Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року в позові Адвокатського об`єднання «Гапоненко Роман і партнери» (далі - позивач, АО «Гапоненко Роман і партнери») до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ) про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено. 30.11.2022 року представник відповідачів звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат, посилаючись на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року у справі № 757/18462/21-ц в задоволенні позову АО «Гапоненко Роман і партнери» [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено, однак судом не вирішено питання розподілу судових витрат, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачів, а саме, судових витрат на професійну правничу допомогу. 13.03.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення судових рішень до матеріалів справи, у якому він просить розглянути та долучити до матеріалів справи це клопотання з додатками та відмовити в задоволенні заяви представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення повністю. На обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що представництво інтересів відповідачів здійснює адвокат Почерняк І.С. на підставі ордерів про надання правової допомоги, виданих Адвокатським бюро «Марини Богуш «Алтана», проте найменування цього бюро не містить прізвища [PERSON] , а договір між адвокатом Почерняк І.С. та відповідачами відсутній, отже, адвокат Почерняк І.С. не може здійснювати представництво відповідачів у зв`язку з відсутністю повноважень. Також відсутній акт наданих відповідачам послуг адвокатом Почерняк І.С. З огляду на зазначене, судові витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року розгляд справи відкладено на 21.03.2023 року. 21.03.2023 року у судовому засіданні представник відповідачів надав пояснення на заперечення представника позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, у яких представник відповідачів просить приєднати до матеріалів справи ці пояснення та задовольнити в повному обсязі заяву про стягнення судових витрат з позивача. У вказаних поясненнях зазначено, що загальна сума витрат відповідачів на правничу допомогу становить 33 000 грн., що підтверджено наявними у справі документальними доказами, у тому числі актом про надану правову допомогу № 1 від 20.10.2022 року. 24.03.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про залишення без розгляду пояснення представника відповідачів на заперечення представника позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки відсутні докази надіслання вказаних пояснень позивачу, крім того, вони подані з пропуском на їх подання. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року розгляд справи відкладено на 05.04.2023 року. Згідно ч. 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Представник позивачів у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час, місце розгляду заяви повідомлені належним чином. [PERSON] подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вирішив розглядати заяву за відсутності учасників справи, які не з`явились. Вислухавши думку представника позивачів, дослідивши заяву представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат та пояснення, клопотання представника позивача, перевіривши зміст судового рішення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2022 року в позові АО «Гапоненко Роман і партнери» до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном відмовлено. Разом з тим, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Як визначено у ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: - копію договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] та Адвокатським бюро «Марини Богуш «Алтана», згідно з яким розмір основного гонорару, який клієнти сплачують бюро за надану в межах цього договору правову допомогу в суді першої інстанції, сторони погоджують у фіксованій формі, та дійшли згоди встановити його в сумі 15 000 грн. (п. 3.3); гонорар за надання правової допомоги у вигляді здійснення представництва інтересів клієнтів у судовому засіданні встановлюється у розмірі 3 000 грн. за судове засідання; у разі, якщо судове засідання не відбулося з незалежних від клієнтів та адвокатів бюро причин, та адвокат прибув у приміщення суду для здійснення представництва, клієнти оплачують бюро гонорар у розмірі 1 500 грн. (п. 3.4); - копію акту № 1 про надану правову допомогу від 20.10.2022 року, згідно з яким бюро на виконання положень договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 року надало, а клієнт прийняв за період з 01.06.2021 року по 20.10.2022 року наступні види правової допомоги: ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом, аналіз судової практики та формування правової позиції у справі, підготовка проекту відзиву, підготовка проекту заперечень на відповідь на відзив, підготовка проекту заперечень на заяву про стягнення судових витрат - 15 000 грн.; представництво інтересів клієнтів у судовому засіданні 27.08.2021 року - 3 000 грн.; представництво інтересів клієнтів у судовому засіданні 21.10.2021 року - 3 000 грн.; представництво інтересів клієнтів у судовому засіданні 24.01.2022 року - 3 000 грн.; представництво інтересів клієнтів у судовому засіданні 30.06.2022 року - 3 000 грн.; представництво інтересів клієнтів у судовому засіданні 05.10.2022 року - 3 000 грн.; загальна вартість послуг (правничої допомоги) - 30 000 грн.; - копію рахунку на оплату № 36 від 28.10.2022 року про оплату правової допомоги - представництва інтересів клієнта у судовому засіданні у справі № 757/18462/21-ц в приміщенні Печерського районного суду м. Києва 14.11.2022 року в розмірі 3 000 грн. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується пов`язаність їх із розглядом справи, обґрунтованість і розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Хоча складання та подача до суду промови в судових дебатах, а також складання адвокатського запиту щодо дати розгляду заяви прямо не передбачене ЦПК України, однак виходячи з конкретних обставин справи адвокат самостійно визначає стратегію захисту інтересів свого клієнта й алгоритм дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. З огляду на наведене Велика Палата ВС дійшла висновку про помилковість доводів стосовно того, що подача таких документів свідчить про штучне збільшення обсягу робіт адвоката. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 міститься висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення представником відповідачів, є обґрунтованими, тобто підтвердженими належними доказами. Враховуючи документально підтверджені надані представником відповідачів докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті відповідачами, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, підлягають задоволенню в розмірі 33 000 грн. Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Так, відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У запереченнях на клопотання від 28.10.2022 року про приєднання доказів на підтвердження понесених відповідачами судових витрат у справі, поданих до суду 14.11.2022 року, представник позивача просив відмовити повністю у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що: це клопотання не отримано позивачем; прохальна частина клопотання суперечить документам у матеріалах справи; адвокат Почерняк І.С. не має повноважень на представлення інтересів відповідачів у суді; акт наданих послуг між адвокатом Почерняк І.С. та відповідачами відсутній; перелічені в акті № 1 від 23.06.2021 року види робіт та кількість витраченого часу не відповідають реальній вартості послуг адвоката, дійсним обставинам справи та є неспівмірними згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін, оскільки у відзиві відповідачів відсутнє посилання на правові висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, заявлена вартість робіт в розмірі 15 000 грн. є необґрунтованою, представництво клієнтів адвокатом в судових засіданнях не відповідає реально витраченому часу та є завищеною в декілька разів, рахунок на оплату № 36 від 28.10.2022 року є неналежним доказом, оскільки 14.11.2022 рок відсутнє представлення інтересів відповідачів адвокатом. Дослідивши зазначене заперечення представника позивача, враховуючи положення ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, вищевказані висновки Верховного Суду та встановлені обставини у справі, суд вважає, що представником позивача не подано доказів на спростування витрат на правничу допомогу та не доведено неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката відповідачів з наданими послугами. Крім того, ч. 5 ст. 137 ЦПК України передбачає право суду, а не обов`язок зменшити розмір витрат на правничу допомогу за клопотанням іншої сторони у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті. Суд також звертає увагу, що представник позивача наголошує, що вартість послуг представника відповідачів в розмірі 33 000 грн. є неспівмірною з виконаними роботами та наданими адвокатом послугами у даній справі, та водночас, усупереч своїм доводам, під час розгляду справи до ухвалення рішення судом представник позивача просив покласти на відповідачів витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 100 000 грн., що майже втричі перевищує витрати на правничу допомогу, заявлені до відшкодування відповідачами. Стосовно доводів представника позивача про відсутність повноважень у адвоката Почерняк І.С. здійснювати представництво інтересів відповідачів у суді, суд зазначає, що повноваження представника відповідачів - адвоката Почерняк І.С. підтверджується копією ордерів на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1133881 та серії АА № 1133880, виданих адвокатським бюро «Марини Богуш «Алтана», згідно з якими правова допомога надається [PERSON] , [PERSON] адвокатом Почерняк І.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 року, та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії 3Р 21/1126, виданого 10.02.2017 року Почерняк І.С. (а.с. 132, 133, 134 т. 1). Також, з пояснень на заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення представника відповідачів Почерняк І.С. вбачається, що вона залучена до виконання договору про надання правової допомоги відповідачам Адвокатським бюро ««Марини Богуш «Алтана» на підставі відповідного договору та протягом усього часу розгляду даної справи була працівником цього бюро - працювала на посаді адвоката. З огляду на зазначене, оскільки в рішенні суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі № 757/18462/21-ц. На підставі викладеного,

Outcome: approved