Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2334,50 грн. та судовий збір. Позов обґрунтовувався тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] та їй відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Проте, у порушення вимог Правил постачання природного газу відповідач не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості природного газу, у зв`язку з чим допустив заборгованість у сумі 1840,88 грн. Крім того, відповідачу здійснено нарахування інфляційних втрат в сумі 338,49 грн. та 3% річних в сумі 155,13 грн. 05.01.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, 14.04.2023 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 05.01.2023 та копією позовної заяви з додатками, а також судові повістки про виклик до суду, судом направлялися за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Однак повернулись на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 36-37, 40-41). Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розрахунком споживання природного газу ТОВ «Житомиргаз Збут» (а.с.8). Згідно розрахунку споживання природного газу, по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого 31.05.2019 за адресою: [ADDRESS] заборгованість станом на 08.11.2022 становить 1840,88 грн. (а.с.8). [PERSON] здійснено нарахування інфляційних втрат в сумі 338,49 грн. та 3% річних в сумі 155,13 грн., що підтверджується розрахунком ТОВ «Житомиргаз Збут». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем природного газу згідно з особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого 31.05.2019 за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам на підставі якого шляхом фактичного споживання природного газу між сторонами було укладено договір на постачання природного газу, ТОВ «Житомиргаз Збут» зобов`язувалося постачати відповідачу природний газ в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а відповідач зобов`язувався своєчасно сплачувати позивачу вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. ТОВ «Житомиргаз Збут» виконало в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, зокрема, провело пуск газу в газове обладнання в квартиру за адресою: [ADDRESS] , оформила на відповідача особовий рахунок № [NUMBER] з 31.05.2019 року здійснювали безперервне постачання природного газу. Згідно з частинами 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу. Згідно з пунктами 4.3, 4.6 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць; споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. В пунктів 4.9, 5.2. Договору, також зазначено, що відповідач зобов`язувався у разі порушення строків оплати за договором сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу; забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг постачальника згідно з умовами цього договору; відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань, відповідно до чинних нормативно-правових актів та/або цього договору. Пунктами 4.9, 4.10, 8.2 Договору позивачу надано право у разі нездійснення споживачем оплати за договором протягом десяти днів після встановленого строку здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу у порядку, визначеному цим договором; у разі прострочення оплати поточних платежів здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу у порядку, визначеному цим договором; вимагати від споживача відшкодування збитків у разі порушення споживачем строків розрахунків із постачальником. Згідно розрахунку, наданого суду позивачем, заборгованість [PERSON] станом на 08.11.2022 становить 1840,88 грн. З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку [PERSON] сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість. Крім того, щодо інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, то таке полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 338,49 грн. та 3% річних в сумі 155,13 грн. також підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп., сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved