Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання між ними шлюбу, зареєстрованого 19 січня 2021 року. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та шлюб, що призвело до розладу і фактичного припиненні шлюбних відносин, внаслідок чого втрачені почуття кохання та поваги один до одного, навесні 2022 року шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у заяві про визнання позовних вимог просила відновити їй дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 19 січня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис № 06, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається зі змісту позову, спільне життя не склалося через різні погляди на життя та шлюб, що призвело до розладу і фактичного припиненні шлюбних відносин, внаслідок чого втрачені почуття кохання та поваги один до одного, навесні 2022 року шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Однак відповідачу для відновлення дошлюбного прізвища, необхідно було подати зустрічну позовну заяву з вимогою про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при пред`явлені позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, однак позивач не заявив вимогу про стягнення судового збору.

Outcome: approved