Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

позов зареєстрований судом 17.10.2022 року і мотивований тим, що 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, за яким позивач прийняв права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] , за договором позики № 3238769 від 22.11.2020 року в загальній сумі 15\~348 грн. 22.11.2020 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики № 3238769, який був підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що надісланий на номер мобільного телефону відповідача згідно п. 11 договору позики, договір містить реквізити та підпис сторін. Відповідно п. 5 договору позики, він укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір діє з моменту перерахування позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язання за цим договором. На підставі договору позикодавець перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти (позику) в сумі 5\~000 грн., а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписавши договір позики відповідач підтвердив, що ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правили надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно розрахунку орієнтовної вартості позики, наданої на 14 днів, до 06.12.2020 року, загальна вартість складає 3\~835, 80 грн. (3\~000, 00 грн. позика, 835,80 грн. відсотки). Всупереч умов договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, після відступлення права грошової вимоги позивачеві борг не погасив, тому, на думку позивача, відповідач перед позивачем має не погашену заборгованість за договором позики № 3238769 в розмірі 15\~348, 00 грн., з яких: 5\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10\~348 грн. заборгованість за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, 21.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 21052021, згідно якого позивач прийняв права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] , за кредитним договором від 02.10.2020 року № 00367-10/2020, в загальній сумі 8\~500 грн. 02.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00367-10/2020, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача згідно п. 7 договору позики, договір має реквізити та підпис сторін. На підставі договору позикодавець перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти (позику) в сумі 2 500 грн., а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайтах ТОВ. Приймаючи умови кредитного договору клієнт підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно розрахунку орієнтовної вартості кредиту, наданого на 30 днів, до 31.10.2020 року, загальна вартість складає 4\~000 грн. (2\~500 грн. тіло кредиту, 1 500 грн. відсотки). Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, після відступлення права грошової вимоги позивачеві борг не погасив, тому заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором від 02.10.2020 року № 00367-10/2020 становить 8\~500 грн., з яких: 2 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6\~000 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 22.11.2020 року № 3238769 в загальному розмірі 15\~348 грн.; за кредитним договором від 02.10.2020 року № 00367-10/2020 в загальному розмірі 8\~500 грн. та судові витрати. Судом вчинені наступні процесуальні дії. 31.10.2022 року було прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у даній справі. Судові засідання призначались з викликом учасників справи. Ухвалою суду від 21.12.2022 року витребувано докази (а.с. 64). Ухвалою суду від 01.03.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. У письмових поясненнях зауважив, що відповідачем не спростована презумпція правомірності договорів, всі права, набуті сторонами правочину за договорами, повинні безперешкодно здійснюватись, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договорів, підлягають виконанню. Представник відповідача адвокат Пономаренко Д.Ю. в судове засідання не з`явився. Надав письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи. Вважає вимоги позивача до [PERSON] необґрунтованими. Просив врахувати, що позивачем не доведено факти отримання відповідачем кредитних коштів, наявності заборгованості, яку позивач бажає стягнути та самого факту передачі позивачеві кредитних зобов`язань відповідача. Із розрахунками не погодився. Просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, згідно якого позивач прийняв права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] за договором позики № 3238769 від 22.11.2020 року, в загальній сумі 15\~348 грн. 22.11.2020 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 3238769, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача згідно п. 11 договору позики, договір має реквізити та підпис сторін. Відповідно п. 5 договору позики, він укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір діє з моменту перерахування позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язання за цим договором. На підставі договору позикодавець перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти (позику) в сумі 3\~000 грн., а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики в розмірі 1,99% на день. Підписавши договір позики відповідач підтвердив, що ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правили надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно розрахунку орієнтовної вартості позики, наданої на 14 днів, до 06.12.2020 року, загальна вартість кредиту складає 3\~835,80 грн. (3\~000 грн. позика, 835, 80 грн. відсотки) (а.с. 7). Всупереч умов договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, після відступлення права грошової вимоги позивачеві борг не погасив. Згідно витягу з реєстру боржників, відповідач перед позивачем має не погашену заборгованість за договором позики № 3238769 в розмірі 15\~340 грн., з яких: 5\~000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10\~348 грн. сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, 21.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 21052021, згідно якого позивач прийняв право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] , за кредитним договором від 02.10.2020 року № 00367-10/2020, в загальній сумі 8\~500 грн. 02.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00367-10/2020, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача згідно п. 7 договору позики, договір має реквізити та підписи сторін. На підставі договору позикодавець перерахував на банківський рахунок позичальника грошові кошти (позику) в сумі 2 500 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.3, 1.4 договору). Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайтах ТОВ. Приймаючи умови кредитного договору клієнт підтвердив, що ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно розрахунку орієнтовної вартості кредиту, наданого на 30 днів, до 31.10.2020 року, загальна вартість складає 4\~000 грн. (2\~500 грн. тіло кредиту, 1 500 грн. проценти ) (а.с. 27) Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, після відступлення права грошової вимоги позивачеві борг не погасив. Згідно витягу з реєстру боржників [PERSON] перед позивачем має не погашену заборгованість за кредитним договором від 02.10.2020 року № 00367-10/2020 в загальному розмірі 8\~500 грн., з яких: 2 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6\~000 грн. сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача. Таким чином, підписання договору позики від 22.11.2020 року та кредитного договору від 02.10.2020 року між Фінансовими компаніями та [PERSON] відбулось в електронному вигляді, що регламентується ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 626 ч. 1 ЦК України. Підписавши договір позики та кредитний договір, відповідач погодився із умовами договорів та правилами надання кредитів від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». Правила надання коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розміщені на сайті кредитодавця за посиланням www.mycredit.ua Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту розміщені на сайтах ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» за посиланнямhttps://www.zecredit.com.ua/.Приймаючи умови договору позики та кредитного договору відповідач підтвердив, що з усіма умовами він ознайомлений, їх розуміє, погоджується неухильно їх дотримуватися. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що за умовами договору позики від 22.11.2020 року, позика надається позичальнику в сумі 3\~000 гор. (три тисячі грн.), шляхом перерахування на банківський картковий рахунок [PERSON] . Доказів того, що позика була надана на 5000 грн., як вказано в позовній заяві, витязі з реєстру боржників (а.с. 17) та розрахунку боргу (а.с. 19), суду не надано. Додатковий договір про збільшення суми позики між сторонами не укладався. Договір 22.11.2020 року укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт пропозиції) та підписаний накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором u4Р05ІКсВ1. Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але до повного виконання зобов`язань за цим договором. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не встановлено законом чи правилами. Договір про надання фінансового кредиту від 02.10.2020 року підписаний [PERSON] електронним підписом W58530, боржник, зокрема, підтвердив, договір складений українською мовою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію» (п.6.1). Сторонами погоджено, що датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Всі додатки та додаткові угоди складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора W58530, є невід`ємними частинами договору (п. 6.3) [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір позики та кредитний договір з відповідачем не були б укладені. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Необхідно, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак, важливо розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 22.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договору позики № 3238769 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 3\~000 грн. та те, що сукупна вартість кредиту, визначена договором, складає 3\~835,80 грн. Також позивач надав належні і допустимі докази укладення 02.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] кредитного договору № 00367-10/2020 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 2\~500 грн. Сукупна вартість кредиту, визначено договором 4\~000 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору позики та кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідач не заперечував факту укладення договорів, заперечив надходження коштів на його картковий рахунок, разом з тим, в підтвердження заперечень не надав виписок з карткових рахунків за відповідний період. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» виконали свої зобов`язання за договором позики від 22.11.2020 року та кредитним договором від 02.10.2020 року належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, борги не повернув. Про відступлення права вимоги за договором позики від 22.11.2020 року та кредитним договором від 02.10.2020 року та необхідність погашення боргу [PERSON] був повідомлений листами від 21.06.2021 року (а.с. 18) та від 28.05.2021 року (а.с. 32), однак, заборгованості не погасив, договори факторингу не оспорив. Представник відповідача заперечив щодо передачі позивачеві кредитних зобов`язань відповідача, однак, договори факторингу від 14.06.2021 року та від 21.05.2021 року в установленому порядку не оскаржувались та недійсними не визнавались. Відтак, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності вказаних правочинів. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем нарахована заборгованість по договору позики від 22.11.2020 року в сумі 15\~348 грн., з яких 5\~000 грн. основний борг, 10\~348 грн. проценти, а по кредитному договору від 02.10.2020 року в сумі 8\~500 грн., з яких 2500 грн. основний борг, 6\~000 грн. проценти. Разом з тим, суд вважає необхідним стягнути проценти, які нараховані позивачем в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст.\~1048 ЦК України. Так, орієнтовна сукупна вартість позики за договором від 22.11.2020 року (із датою повернення - 06.12.2020 року та нарахованими процентами за цей період) становить 3\~835,80 грн. (а.с. 7), орієнтовна сукупна вартість кредиту за договором від 02.10.2020 року (із датою повернення 31.10.2020 року та нарахованими процентами за цей період) становить 4\~000 грн. (а.с. 27 зворот). Нарахування позивачем заборгованості по процентам понад строк користування позикою від 22.11.2020 року в сумі 10\~348 грн. та нарахування позивачем заборгованості по процентам понад строк користування кредитом від 02.10.2020 року в сумі 6\~000 грн. є безпідставними, оскільки після спливу строку кредитування,\~нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України (висновки Великої палати ВС, пункти 48-55 постанови від 28.03.2018 № 444/9519/12). Отже, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 3238769 від 22.11.2020 року в сумі 3\~835,80 грн. та заборгованість за кредитним договором № 00367-10/2020 від 02.10.2020 року в сумі 4\~000 грн. \~ \~ \~ \~При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2\~481,00 згідно платіжного доручення № 29816 від 04.10.2022 року (а.с. 1), як за одну вимогу майнового характеру, хоча фактично заявив дві не пов`язані між собою вимоги майнового характеру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1786,32 грн. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги по договору від 22.11.2020 року задоволені на 25% (3835,80?100%?15\~348 = 25%) тому судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам становить 620,25 грн. (2 481?25%?100 = 620,25 грн.) \~ \~ \~ \~Позовні вимоги по договору від 02.10.2020 року задоволені на 47%, тому судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам становить 1166,07 грн. (2481?47%?100 = 1\~166,07 грн.) \~ \~ \~ \~Загальна сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1786,32 грн. Разом з тим, оскільки позивачем не була оплачена одна вимога майнового характеру, з позивача на користь держави слід стягнути недоплачений судовий збір за ставками 2022 року в сумі 2\~481,00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved