Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Харківгаз збут» суму заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі: 17745, 61 грн - сума основного боргу, 419,32 грн -3% річних, 1325, 96 грн -інфляційні втрати та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. Позивач зазначає, що ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу на підставі публічного договору. Відповідач умови договору не виконує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Враховуючи вище вказане, позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам надано час для надання заяв по суті. 24.02.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позов від [PERSON] , в якому останній зазначив, що в позові необхідно відмовити, оскільки суду не надано документів на підтвердження правоздатності та дієздатності юридичної особи - позивача, а також судом не перевірені повноваження представника позивача. [PERSON] вказав, що не визнає вимог позивача, так як фактично не отримував послуг постачання природного газу, довідка про заборгованість, надана позивачем, не є бухгалтерським документом, первинних документів позивачем не надано. Також він зазначав, що під час дії воєнного стану забороняється примус до сплати шляхом подання судових позовів. [PERSON] додав, що півтора роки його домоволодіння відрізане від газопостачання. У зв"язку з вище вказаним, просив відмовити у задоволенні позову. Разом з відзивом [PERSON] було надано зустрічний позов, який ухвалою суду було повернуто у зв"язку з відсутністю взаємопов"язаності первісного позову з зустрічним. 16.03.2023 року представницею позивача надано клопотання про залучення у якості третьої особи АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", оскільки відключення домоволодіння від газопостачання, про яке зазначає відповідач у відзиві, стосується повноважень АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз". Ухвалою суду було залучено АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" в якості третьої особи до участі у справі. Третьою особою пояснень надано не було. Також 16.03.2023 року представницею позивача -адвокаткою Руденко О.В. надано відзив на позов, в якому вона зазначила, що повноваження її як представника повністю підтверджено, щодо посилань відповідача на заборону примусових дій на стягнення заборгованості, пред"явлення позову, адвокатка вказала, що ця заборона стосується періоду з 01.03.2022 року, а борг, який товариство просить стягнути виник до 01.03.2022 року. Також представниця позивача посилалася на те, що для врегулювання розбіжностей в об"ємах та обсягах розподіленого та спожитого природного газу, про які вказує відповідач, [PERSON] не звернувся до ТОВ "Харківгаз збут" та не надав доказів до суду. Щодо посилань відповідача на відключення домоволодіння від газопостачання, адвокатка вказала, що товариство є постачальником природного газу, а не оператором ГРМ, а тому до функцій позивача не відносяться повноваження з питань відключення/підключення споживачів до газопостачання. Представниця вказувала, що між відповідачем та позивачем склалися відносини на підставі Типового договору, який не потребує двостороннього підписання. Щодо посилань відповідача на низку нормативних документів, вони не спростовують факту споживання природного газу, відсутності повноти проведених розрахунків по його оплаті, розміру заборгованості. Адвокатка просила задовольнити позов в повному обсязі. 10.04.2023 року [PERSON] було надано заяву-клопотання [PERSON] про залишення справи без розгляду або повернення позивачу, яка ухвалою суду була повернута без розгляду через відсутність підпису особи, яка надала клопотання. Також 10.04.2023 року [PERSON] були надані заяви- клопотання про неприйняття судом до розгляду позовної заяви ТОВ Харківгаз збут" на підставі невідповідності платежів та завірення довідки про заборгованість неналежною особою, про проведення технічної експертизи щодо факту незаконного від?єднання від газопостачання жилого будинку, а також встановлення факту наявності аварійної ситуації, та про визнання права людини і громадянина на гідне безбідне життя та житло з електроенергією, газом, теплом і водою, про залучення у якості представника [PERSON] , про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Громадської організації "Конституційний правопорядок України", про підтвердження функцій та повноважень ТОВ "Харківгаз збут" та АТ "Харківгаз", про підтвердження неконституційності договору по газу та про повернення позову у зв"язку з відкрившимися обставинами - ухвалами суду в задоволенні клопотань було відмовлено, а вимогу про витребування доказів залишено без розгляду у зв"язку з пропуском строку. Також [PERSON] просив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, однак ухвалою суду було відмовлено, оскільки відсутні підстави для здійснення переходу. Представником Громадської організації "Конституційний правопорядок України" також було надано клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Громадської організації "Конституційний правопорядок України", в задоволенні якого ухвалою суду було відмовлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до матеріалів справи, до суду звернулося ТОВ "Харківгаз збут", від імені якого на підставі довіреності, виданої директором ТОВ "Харківгаз збут", діє представниця - адвокатка Руденко О.В., про що свідчить копія довіреності та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю(а.с.5). Так, відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ст.131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Беручи до уваги вище вказане, посилання [PERSON] щодо відсутності повноважень представника для звернення з позовом до суду, не знайшли свого підтвердження. Судом встановлено, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно постанови № 1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року №633, виданої на постачання природнього газу на території України. На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання Природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015р., з 01.04.2017р. - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017, з 01.11.2018р. - відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018р.). В свою чергу, АТ «Харківгаз» відповідно до постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 року, №2284 від 08.09.2015 року, №809 від 19.06.2017 року в контексті обставин справи провадить господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Харківської області, тобто, є Оператором ГРМ. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу". Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року №2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р. та розмішений на офіційному сайті товариства. Загальновідомі відомості доведенню не підлягають. Статтями 526-527, 530ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . За вище вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім"я [PERSON] , про що свідчить заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 28.01.2016 року(а.с.13). Згідно довідки з відділу реєстрації місця проживання(а.с.23), за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . При дослідженні тверджень [PERSON] , що під час дії воєнного стану забороняється примус до сплати шляхом подання судових позовів, судом встановлено таке. Відповідно до абз.5 ч.2 ст.1 ЗУ "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону. Згідно з абз.2 ч.3 ст.2 вище вказаного Закону, постачальникам природного газу компенсуються: різниця між вартістю послуг з постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням втрат, понесених внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, за період з 1 березня 2022 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, та фактичним рівнем оплати побутовими споживачами послуги з газопостачання. Так, враховуючи копію довідки про заборгованість та викладене у відповіді на відзив, ТОВ "Харківгаз збут" просить стягнути борг, який виник до 01.03.2022 року, що свідчить про відсутність заборони позивачу звертатися з даним позовом. В позові представниця позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі: 17 745, 61 грн, що є сумою основного боргу. На підтвердження суми боргу адвокаткою ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надано довідку про заборгованість за природний газ [PERSON] (а.с.6). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2019 у справі № 750/1627/18. Викладене свідчить про те, що довідка надана позивачем не є первинним документом, за яким можливо встановити наявність чи відсутність заборгованості, що унеможливлює визначення дійсного розміру боргу. Представницею позивача долучено копії листів, рекомендованих повідомлень(а.с.7-8, 10-12), які направлялися [PERSON] . Матеріали справи також містять претензію, направлену [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах копія(а.с.9). Згідно копії ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.02.2022 року (а.с.14), за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] . Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Як вбачається з позову, адвокатка позивача просить стягнути також 3% річних в розмірі 419, 32 грн та інфляційні встрати у сумі 1325,96 грн. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Однак, як вбачається з постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", Кабінетом Міністрів України було постановлено: установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як вбачається з положень ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1-5 статті 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Як вбачається з матеріалів справи, представницею позивача не зазначено місце знаходження оригіналів, долучених до позову, копій, а також на копіях відсутній підпис учасника справи з зазначенням дати посвідчення копії. Крім того, судом було встановлено, що позов пред"явлено до [PERSON] та документи, надані позивачем на підтвердження наявності боргу у відповідача, крім заяви -приєднання, стосуються [PERSON] . Однак, заява -приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам підписана [PERSON] , який відповідно до довідки про місце реєстрації, зареєстрований за адресою, вказаною в позові, а саме: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів, до суду з відзивом звернувся також [PERSON] . Докази, що не стосуються суті спору, судом не досліджувались. Враховуючи вище викладене, беручи до уваги відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження суми основного боргу та взагалі наявності заборгованості у [PERSON] , який мешкає за адресою, за якою здійснювалось постачання природного газу позивачем та яким підписана заява-приєднання, зважаючи на викладене у відзиві та заборону на стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на відмову у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed