Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - відповідач, АТ «Райффайзен Банк Аваль»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - третя особа-1, Зарічний ВДВС), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо продовження, всупереч постанови державного виконавця про зняття арешту з коштів від 13.07.2020 року, виконавче провадження № [NUMBER], блокування належного позивачу рахунку IBAN: [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», призначеного для виплати заробітної плати; зняти арешт та заборону розпорядження коштами, що надійшли на вказаний рахунок та припинити блокування цього рахунку на виконання зазначеної вище постанови державного виконавця. В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач є споживачем банківських послуг АТ «Райффайзен Банк Аваль» та отримує заробітну плату на картковий рахунок [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль». 26.02.2015 року Зарічним ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1015, виданого 02.02.2010 року. На підставі постанови про арешт коштів боржника від 21.05.2020 року у вказаному виконавчому провадженні безпідставно та передчасно накладено арешт на грошові кошти на рахунку IBAN: [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що призначений для виплати заробітної плати. Внаслідок незаконних та передчасних дій виконавця заблоковано рахунок позивача, що позбавило її будь-яких засобів для існування. 13.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, згідно з якою знято арешт виключно в частині нарахування заробітної плати, а саме рахунок IBAN: [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Зазначену постанову виконавця направлено для виконання відповідачу, проте банк цю постанову не виконує, рахунок не розблокований, отримувати заробітну плату позивач не має змоги. Листом від 01.04.2021 року № 97-5-4/721 відповідач повідомив позивача, що рахунок, на який накладено арешт, не має статусу поточного рахунку фізичної особи в національній валюті, який призначений виключно для зарахування заробітної плати. На цей рахунок підлягають зарахуванню будь-які платежі, що надійдуть від будь-яких платників, а не тільки від роботодавця. Кошти, що зараховані на рахунок, мають статус власних коштів позивача, що зберігаються на ньому, а банк правомірно виконав вимоги постанови про арешт коштів і відсутні підстави для зняття арешту з зарплатного рахунку. У зв`язку з відсутністю технічної можливості банк не здійснює окремих поточних рахунків для зарахування виключно заробітної плати. У зв`язку з невиконанням відповідачем постанови державного виконавця про зняття арешту з коштів боржника від 13.07.2020 року, позивач позбавлена засобів існування та права користуватись своїм майном, а саме заробітною платою, тому позивач вважає вказані дії відповідача неправомірними. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1066- 1068, 1074 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.05.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Зарічного ВДВС, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії та призначено підготовче засідання у справі на 09.07.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2021 року у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну неналежного відповідача на його правонаступника у даній цивільній справі відмовлено. Залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Акціонерне товариство «Комерційний індустріальний Банк» (далі - третя особа-2, АТ «Комерційний індустріальний Банк»). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2021 року відкладено підготовче засідання на 05.11.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2021 року відкладено підготовче засідання на 14.01.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2022 року відкладено підготовче засідання на 07.04.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2022 року відкладено підготовче засідання на 05.09.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2022 року відкладено підготовче засідання на 02.12.2022 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 05.04.2023 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа-1 у судове засідання не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа-2 у судове засідання не з`явилась; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно з копією довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 08.07.2020 року № Д2-В31/30-117 [PERSON] відкрито картковий рахунок для зарахування заробітної плати [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно з копією довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» «Реквізити для безготівкового переказу коштів на картковий поточний рахунок» 23.06.2020 року [PERSON] видано банківські реквізити: банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль»; отримувач - [PERSON] ; код (ЄДРПОУ) отримувача - [NUMBER]; розрахунковий рахунок отримувача (IBAN) - [NUMBER] ; призначення платежу - поповнення карткового рахунку [NUMBER] . Відповідно до копії довідки Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 13.04.2020 року № 114 [PERSON] працює у комунальному закладі ДНЗ «Сонечко» Кам`янської сільської ради Роздільнянського району Одеської області за основним місцем роботи на посаді завідуючого господарством; заробітна плата щомісячно складає 2 361,50 коп., яка перераховується на рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно з копіями історій за картковим рахунком клієнта [PERSON] , назва продукту - арештований рахунок; номер рахунку - [NUMBER] , за періоди з 01.07.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.01.2020 року по 23.06.2020 року, з 01.04.2020 року по 11.06.2020 року на вказаний картковий рахунок позивача надходила заробітна плата. Постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 20.05.2019 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1015, виданого 02.02.2010 року Козелецьким районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 888 980,99 грн., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, зокрема, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 13.07.2020 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1015, виданого 02.02.2010 року Козелецьким районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 888 980,99 грн., знято арешт виключно в частині нарахування заробітної плати, а саме: рахунок № [NUMBER] , АТ «Райффайзен Банк Аваль», що належить боржнику [PERSON] . Постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 23.03.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1015, виданого 02.02.2010 року Козелецьким районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 888 980,99 грн., та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача в розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 973 943,03 грн. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Звертаючись з позовом до суду, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо продовження, всупереч постанови державного виконавця про зняття арешту з коштів, блокування належного позивачу рахунку, відкритого у відповідача, призначеного для виплати заробітної плати; зняти арешт та заборону розпорядження коштами, що надійшли на вказаний рахунок та припинити блокування цього рахунку на виконання зазначеної вище постанови державного виконавця, посилаючись на те, що внаслідок незаконних дій відповідача заблоковано рахунок позивача, що позбавило її будь-яких засобів для існування. За положеннями ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ч.ч. 1-3 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Згідно з п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. За приписами п. 14.13 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема, банки. За змістом ст. 23 цього Закону, суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України. У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум. У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу на письмовий запит клієнта повідомляє йому у письмовій формі номер та дату рішення спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій). Зупинення та поновлення здійснення фінансових операцій відбуваються у порядку, визначеному суб`єктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють державне регулювання і нагляд за діяльністю суб`єктів первинного фінансового моніторингу, або Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах їх повноважень. Прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) відповідних фінансових операцій, зупинення чи поновлення проведення або забезпечення моніторингу фінансової операції відповідної особи на виконання запиту уповноваженого органу іноземної держави та доведення рішень чи доручень спеціально уповноваженого органу до суб`єкта первинного фінансового моніторингу, ліквідатора, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Таким чином, зупинення фінансових операцій не може тривати довше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій). Окрім цього, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний на письмовий запит клієнта повідомити йому у письмовій формі номер та дату рішення спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій. Як вбачається з матеріалів справи, рахунок № [NUMBER] в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що належить позивачу, заблоковано відповідачем у зв`язку з накладенням арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника, зокрема, в АТ «Райффайзен Банк Аваль», постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 20.05.2019 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1015, виданого 02.02.2010 року Козелецьким районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 888 980,99 грн. Разом з тим, постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 13.07.2020 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1015, виданого 02.02.2010 року Козелецьким районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 888 980,99 грн., знято арешт виключно в частині нарахування заробітної плати, а саме: рахунок № [NUMBER] , АТ «Райффайзен Банк Аваль», що належить боржнику [PERSON] . Однак, незважаючи на зняття арешту постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 13.07.2020 року виключно в частині нарахування заробітної плати, а саме: рахунок № [NUMBER] , АТ «Райффайзен Банк Аваль», що належить позивачу, банк не розблокував зазначений рахунок, внаслідок чого позивач позбавлена можливості отримувати заробітну плату. Зі змісту позовної заяви вбачається, що листом від 01.04.2021 року № 97-5-4/721 відповідач повідомив позивача, що рахунок, на який накладено арешт, не має статусу поточного рахунку фізичної особи в національній валюті, який призначений виключно для зарахування заробітної плати. На цей рахунок підлягають зарахуванню будь-які платежі, що надійдуть від будь-яких платників, а не тільки від роботодавця. Кошти, що зараховані на рахунок, мають статус власних коштів позивача, що зберігаються на ньому, а банк правомірно виконав вимоги постанови про арешт коштів і відсутні підстави для зняття арешту з зарплатного рахунку. У зв`язку з відсутністю технічної можливості банк не здійснює окремих поточних рахунків для зарахування виключно заробітної плати. Під час розгляду справи відповідач не спростував доводів позивача; не надав своїх доводів та пояснень щодо причин блокування належного позивачу рахунку; відзив на позов не подав; не надав суду доказів дотримання вищевказаних вимог чинного законодавства. Матеріали справи не містять обґрунтування підстав зупинення здійснення фінансових операції за рішенням спеціально уповноваженого органу в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Зупинення здійснення фінансових операцій позивача здійснене відповідачем понад строки, встановленні положеннями цього Закону. Звернення позивача до банку є безрезультатними; рахунок позивача, який призначений, зокрема, для нарахування заробітної плати, залишився заблокованим; грошові кошти позивача залишаються недоступними для власника. Зупинення здійснення позивачем фінансових операції проведено відповідачем без повідомлення та згоди позивача. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено статтею 387 ЦК України. Аналіз вказаних норм права вказує, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного Закону є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача. Подібні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі № 591/1717/20, від 26.02.2020 року у справі № 201/16367/16, від 01.04.2020 року у справі № 712/580/16-ц, від 13.04.2020 року у справі № 263/3736/17, від 17.06.2020 року у справі № 460/5096/15-ц. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приписами ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, визначено, що Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в ст.ст. 3, 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 15, 22, 24 Закону України «Про працю». Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 року у справі № 916/73/19, від 10.10.2019 року у справі № 916/1572/19. За приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у вказаній справі майном позивача є грошові кошти. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем заблоковано належний позивачу банківський рахунок IBAN: [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», який призначений для зарахування заробітної плати позивачу, що підтверджується копією довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 08.07.2020 року № Д2-В31/30-117, та копіями історій за картковим рахунком позивача. З огляду на вищевказані вимоги чинного законодавства, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд вважає, що блокування банківського рахунку позивача порушує її законні права та інтереси, оскільки здійснюється відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, що регулює порядок відкриття, ведення, закриття банківського рахунку, зупинення фінансових операцій, обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, та щодо охорони та захисту заробітної плати як власності позивача. Суд погоджується з аргументами позивача стосовно наявності підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо блокування банківського рахунку позивача, призначеного для нарахування (виплати) заробітної плати. Відтак, зазначені вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо блокування банківського рахунку позивача, призначеного для нарахування (виплати) заробітної плати, задоволенню підлягають й позовні вимоги щодо припинення дій, які порушують право позивача, а саме блокування цього рахунку. Що стосується вимог позивача про зняття арешту та заборони розпорядження коштами, що надійшли на вказаний рахунок, суд вважає ці вимоги безпідставними з огляду на те, що постановою старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Дудченко Д.А. від 13.07.2020 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER] вже знято арешт з зазначеного рахунку позивача. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо блокування банківського рахунку позивача, призначеного для нарахування (виплати) заробітної плати, та про припинення дій, які порушують право позивача, а саме блокування цього рахунку, підлягають задоволенню. Відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 19098 від 30.04.2021 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 454,00 грн. у відшкодування судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial