Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 60. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Позов мотивує тим, що 25 березня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що 25 березня 2016 року складено відповідний актовий запис № 60. В даному шлюбі вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з нею. Через різні погляди на життя, сімейні та господарські обов`язки між ними вже тривалий час виникали непорозуміння, що призвело до неприязних стосунків. Вони втратили повагу один до одного, перестали знаходити спільну мову. З 2018 року вони не підтримують шлюбні відносини, і, навіть, не спілкуються один з одним, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Спору щодо поділу майна між ними нема. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу вважає неможливим. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, а справу просила розглянути без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади. Причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що 25 березня 2016 року складено відповідний актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 5/. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 7/, яка проживає з матір`ю. Через різні погляди на життя, сімейні та господарські обов`язки між сторонами протягом тривалого часу виникали непорозуміння, що призвело до неприязних стосунків. Вони втратили повагу один до одного, перестали знаходити спільну мову. З 2018 року вони не підтримують шлюбні відносини, і, навіть, не спілкуються один з одним, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Спору щодо поділу майна сторони не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки встановлено, що сторони фактично тривалий час не підтримують шлюбні відносини, втратили почуття взаємної поваги та любові один до одного, тому, сім`я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved