкту) державної реєстрації прав до Головного управління Держземагентства у м. Києві надійшла інформація про те, що 25.10.2013 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:132:0021 припинено. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 114387668 від 18.02.2018, земельна ділянка № 8000000000:79:132:0021 по [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1954, виданого 25.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірха І.С. Стаття 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ст.ст. 317, 319 ЦК України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Саме власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з п.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Так, відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно ч. 2 ст. 186 ЗК України зміни до документації із землеустрою вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою. Відповідно до ст. 193 ЗК України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно з п.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. З ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Положеннями статті 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах, зокрема, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2017 (справа № 752/11034/14) про визнання недійсними Державного акту про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки від 15.12.2010 ухвалено після того, як [PERSON] уклав договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки по [ADDRESS] із [PERSON] (договір купівлі-продажу від 25.10.2013). Враховуючи викладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Державний Виробничий центр «Геосервіс», Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі», Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пірха Ірина Сергіївна, Приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Біляєв Володимир Олександрович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved