Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2021 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Він піклується про дитину та допомагає її утримувати, сплачує аліменти, заборгованості немає. На даний час змінилися його матеріальний та сімейний стан, він одружився, на його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, він є єдиним годувальником у сім`ї, сім`я проживає на орендованій квартирі у м. Чернігові, діти навчаються у школі, всі витрати по навчанню несе він особисто, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить зменшити розмір стягуваних аліментів із частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28 березня 2023 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 березня 2023 року розгляд справи відкладено за заявою відповідача на 19 квітня 2023 року. Відзив на позовну заяву не надходив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2021 року (справа № 738/951/21) із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі слати аліментів по ВП №67213685, виконавчий лист №738/951/21, виданий 08.10.2021 Менським районним судом Чернігівської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість відсутня (а.с. 12-14). 11 червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих повторно 31 січня 2023 року, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16, 17). Згідно з довідкою №204 від 09.02.2023 Чернігівської філії Чернігівського обласного центру зайнятості [PERSON] перебуває на обліку в Чернігівській філії Чернігівського обласного центру зайнятості як безробітна з 02.02.2023 (а.с. 18). Згідно з довідкою №26 від 01.02.2023 Замглайського старостинського округу №1 Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] , але за вказаною адресою фактично не проживають (а.с. 21). Згідно з довідками №9 та №10 від 03.02.2023 Чернігівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №27 Чернігівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] навчається в 4-А класі, а [PERSON] в 5-Б класі Чернігівської ЗОШ I-III ступенів №27 (а.с. 19, 20). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Судом встановлено, що на даний час позивач має на утриманні ще двох малолітніх дітей та дружину, яка ніде не працює та перебуває на обліку у центрі зайнятості, як безробітна, в зв`язку з чим всі вони знаходяться на його утриманні, а отже сімейний і матеріальний стан позивача змінився, а тому останній позбавлений фінансової можливості сплачувати аліменти на доньку у визначеному судом у рішенні розмірі. Таким чином, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачка проти позову не заперечує, вимоги позивача підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved