Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який перебував у шлюбі з його матір`ю - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 3/4 часток квартири за адресою: [ADDRESS] , інша 1/4 частка квартири належить йому. Після смерті [PERSON] він звернувся до державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлової Т.Г. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на майно, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт проживання його та померлого однією сім`єю. Наголошував, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з липня 2015 року і по теперішній час він проживає за адресою: [ADDRESS] . Підставою для спільного проживання слугувала тяжка хвороба його матері [PERSON] та потреба в догляді за нею, необхідність допомоги у побуті вітчиму. [INFO] його матір померла, однак він залишився проживати разом із вітчимом [PERSON] , без реєстрації. З вітчимом вони були пов`язані спільним побутом, а саме: вели спільне господарство, несли спільні витрати на харчування, він здійснював поточний ремонт оселі, сплачував і сплачує комунальні послуги, купував ліки та доглядав за вітчимом коли той хворів. Представник Дніпровської міської ради надав пояснення на позовну заяву в який зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів спільного проживання з [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також, звертали увагу суду, що позовні вимоги позивача у цій справі безпосередньо стосуються прав та обов`язків [PERSON] , яка є донькою померлого [PERSON] та повинна бути залучена відповідачем у справі. Враховуючи, що тільки за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Представник Дніпровської міської ради заперечував щодо задоволення позовних вимог. Державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. [PERSON] в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00032695013 від 21.09.2021. Згідно заповіту від 23.03.2016, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 186, [PERSON] заповів своїй донці - [PERSON] усе своє майно. 21.09.2021 [PERSON] подав до державного нотаріусу Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карлової Т.Г. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса від 25.11.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують наявність підстав закликання до спадкоємства за законом. Частиною 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно акту від 08.12.2021, який підписаний [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та посвідчений головою ОСББ «Правда 82», с липня 2015 року [PERSON] проживав та вів спільне господарство з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , яка повідомила суду, що [PERSON] та [PERSON] з 2016 року проживали за адресою - [ADDRESS] , до смерті [PERSON] . Позивач здійснював догляд за [PERSON] , однак стверджувати, що вони проживали однією сім`єю та мали спільний побут вона не може. В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , яка повідомила суду, що [PERSON] та [PERSON] з 2015 року проживали за адресою - [ADDRESS] , до смерті [PERSON] . Позивач здійснював догляд за [PERSON] , вони проживали однією сім`єю та мали спільний побут. [PERSON] , порушуючи питання про визнання права власності в порядку спадкування, не залучив до участі у справі [PERSON] в якості відповідача, в той час як вона є донькою померлого та має право на спадкування за законом. За приписами ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Згідно матеріалів справи [PERSON] , звернувшись до суду з позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , не зазначив відповідачем доньку померлого - [PERSON] та під час розгляду не звернувся із клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем. На підставі вимог ст. 51 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача. Оскільки позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні такого позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по оплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed