overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини, в якій вказав про те, що у нього з відповідачем у період шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на теперішній час діти проживають разом із позивачем, відповідач відсторонилася від виконання своїх батьківських обов`язків, не приділяє дітям материнської уваги та піклування, діти повністю знаходяться на утриманні [PERSON] . Позивач зазначає, що має роботу, самостійний дохід, постійне місце проживання, діти бажають проживати разом із ним. [PERSON] вимушений звернутися до суду, просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з ним, шляхом відібрання дітей у позивача без позбавлення батьківських прав. Позивач у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, що позов підтримує, просить його задовольнити, слухати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 110,112 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в більш детальному дослідженні доказів по справі, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

02 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 30 липня 2005 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатській області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №115. В даному шлюбі народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. В судове засідання відповідачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 30 липня 2005 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виноградівським відділом ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №115 (а.с.4). В даному шлюбі народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] (а.с.5) та син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матір`ю. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

14.04.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено б\\н кредитний договір, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення тіла кредиту та процентів повинно було відбуватися відповідно до умов договору, з якими відповідач [PERSON] була ознайомлена, про що свідчить власний підпис у заяві. Зобов`язання за кредитним договором належним чином [PERSON] не виконувались, допустивла прострочення погашення кредиту, у зв`язку з чим станом на 13.02.2023 року становить 88373,94 грн., яка складається з наступного : заборгованість за тілом кредиту 72290,45 грн.; відсотки за прострочення зобов`язання - 16083,49грн. У статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилом статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684.00 грн. На підставі ст.ст. 4 , 5, 12, 13, 76, 82, 141, 259, 274-279, ЦПК України, ст.ст.1048, 1054, 1050 ЦК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Рішенням Тячівського районного суду від 16 березня 2023 року позовні вимоги задоволено, частково, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] в користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] на утримання\~дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно,\~але\~не менше\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,до\~ повноліття\~дітей,\~починаючи з\~23.02.2023\~року.\~Допущено негайне\~виконання рішення\~суду в\~частині одномісячного\~стягнення аліментів\~ в\~розмірі по\~1500\~грн.\~на кожну\~дитину.\~Стягнуто з\~ [PERSON] до\~спеціального фонду\~Державного бюджету\~України судовий\~збір в\~розмірі 1073,60 гривень.\~\~\~\~ Однак не вирішено вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] в користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешканки [ADDRESS] \~аліментів на\~її утримання\~в розмірі\~1500\~грн.\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~ [PERSON] [INFO] \~трьохрічного віку.\~ Сторони в судове засідання не викликались. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі \~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. В судовому засіданні встановлено, що при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання однієї заявленої вимоги, а саме: щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] в користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешканки [ADDRESS] \~аліментів на\~її утримання\~в розмірі\~1500\~грн.\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~ [PERSON] [INFO] \~трьохрічного віку.\~ Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із зазначеного питання слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] в користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешканки [ADDRESS] \~аліментів на\~її утримання\~в розмірі\~1500\~грн.\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~ [PERSON] [INFO] \~трьохрічного віку.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 лютого 2023 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через постійні сварки на підґрунті різності характерів, світогляду, правил сімейного життя, побуту та інтересів, у зв`язку із чим шлюбні відносини між ними припинені з 2019 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . 27 лютого 2023 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач направила суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, строк на примирення просила не надавати. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 17 березня 2023 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надав. Судом на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянуто справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали шлюб 01 березня 2013 року (а.с.4), та є батьками малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6), сторони разом не проживають, про що свідчать довідки органів місцевого самоврядування. Статтею 51 Конституції України та статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Тому, зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом з 2019 року. та що в подальшому позивач не має наміру зберегти подружні відносини, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо збереження шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

13 березня 2023 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2001 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають малолітнього [PERSON] [INFO] . Оскільки сімейні стосунки припинені, шлюб фактично розпався, позивач просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. 16 березня 2023 року судом відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2001 року виконавчим комітетом Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №7. Від шлюбу\~сторони мають\~малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що одна із сторін наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 073 грн 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

13 березня 2023 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачкою. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 07 березня 2013 року виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Від шлюбу сторони мають малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки сімейні стосунки припинені, шлюб фактично розпався, позивач просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. 16 березня 2023 року судом відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 березня 2013 року виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №3. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що одна із сторін наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 073 грн 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

04 січня 2023 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги\~позивачка обґрунтувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 12\~листопада 2015\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Новоодеського\~районного управління\~юстиції у\~Миколаївській області.\~Від шлюбу\~сторони мають\~малолітню дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Оскільки сімейні\~стосунки припинені,\~шлюб фактично\~розпався, позивачка просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. 15 березня 2023 року судом відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №101. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що сторони не заперечували проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд дійшов висновку про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у розмірі 992 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved