Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

В жовтні 2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. про стягнення безпідставно збережених коштів за скасованим виконавчим написом нотаріуса, в якому просить стягнути з АТ "Перший Український Міжнародний Банк" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 3458,80 грн., з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. - 1340,15 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував у договірних відносинах з відповідачем ПАТ«Перший Український Міжнародний Банк» з 21.03.2017 , та у зв`язку із невиконання позивачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 05.12.2019 вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №29596 про стягнення заборгованості у розмірі 9401,51 грн. грн, який було пред`явлено до примусового виконання. У подальшому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження [NUMBER] та здійснювались виконавчі дії щодо щодо стягнення заборгованості із пенсійних виплат позивача. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.03.2022 виконавчий напис №29596 від 05.12.2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Не зважаючи на це, до моменту винесення судового рішення з метою виконання виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. було стягнуто із пенсійних виплат позивача розмір заборгованість на загальну суму 4798,95 грн. Ухвалою суду від 17.10.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача АТ Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. Відповідач приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилась, натомість надіслала відзив на позов, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог із посиланням на правомірність стягнення коштів за виконавче провадження та основної винагороди приватного виконавця, оскільки такий порядок передбачений чинним законодавством. Зауважила, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не тягне за собою безпідставність дій, вчинених у виконавчому провадженні приватним виконавчем та не зумовлює обов`язку повернення особистих коштів приватним виконавцем, який діє на підставах та у спосіб, визначений законом України «Про виконавче провадження». З огляду на наведене, беручи до уваги дані щодо належного повідомлення, враховуючи наявність відзиву, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторінт у справі за наявними матеріалами. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис №29596, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 9 401 грн. З метою примусового виконання вказаного виконавчого документа приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.03.2022 виконавчий напис №29596 від 05.12.2019 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в сумі 9401,51 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили. Однак, у межах виконавчого провадження, з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №29596 від 05.12.2019 року стягнуто з позивача грошові кошти у сумі 4798,95 грн. Дані обставини підтверджуються довідкою, виданою ГУ Пенсійного Фонду України у Вінницькій області на заяву [PERSON] від 09.08.2022. Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 29 березня 2022 року визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а на підставі нього з позивача стягуться грошові кошти, між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. При цьому, як вбачається з довідки, виданої ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області [PERSON] , за період з лютого 2020 року по квітень 2021 із пенсії останнього стягнуто 4 798,95 грн, з яких 3458,80 грн. грошових коштів, стягнутих безпосередньо за виконавчим написом нотаріуса, 940, 15 грн. - основної винагороди приватного виконавця; 400 грн.- витрат виконавчого провадження, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Враховуючи те, що правовою підставою для набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у сумі 3458,80 грн. став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, тому правова підстава для отримання таких коштів відпадала і вони підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України. Разом із тим, в частині стягнення безпідставно набутих коштів з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А., суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Позивачем не надано суду доказів того, що дії, рішення чи бездіяльність відповідача приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А у виконавчому провадженні [NUMBER], у встановленому законом порядку було визнано протиправними, або ж доказів скасування винесених в межах вказаного виконавчого провадження постанов. Враховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку зі стягненням винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 1340,15 грн., а тому вимога в частині стягнення вказаних коштів задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 703,85 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial