Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.07.2022 року було роз`єднано провадження в справі №686/12936/22 та виділено в самостійне провадженя справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог про визначення місця проживання дитини позивач вказав, що із відповідачкою він перебуває у шлюбі з 22.08.2020р., від якого мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Місцем його постійного проживання і його малолітнього сина, є [ADDRESS] . У зв`язку із агресією російської федерації проти України, на даний час зареєстрованим місцем фактичного його проживання, як внітрішньо переміщеної особи, перебування є гуртожиток Хмельницького торговельно-економічного університету по [ADDRESS] . Вже декілька років життя в них не складається, відповідач легковажно відносилася до взаємних обов`язків, що витікають із сімейного життя, зокрема створенню нормального морально-психологічного клімату в домі, матеріального забезпечення функціонування сім`ї, домашнього затишку, готівлі їжі, вирішенню інших повсякденних проблем, що супроводжують побут у сім`ї тощо, дотримання взаємоповаги між ними і приділення уваги членам його родини (матері,\~бабусі і\~т.\~ін.), з якими вони проживали періодично. За певних подій, що відбулися з вини [PERSON] за місцем перебування по [ADDRESS] , через її зв`язки з іншими чоловіками, що стали загальновідомі мешканцям гуртожитку, він з мамою змушений був шукати інше житло для подальшого перебування і проживання (по [ADDRESS] ). Відповідачка, ставши матір`ю дитини, так і не зрозуміла, що цим повинна взяти і нести на собі відповідальність за створення у сім`ї морального комфорту, не усвідомлює, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особистості необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові, розуміння і достатку. А тому продовжує жити своїм, відокремленим від сім`ї, життям, усунувшись фактично від виконання обов`язків матері і жінки. Особливо, після народження дитини, дружина незважаючи на маленьку дитину або ж його мати, може застосувати і застосовувала насильство, у тому числі наносила подряпини або ж легкі тілесні ушкодження. Такі її протиправні дії, несумісні із нормальним сімейним життям, вчинялися, як правило, у присутності дитини. Своєю поведінкою та скандалами дружина часто порушувала режим виховання та догляду за дитиною, - навіть сон дитини чи то вдень, чи то вночі. [PERSON] є особою з інвалідністю загального захворювання, ніде не працює і, отже, не має жодних доходів, які би покращували матеріальний стан сім`ї, у тому числі і для належного утримання дитини. Не має сталих соціальних зав`язків та у зв`язку із хронічними хворобами неврівноважений психологічний стан. Систематичні чвари і скандали у сім`ї, що вже з початку 2021 року переросли майже у щоденні, приниження честі і гідності зі сторони дружини, завдають йому моральних страждань та переживання, викликають страх і побоювання за майбутнє життя малолітнього сина. Всі батьківські обов`язки приходиться виконувати йому одному, з допомогою його матері та бабусі. Для розвитку дитини він прикладає всі свої зусилля та можливості, що потребує значного напруження його фізичних і моральних сил та додаткових матеріальних затрат. Отже, вимоги нормативно-правових актів держави щодо обов`язкової участі батьків, що відносяться і до відповідачки, в утриманні та вихованні дітей нею не виконуються, що говорить про її особисте ставлення до них та можливих негативних наслідків. Це проявилось, зокрема, у відношенні [PERSON] до лікування дитини (діагноз - патологічний грибок гладкої шкіри з вогнищем на голові) вже за місцем перебування у м. Хмельницькому, - у зв`язку із необхідністю систематичного і частого відвідування з малолітнім сином медичних установ, і що здійснювалося виключно ним з допомогою матері протягом квітня-травня місяця ц.р. Все зазначене ним розцінюється як ухилення [PERSON] від виховання і утримання дитини, свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків і нездатність її бути членом сім`ї, - не кажучи вже про виконання функцій з утримання і виховання. А тому і подальше його перебування у шлюбі із [PERSON] втратило будь-який сенс та доцільність і необхідність, сумісне з нею життя видається більше неможливим, а агресивність її, погрози на його адресу (у тому числі знайомими дружини в телефонному режимі) і аморальна поведінка, пов`язана із подружньою невірністю, потребувала негайного відокремленого проживання та потребує розірвання шлюбу і визначення проживання малолітнього сина [PERSON] , окремо від відповідача, його матері, разом з ним, - для найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів дитини. [PERSON] є особою з інвалідністю 2-ої (робочої) групи (з дитинства), у трудових відносинах з підприємствами, організаціями та закладами (установами) будь-яких форм власності з часу досягнення нею повноліття (« [INFO] ) не знаходилася і не працювала. Таким чином, повністю перебувала на соціальному забезпеченні державою та з часу одруження («22».08.2020р.) - на його утриманні і утриманні його родичів (матері, бабусі, дядька тощо). Отже, не здатна утримувати і доглядати таку малолітню дитину, якою є їх син [PERSON] , на даний час менше дворічного віку. Із рівнем самосвідомості та моралі, відношенням до виконання батьківських обов`язків, що їх демонструє [PERSON] , навіть перебуваючи з ним у шлюбі, дитина, малолітній [PERSON] , за умови проживання окремо від нього, разом із відповідачем, неодмінно буде у складних життєвих обставинах, - що він намагається попередити, звернувшись за захистом його прав та інтересів до суду. До того ж, відповідач, фактично не дозволяє йому побачення із сином без чергового скандалу для проведення із ним певного часу. На його пропозицію щодо проживання сина з ним, вчинивши черговий скандал, відповідала, брутально висловлюючись, відмовою. [PERSON] має від народження ДЦП і хворіє епілепсією, результатом чого є встановлення їй інвалідності другої групи. Отже, відповідач ніде не працює і не зможе, вочевидь, працювати, - постійно приймаючи ліки від таких хронічних, важкої форми, хвороб. Тому виконання нею материнських обов`язків щодо малолітньої дитини в межах, як це передбачено законодавством України з охорони дитинства та Сімейним кодексом, є унеможливленим. За таких обставин вважає, що сину буде краще для задоволення його потреб, виховання і розвитку, проживати разом з ним, його батьком. У місці постійного проживання (та реєстрації) йому належить право користування житловим будинком, що належить на праві власності його бабусі, по [ADDRESS] і, у подальшому, перейде у його приватну власність. З вересня 2010р. до січня 2014р. він навчався у Докучаєвському технікумі Донецького Національного університету економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського, після закінчення якого працював на різних роботах. З переміщенням через воєнну агресію російської федерації до м. Хмельницького, на разі, приймає заходи для свого працевлаштування. З врахуванням наведеного позивач просить: визначити місцем постійного проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з ним батьком дитини, [PERSON] , [INFO] ; судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2022 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач суду пояснив, що відповідач не справляється зі своїми обов`язками щодо догляду за дитиною, не займалась її лікуванням, на дитині були покуси, садна. Він працює, сплачує аліменти, проживає в гуртожитку, де є окреме ліжко для дитини і речі, тому просить щоб дитина жила з ним. В той час коли він буде на роботі, за дитиною будуть дивитись мама та бабуся. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, оскільки відповідач здійснює самостійно належний догляд за дитиною, дитина доглянута, вона має дохід, місце проживання, а тому підстави для визначення місця проживання дитини з батьком відсутні. Батько дитини не працює, проживає в одній кімнаті гуртожитку з мамою та бабусею. Тривалий час аліменти не сплачував, погасив заборгованість підчас слухання справи. Доказів, що відповідач своєю поведінкою загрожує життю дитини суду не надано. Висновок органу опіки та піклування вважають необґрунтованим. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, який було надано на підставі документів, які було надано на час його надання. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2020р., від якого в них народився син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] який належить [PERSON] .. Фактичне місце проживання/перебування, як внітрішньо переміщеної особи, є [ADDRESS] . На даний час [PERSON] не праацює, звільнений 21.10.2020р. з ТОВ "Агрофірма " Агротіс". [PERSON] являється особою з інвалідністю з дитинства 2 групи, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання/перебування, як внітрішньо переміщеної особи, є [ADDRESS] . [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, допомогу на дитину та виплати за програмою "єПідтримка", як тимчасово переміщена особа, в загальній сумі в середньому близько 9000грн. на місяць. Також отримує аліменти на утримання дитини та на своє утримання від позивача в сумі в середньому 5500грн. на місяць. Станом на лютий місяць 2023 року заборгованість по сплаті аліментів у позивача відсутня. Згідно листа КНП "Хмельницький обласний дерматовенерологічний центр" Хмельницької обласної ради від 23.02.2023р., [PERSON] , 17.12.2020р. звернувся вперше у КНП "ХОДЦ" ХОР 11.04.2022р. з мамою [PERSON] .. Дитині було встановлено діагноз та призначено лікування, курс амбулаторного лікування проходив з 11.04.2022р. по 17.08.2022р. 07.06.2022р. на огляд звертався з мамою, а 03.05.22, 12.05.22, 19.05.22, 01.06.22, 07.06.22, 18.07.22 звертався на огляд з бабусею [PERSON] 17.08.22р. курс лікування звершив, діагноз: здоровий. Також [PERSON] перебував на лікуванні з 04.06.2022рр. по 06.06.2022р. в КП Хмельницька дитяча лікарні з приводу гострої респіраторної вірусної інфекції. Відповідно до висновку психолога від 29.12.2022 року №74/01-06 Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги, з огляду на викладене, беручи до уваги малолітній вік дитини, вважають недоречним зміну місця проживання дитини та визначення його з батьком. Проживання [PERSON] з мамою сприяє гармонійному зростанню та розвитку хлопчика. Батькам рекомендовано знайти порозуміння один до одного. Згідно висновку органу опіки та піклування від 10.11.2022 року №2997/01-31, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Вищевказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.04.2022р. №6825-5000643065, від 01.04.2022р. №6825-50006430650726; трудовою книжкою [NUMBER] від 31.01.2014 року [PERSON] ; свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 25.02.1988р.; пенсійним посвідченням серія [NUMBER] ; довідкою до акту МСЕК №545936; висновком органу опіки та піклування від 10.11.2022 року №2997/01-31; витягом з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №812 від 10.11.2022 року; висновком психолога від 29.12.2022 року №74/01-06 Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги; відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів [PERSON] станом на 23.09.2022р.; випискою з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] №2918; довідками розрахунками заборгованості по аліментам від 06.12.2022 року, від 14.02.2023р.; випискою АТ КБ «ПриваБанк» по картці/рахунку [PERSON] ; листом КНП "Хмельницький обласний дерматовенерологічний центр" Хмельницької обласної ради від 23.02.2023р. Також в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що вони проживають по сусідству з [PERSON] в гуртожитку, яка хороша матір, доглядає за дитиною, яка чиста, доглянута, накормлена. Свідок [PERSON] суду пояснив, що бачив, як родичі батька дитини скандалили з [PERSON] , кричали, хотіли взяти дитину. Про [PERSON] нічого поганого сказати не може, в кімнаті порядок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що коли народилась дитина, то вони допомагали доглядати за дитиною три місяці, оскільки [PERSON] хворіє. Потім вони ( [PERSON] та [PERSON] ) забрали дитину і пішли на квартиру, це було в Донецькій області. Коли вони вже проживали в гуртожитку на [ADDRESS] , то в них почались непорозуміння і вони з донькою та [PERSON] пішли на іншу квартиру. [PERSON] до 1,5 років не могла вдягати дитину за станом здоров`я, потім вже одягала, гуляла, годувала. Вони разом займались дитиною. Спочатку [PERSON] давала їм дитину, а потім 7 місяців не давала. Зараз дитина за нею, від них відвикла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що дитина з народження проживала з нею та бабусею десь 4 місяці, [PERSON] інколи приходила. Через свою хворобу [PERSON] не могла брати дитину на руки, трусились руки. Після 4 місяців бабуся проявила ініціативу і сказала щоб дитиною займались батьки. Син приходив до дитини кожен день, а [PERSON] не завжди. Коли дитина захворіла, то лікуванням дитини вона не займалась. [PERSON] любила поїхати на гульки, мала зв`язки з чоловіками, хотіла виїхати. Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до висновку психолога від 29.12.2022 року №74/01-06 Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги, з огляду на викладене, беручи до уваги малолітній вік дитини, вважають недоречним зміну місця проживання дитини та визначення його з батьком. Проживання [PERSON] з мамою сприяє гармонійному зростанню та розвитку хлопчика. Батькам рекомендовано знайти порозуміння один до одного. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що проживання дитини з матір`ю не відповідає інтересам дитини. Не підтверджує вказаних обставин і фото переписки в телефоні у месенджері Вайбер, оскільки достовірно неможливо встановити щодо її належності саме відповідачці, у зв`язку з чим, суд оцінює їх критично і до уваги не приймає. Не підтверджено належним та допустимими доказами і неможливість матері, внаслідок наявності інвалідності, здійснювати догляд за дитиною, піклуватись про неї самостійно. При цьому судом встановлено, що позивач не працює, доказів на підтвердження наявності доходів суду не надано, проживає у кімнаті гуртожитку разом з мамою та бабусею, в той час, як мати дитини проживає в кімнаті гуртожитку лише з дитиною. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 10.11.2022 року №2997/01-31 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, не містить мотивованих обґрунтувань, в тому числі з врахуванням інтересів малолітньої дитини. Тому суд з вказаним висновком не погоджується, з врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин. Отже,\~судом не\~ встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] з батьком, що фактично приведе до зміни місця його проживання, буде мати більш позитивний вплив на нього. За таких обставин, враховуючи вік дитини, для зміни місця проживання [PERSON] , зміни звичного оточення і усталених життєвих обставин вагомі підстави відсутні і судом вони не встановлені. Однак, відповідач, як батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким він буде проживати. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини, слід відмовити. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 19, 159, 160, 161Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: dismissed