Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

19 січня 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва відповідно до ухвал Подільського районного суду м. Києва від 30.08.2022 за підсудністю надійшли матеріали справи за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] у якому зазначено про те, що 21.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 10-29/6556. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 29 359,00 доларів США, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про кредит. Банк свої зобов`язання за договором про кредит виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 29 359,00 доларів США. 26.04.2018 Загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів, прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне, зміну найменування (назви) банку з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариства «Укрсоцбанк», АТ «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Укрсоцбанк». 10.09.2019 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» та акціонерами АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно з рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 затверджено Передавальний акт. Отже, з 15.10.2019 правонаступником усіх прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 10-29/6556 від 21.04.2008 є АТ «Альфа-Банк. 17.04.2023 до суду надійшла заява про заміну найменування позивача, а саме про те, що 30.11.2022 АТ «Альфа-Банк» було змінено найменування на АТ «Сенс Банк», про що були внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. В свою чергу, відповідач у встановлений строк не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, через що банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 у справі № 758/6974/17 задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-29/6556 від 21.04.2008 в розмірі 39 821,73 доларів США та судовий збір 15 765,49 Станом на дату подання позову рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 по справі № 758/6974/17 не виконано. З огляду на те, що відповідач досі не виконав рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 у справі № 758/6974/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-29/6556 від 21.04.2008, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном, позивач має право на отримання суми бо вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за час прострочення. Відповідно до заборгованості за кредитним договором № 10-29/6556 ВІД 21.04.2008 за ст.625 ЦК України (3% річних) загальна заборгованість відповідача за період з 27.07.2018 по 27.07.2021 складає 3 583,96 доларів США. Відповідно до постанови від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц Верховний Суд України дійшов висновку, що під час розрахунку 3% річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не еквівалент у національній валюті. Враховуючи викладене просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 3 583,96 доларів США. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором про кредит належать АТ «Сенс Банк». Ухвалою суду від 24.01.2023 позовна заява прийнята до провадження Деснянського районного суду міста Києва. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. За таких підстав суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до зви, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 3 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Судом встановлено, що Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 у справі № 758/6974/17 задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-29/6556 від 21.04.2008 в розмірі 39 821,73 доларів США та судовий збір 15 765,49 Станом на дату подання позову рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 по справі № 758/6974/17 не виконано. З огляду на те, що відповідач досі не виконав рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2019 у справі № 758/6974/17 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-29/6556 від 21.04.2008, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном, позивач має право на отримання суми бо вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за час прострочення. Відповідно до заборгованості за кредитним договором № 10-29/6556 ВІД 21.04.2008 за ст.625 ЦК України (3% річних) загальна заборгованість відповідача за період з 27.07.2018 по 27.07.2021 складає 3 583,96 доларів США. Відповідно до постанови від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц Верховний Суд України дійшов висновку, що під час розрахунку 3% річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не еквівалент у національній валюті. Враховуючи викладене просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 3 583,96 доларів США. Також судом встановлено, що заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року в справі № 758/6974/17 [PERSON] не виконується, та стягнута за цим судовим рішення сума коштів останнім позивачу не сплачена. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. При цьому, виходячи з аналізу вимог ст. ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, тобто це зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 5 вищезазначеної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, на підставі вищевказаного судового рішення, яке набрало законної сили та підтверджують обов`язок [PERSON] сплатити грошову суму на користь АТ «Сенс Банк», у відповідача виникло грошове зобов`язання, а тому в даному випадку повинні застосовуватися, в тому числі й положення ст. 625 ЦК України, оскільки останній в примусовому порядку обов`язок зі сплати грошової суми, покладений на нього в судовому порядку, не виконав. Враховуючи, що ч. 5 ст. 11 ЦК України прямо передбачає можливість виникнення грошового зобов`язання на підставі судового рішення, а відтак і застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов`язання, негативних наслідків, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому у зв`язку з невиконанням заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року в справі № 758/6974/17 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» грошових коштів на загальну суму 39 821,73 доларів США грн, позивач має право на стягнення 3% річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі цього рішення суду, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних за невиконання вказаного рішення суду за період з 27.07.2019 року до 27.07.2021 року (судом, з урахування принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України, при обчисленні 3% річних за невиконання вказаного судового рішення взято період, самостійно визначений позивачем, підлягають задоволенню та стягненню 3% річних у розмірі 3 583,96 доларів США за прострочення виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року в справі № 758/6974/17 відповідно до розрахунку проведеного позивачем, перевіреного судом, і не спростованого відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved