Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

КП «Гайворонський комунальник» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позов мотивовано тим, що станом на 1 січня 2023 року за громадянкою [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , наявна заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11504 грн 54 коп., з них: 7707,15 грн - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; 2430 грн - заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів; 1367,39 грн - заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Між Комунальним підприємством «Гайворонський комунальник» і [PERSON] було укладено Договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації, особовий рахунок за Договором № 1644, за умовами якого КП «Гайворонський комунальник» зобов`язалося надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання, а споживач зобов`язався своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування цими послугами на умовах даного Договору. Даний Договір є невід`ємною частиною до Розрахункової книжки, яку отримує Споживач безпосередньо при відкритті особового рахунку, тим самим автоматично погоджується з умовами договору. Відповідач не здійснював оплату наданих йому житлово-комунальних послуг у повному обсязі, а тому, станом на 1 січня 2023р. за Відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 7707,15 грн за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,. Між Гайворонським комбінатом комунальних підприємств правонаступником якого є КП «Гайворонський комунальник» та [PERSON] було укладено Договір № 933 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 22 квітня 2014 року та присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач фактично проживає за адресою [ADDRESS] та споживав надані послуги, що надавались Позивачем, а саме послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно Витягу з особового рахунку № 8 від 10 лютого 2023 року [PERSON] , заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , станом на 1 січня 2023 року, за Відповідачем рахується заборгованість у сумі 1367,39 грн. 07 травня 2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №5601 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. Відповідач за надані послуги вчасно не сплачував, чим спричинив накопичення заборгованості у сумі 2430 грн, станом на 1 січня 2023 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Гайворонський комунальник» суму заборгованості за оплату послуг з централізованого водопостачання у розмірі 7707,15 грн., суму заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1367,39 грн., суму заборгованості за оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 2430 грн. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2023 року відкрито провадження у справі. 31.03.2023 року від відповідача по справі [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому вказує, що вимоги Позивача необґрунтовані, а зазначені КП «Гайворонський комунальник» фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, не підтверджуються належними доказами. Вважає, що докази на які посилається Позивач та надані Позивачем розрахунки заборгованості не відповідають дійсності. Стягненню підлягає заборгованість за оплату послуг лише в межах строку позовної давності. Натомість Позивачем проігноровано сплив строку позовної давності і надані суду розрахунки заборгованості по оплаті послуг є невірними. Позивач за період з 01.05.2019 р. по 31.12.2022 р. жодних послуг з утримання будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, не здійснював: не вивозив негабаритні відходи, не займався освітленням сходових клітин, під`їздів та не здійснював ремонт покрівлі, ремонтували покрівлю мешканці цього будинку за власний кошт. Отже, мали б бути сплачені лише ті комунальні платежі з утримання будинку, які фактично надані Позивачем, а тому сума боргу 1367,39 грн. була безпідставно нарахована Позивачем. А наданий Позивачем розрахунок заборгованості не може бути належним доказом, оскільки Позивачем не підтверджено та не доведено, які зокрема роботи проводились не надані суду первинні документи бухгалтерського обліку по утриманню будинку за весь заявлений період, які конкретно послуги, вартість цих послуг, на підставі яких можливо встановити, що такі послуги були дійсно надані. Пред`явлення позовних вимог лише до неї, в той час коли у квартирі [ADDRESS] крім неї зареєстрований син [PERSON] , є незаконним. Окрім того, [PERSON] , [INFO] з 12.10.2021 р. по даний час є військовослужбовцем Національної гвардії України та учасником бойових дій і згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2121- IX має право на пільги по сплаті житлово-комунальних послуг, однак пред`явлену нею Позивачу вимогу про врахування пільг по сплаті комунальних послуг, на які має право син та відповідний перерахунок заборгованості Позивачем було проігноровано. 06.04.2023 року від КП «Гайворонський Комунальник» до суду надійшла відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов частково підтримала з підстав зазначених у ньому. Просила позов в частині стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства «Гайворонський комунальник», суму заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1367,39 грн. залишити без розгляду. Відповідача, в судовому засіданні позов визнала частково. Борг за оплату послуг з централізованого водопостачання у розмірі 7707,15 грн. визнала повністю. В іншій частині позову просила відмовити. Заслухавши думку представника позивача та думку відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, та дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Статуту Комунального підприємства «Гайворонський комунальник» предметом діяльності підприємства є, зокрема: 3.2.1. виконання функцій замовника та виконавця житлово-комунальних послуг; 3.2.2. укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконання умов договорів; 3.2.4. управління, методичне керівництво і контроль за: відпуск питної та технічної води, пропуск та очищення стоків; виробництво води, добування її підземних джерел та водопостачання її по водомережі та іншим способом до споживачів міста; водовідведення та забезпечення нормального проходження стоків по каналізаційним мережам та спорудам; надання інших послуг юридичним та фізичним особам з водопостачання та водовідведення, роботи каналізаційних систем (а.с. 9-12). Згідно копії рішення Виконавчого комітету Гайворонської міської ради №102 від 26 вересня 2017 року тариф на водопостачання для населення з 11 жовтня 2017 року складав 14,43 грн. за 1 м3, водовідведення - 18,75 грн. за 1 м3 (а.с.16-17). Згідно копії витягу з рішення Виконавчого комітету Гайворонської міської ради №159 від 10 грудня 2019 року тариф на водопостачання для населення з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року складав 29,71 грн. за 1 м3, водовідведення - 30,82 грн. за 1 м3, з 01.06.2020 року водопостачання для населення 33,48 грн. за 1 м3, водовідведення - 34,94 грн. за 1 м3 (а.с. 18-19). Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Гайворонської міської ради №176 від 31 серпня 2021 року тариф на водопостачання для населення з 01 січня 2022 року складає 35 грн. за 1 м3, водовідведення - 36,50 грн. за 1 м3 (а.с. 20-21). 22 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 933 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.39-43). Згідно копії рішення Гайворонської міської ради № 123 від 01 грудня 2017 року затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Гайворонський комунальник» (а.с. 22). Відповідач фактично проживає за адресою [ADDRESS] . 07.05.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 5601 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (а.с. 40-41). Згідно копії рішення Гайворонської міської ради №6 від 08 січня 2019 року затверджено тариф на послуги з вивезення твердих побутових відходів, вартість надання послуг для населення з одної особи становить 20 грн. (а.с. 28-29). Відповідно до Довідки №4 про обсяги заборгованості за житлово-комунальні послуги від 10.02.2023 року (послуги з централізованого водопостачання/водовідведення) - номер особового рахунку 1644, [PERSON] , загальна сума боргу на 01.01.2023 р складає 7707,15 грн (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Про наявність обов`язку споживача оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними при відсутності підписаного договору про надання таких послуг, неодноразово зазначалось у правових позиціях сформованих у постановах ВСУ від 26.04.2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постанові ВС від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204св18). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Таким чином, у зобов`язальних правовідносинах діє принцип презумпції винуватості боржника. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, Довідку №4 про обсяги заборгованості за житлово-комунальні послуги від 10.02.2023 року (послуги з централізованого водопостачання/водовідведення) - номер особового рахунку 1644 та те, що відповідач [PERSON] визнала позов в частині заборгованості за оплату послуг з централізованого водопостачання у розмірі 7707,15 грн., то позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 2430 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до Договору № 5601 від 07.05.2019 року про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів укладеного між позивачем та відповідачем кількість проживаючих осіб за адресою [ADDRESS] три особи, з них пільгових 50% (а.с. 36). Разом з тим, позивач при поданні позову та під час розгляду справи в судовому засіданні не надав суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються з даної позовної вимоги(п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України). Більш того, представник позивача в судовому засіданні вказала на те, що Довідка №5 про обсяги заборгованості за житлово-комунальні послуги від 10 лютого 2023 р. (послуги з ТПВ) не враховує пільг позивача у розмірі 50 % та не є достовірною, а тому суд не бере її до уваги. Враховуючи зазначене, суд не може достовірно встановити розмір заборгованості [PERSON] за послуги з вивезення ТПВ, позивач не надав суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. В судовому засіданні представник позивача просила позов в частині стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства «Гайворонський комунальник», суму заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1367,39 грн. залишити без розгляду. У відповідності до п. 5 ч. 1 статті 257 ЦПК України суд вважає що така заява підлягає до задоволення, а позов в цій частині залишенню без розгляду.

Outcome: partial