Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

У січні 2023 року позивачка [PERSON] в особі свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 08 серпня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №908. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 08 серпня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2021 року, спільного бюджету не мають, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, між ними неможливе, тому вважає, що шлюб потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». 01 лютого 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, представник відповідача надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача, проти задоволення позову не заперечував, шлюб просив розірвати, стягнути з відповідача на користь позивачки 50% судового збору, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 08 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №908. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.33). Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15 жовтня 2014 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.11). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало припинення сімейно-шлюбних відносин, відсутність поваги один до одного, взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, примирення між ними неможливе. За змістом ч.1 ст.24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч.3, ч.4 ст.56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.142 ЦПК України, та оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з відповідача у розмірі 50% (536,80 грн), та 50% судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved