Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У лютому 2023 року представник позивача АТ «Райффайзен Банк» засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку та кредиту «Кредитна картка» № 010/80460/82/574417 від 29.05.2019 станом на 18.10.2022 в сумі 72 993,44 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позову вказано, що з метою отримання кредитних коштів відповідач звернувся до позивача із заявою від 03.05.2019 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № CMDPI-399980. 29.05.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/80460/82/574417, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти з поточним лімітом в розмірі 10 000 грн. (26.09.2019 ліміт збільшено до 41 500 грн., 21.08.2020 - до 45 600 грн.), а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки у розмірі 45% комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Позивач зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого ліміту, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. 13.02.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 23.03.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 20.04.2023 року відповідач подала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 03.05.2019 [PERSON] звернулась до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» із заявою № CMDPI-399980 про акцепт Публічної пропозиції/Угода. На підставі вказаної заяви, 29.05.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», та [PERSON] укладено Заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/80460/82/574417, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти з поточним лімітом в розмірі 10 000 грн., а позичальник зобов`язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Умовами договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, тож ліміт кредитних коштів картки 26.09.2019 збільшено до 41 500 грн., а 21.08.2020 - до 45 600 грн. В матеріалах справи також містяться надані позивачем розрахунок заборгованості по картковому кредиту, розписка про отримання картки, виписка по рахунку відповідача, паспорт споживчого кредиту, заява № 010/80460/82/ [NUMBER] на приєднання до договору добровільного страхування від 29.07.2021, додаток до заяви про акцепт публічної пропозиції від 29.07.2021, вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, Правила банківського обслуговування, а також копія паспорта та ідентифікаційного номеру відповідача. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зв ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, однак станом на 18.10.2022 перед позивачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 72 993,44 грн., з яких: 70 275 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 2 718,44 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, в тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску в розмірі 6 419,50 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, оцінюючі наявні у справі докази у їх сукупності та визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, тобто в розмірі 1 342 грн., а іншу частину сплаченого судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved