Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

10 листопада 2022 року представник позивача - адвокат Николайчук В.І. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача [PERSON] до відповідачів, в якому просить стягнути з [PERSON] або, у разі відсутності у неповнолітнього [PERSON] доходу або майна достатнього для відшкодування шкоди, стягнути в частці, якої не вистачає або в повному обсязі з його матері [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 39359,63 грн., в рахунок відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 20 травня 2022 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , керуючи велосипедом допустив зіткнення з автомобілем «Мазда 626», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження. Враховуючи його неповнолітній вік, його матір [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 3 КУпАП України. 17.08.2022 р. постановою Садгірського районного суду м. Чернівці останню було визнано винною та притягнуто до відповідальності. Внаслідок вищевказаного ДТП авто отримало пошкодження та вартість відновлювального ремонту оцінено в розмірі 39359, 63 грн. Власником транспортного засобу «Мазда 626», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Ухвалою Садгірського районного суд м. Чернівці від 21.11.2022 року було відкрито провадження у справі. У встановлений законом строк представник відповідачки - [PERSON] адвокат Андрухович В.Й. направив до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечував обставини, викладені в позові та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням зауважень, які містяться у відзиві. Позивач в судовому засіданні пояснив, що він з дружиною та 3 неповнолітніми дітьми проживає в однокімнатній квартирі, в скрутних матеріальних умовах, довгий час збирав кошти на дане авто. 20 травня 2022 року він рухався на своєму авто з двору будинку, проїжджаючи повз парк, мав намір повернути, отже рухався на невеликій швидкості, в цей момент неповнолітній [PERSON] керуючи велосипедом з`їхав на великій швидкості з доріжки парку на дорогу та допустив зіткнення з його автомобілем, пошкодивши його. При цьому неповнолітній позбирав місцевих підлітків та почав хизуватися, замість вибачень. На місці він пропонував відповідачці оплатити вартість пошкоджень в розмірі 200 доларів США, вона відмовилася. Просить стягнути з відповідачів заподіяні збитки. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Вважає, що саме з вини водія авто «Мазда 626», державний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Представник відповідача - адвокат Андрухович В.Й. підтримав позицію своєї довірительки та просив відмовити у задоволенні позову та надав пояснення, які відповідають відзиву на позов. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення сторін по справі, експерта, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 17.08.2022 р., [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , 20.05.2022 р., рухаючись на велосипеді на спуск з доріжки парку виїхав на проїзну частину дороги, де здійснив зіткнення з т/з «Мазда 626» державний номерний знак [NUMBER] 1995 р.в., під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження (розбитий передній бампер з правого боку, вмятина на кришці капоту, розбито вітрове скло). Судом накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді попередження. Постанова вступила в законну силу. Встановлено, що відповідачка [PERSON] , разом з неповнолітнім сином [PERSON] , будучи 17.08.2022 року доставленими дільничим до Садгірського районного суду м.Чернівці для розгляду адміністративної справи, надала в суді пояснення про визнання факту нанесення шкоди її неповнолітнім сином. Також пояснила, що у вз`язку з тяжким матеріальним становищем невзмозі оплатити вимоги [PERSON] по відновленню транспортного засобу в розмірі 200 доларів США. Судом встановлений факт вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого неповнолітній син [PERSON] заподіяв шкоду потерпілому. Зазначений висновок судом був зроблений на підставі наданих під час розгляду справи показів [PERSON] , пояснень неповнолітнього [PERSON] , а також досліджених доказів, які визнані судом належними та допустимими: письмовими поясненнями на місці складання протоколу [PERSON] , [PERSON] , схемою місця ДТП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Суд враховує, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину чи невинуватість такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі, доводи представника відповідача адвоката Андруховича В.Й. викладені у відзиві щодо трактування ним даних викладених у протоколі про адміністративне правопорушення як «наїзд на пішохода» суд вважає недоречними. Відповідний висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 року, №234/16272/15-ц. Судом встановлено, що 28 липня 2022 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР 25 травня 2022 року за № 120222262020001514 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні учасників ДТП складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Відповідно до висновку експерта № 54/22 від 24 травня 2022 року, обстеженням встановлені наступні пошкодження КТЗ в результаті дтп: пошкодження переднього бамперу, розламана рамка переднього номерного знаку, розламана решітка радіатора, деформований капот, розбите вітрове скло, деформована панель даху, вартість відновлювального ремонту авто марки «Мазда 626» державний номерний знак [NUMBER] 1995 р.в. внаслідок його пошкодження у ДТП 20.05.2022 р. становить 39 359, 63 грн. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] , який був попереджений про кримінальну відповідальність та приведений до присяги, повністю підтвердив висновок проведеної судової авто товарознавчої експертизи № 54/22 від 24.05.2022 року та зазначив, що ним проведений розрахунок матеріального збитку спричиненого в результаті пошкодження під час ДТП 20.05.2022 р. автомобіля «Мазда 626» на підставі заяви [PERSON] . Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування лише у разі, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, частиною 2 статті 1166 ЦК України встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Суд зазначає, що не приймає до уваги доводи представника відповідача адвоката Андруховича В.Й. у його відзиві на позов стосовно того, що висновок експертизи не відповідає вимогам закону. Окрім того, у разі незгоди з проведеною авто товарознавчою експертизою відповідачка не була позбавлена права на спростування цього дослідження, однак таким правом вона не скористалася, іншого висновку не надала, з клопотанням про призначення судової експертизи до суду не зверталася. Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Таким чином, висновок експертизи, суд визнає, у розумінні ст. 76 ЦПК України, належним доказом по справі, в якому міститься докладний опис проведених досліджень, зроблені у результаті них висновки та надані обгрунтовані відповіді експертом, який має вищу спеціальну технічну освіту, кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, нанесеного власнику транспортного засобу», позаяк при встановленні факту отримання пошкоджень автомобіля в результаті ДТП, їх ступені та обсягу, слід враховувати вказаний висновок, а не протокол про адміністративне правопорушення, метою якого не є повна деталізація отриманих пошкоджень автомобіля, а опис скоєного адміністративного правопорушення, у даному випадку порушення Правил дорожнього руху відповідачем. Крім того, у вищевказаному висновку зазначено, що він підготовлений для подання до суду та про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, за складання завідомо неправдивого висновку, експерт [PERSON] обізнаний. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 39359 грн. 63 коп., якої було завдано в результаті ДТП, що відбулась за вини відповідача. Також підлягають стягненню відповідно ч.3 ст. 133 ЦПК України з відповідача на користь позивача і витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку, спричиненого позивачу внаслідок ДТП, у розмірі 1800 грн. Як вбачається з матеріалів справи внаслідок ДТП позивачу було завдано збитки у сумі 39 359, 63 грн. Доказів того, що розмір цих втрат є іншим, ніж зазначено позивачем, відповідачкою не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що спричинені матеріальні збитки на загальну суму 39 359, 63 грн., підглядає стягненню на користь позивача у повному обсязі з відповідачів, оскільки збитки спричиненні з вини неповнолітнього [PERSON] , через порушення ним ПДР України. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] та неповнолітньою особою. Водночас, з огляду частину 1 та 2 статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами ч.3 ст. 133 ЦПК України визначено також, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, стягненню підлягають документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992, 40 грн. сплачений позивачем при звернення до суду

Outcome: approved