Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В обгрунтування позову вказує, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними рішенням суду розірвано. Діти проживають разом з нею. З відповідача за рішенням Золочівського районного суду від 29.01.2020 року стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 1400,00 грн. на кожну дитину. Вважає, що на даний час спосіб стягнення аліментів слід змінити та стягувати з відповідача аліменти в частці від доходу. Зокрема, позивач просить стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини всіх його доходів щомісяця. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. В обгрунтування заперечень вказав, що він та позивачка разом з дітьми проживають в одній квартирі по [ADDRESS] . Вказує, що аліменти, які стягуються за рішенням суду, сплачує щомісячно, що в сумі складає 2800,00 грн., заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Окрім того, проживаючи в одній квартирі з позивачем та дітьми, він повністю оплачує житлово-комунальні послуги :електро,-газо,-водо- постачання, вивезення побутових твердих відходів. Також вказує, що окрім аліментів, які отримує позивачка, він завжди надає дітям кошти на будь-які їх потреби. Позивачка ж офіційно працює в ТЗОВ "Золочівське ЕКУ" та отримує стабільний дохід. Він також матеріально допомагає батькам - особам пенсійного віку, які отримують мізерну пенсію. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених в відзиві. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, надані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 18.12.2018 року. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29.01.2020 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповонолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим судом встановлено, що сторони та їх неповнолітні діти разом проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 14.03.2023 року , виданою ОСББ "Аква-Віта". Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. ст. 183,184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. Правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується як таке. Зазначене, втім, не звільняє позивача від обов`язку діяти у межах, наданих йому актами цивільного законодавства, від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях, своїми цивільними і процесуальними правами позивач розпоряджається, а право на судовий захист і обов`язок доказування позову здійснює на власний розсуд (ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81 ЦПК України). Позиція позивача щодо абсолютизації права на відповідне звернення до суду, яка зводиться до необхідності по суті автоматичного задоволення вимоги в разі її пред`явлення, без врахування факту виникнення спору про право та змагального цивільного процесу, без з`ясування та доказування відповідних обставин у контексті спірного питання, помилкова. Заявивши позовну вимогу про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів на двох неповнолітніх дітей з твердої грошової суми - 1400,00 грн. на 1/2 частку від заробітної плати (доходу) платника, позивачу належало доводити передусім наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими і в задоволенні таких слід відмовити.

Outcome: dismissed