Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

20 березня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт від 05 січня 2007 року, відповідно до якого все своє майно в рівних частинах заповіла позивачу та відповідачу у справі, які 22 липня 2022 року уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого спадковий будинок переходить у власність позивачу. Вказуючи, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, позивач просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 56). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 60). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200\~ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги села Новий Двір за 2023 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 10). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 54). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 91,2 кв. м, житловою площею 63,3 кв. м, хлів «Б-1», хлів «б», гараж «В-1», навіс «в», хлів «Г-1», вбиральня «Д», літня кухня «Е-1», навіс «е», огорожа «№ 1», колодязь «№ 2»(а. с. 14-17). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 05 січня 2007 року Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області, згідно з яким усе своє майно в рівних частинах заповіла дітям: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Позивач [PERSON] народився [INFO] та є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала одна в селі Новий Двір Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області (а. с. 11). Інших заповітів [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 31, 32). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 07 грудня 2021 року позивачу [PERSON] було визначено додатковий строк три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 07 січня 2022 року (а. с. 29-30). 09 березня 2022 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 28). Відповідачка, яка є дочкою спадкодавця і пропустила строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою позивача відповідно до положень частини другої статті 1272 ЦК України також 22 липня 2022 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 38 на звороті). 22 липня 2022 року спадкоємці уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка, площею 4,56 га, розташована на території Новодвірської сільської ради Ковельського району Волинської області, перейшли у спадщину сину спадкодавця [PERSON] (а. с. 44). Постановою приватного нотаріуса від 15 березня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 13). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 21/2022 щодо майна померлої [PERSON] (а. с. 27-55), з яких також видно, що окрім позивача та відповідача ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину за законом на інше нерухоме майно спадкодавця видані позивачу [PERSON] . За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 536 гривень 80 копійок; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову - 536 гривень 80 копійок. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved