Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який було уточнено, в якому просить: 1) розірвати договір № б/н від 15.02.2022 року укладений між нею та ФОП [PERSON] щодо виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій загальною площею 13,39 м2; 2) стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти, які були сплачені як завдаток, в сумі 45 000 грн. 00 коп.; неустойку за невиконання умов договору № б/н від 15.02.2022 року в розмірі 9 585 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 8 741,08 грн.; 3) стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 22 500 грн. 00 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2022 року позивач з відповідачем уклали договір №б/н щодо виготовлення та передачі у власність [PERSON] ПВХ конструкцій загальною площею 13,39 м2. Згідно п. 3.1 зазначеного договору позивач зобов`язувалась оплатити вартість виробів, що становить 45 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.2 договору [PERSON] було залишено завдаток у сумі 45 000 грн. 00 коп., що становить 100% від загальної вартості ПВХ конструкцій. Пунктом 3.2 договору після оплати вартості виробів відповідач зобов`язаний був передати у власність позивача виготовлені вироби протягом 40 робочих днів з моменту укладення договору. Проте ні в зазначений строк, ні до часу подання позовної заяви відповідачем умови договору не виконані, ПВХ конструкції позивачу не встановлені, всі звернення як в телефонному, так і в письмовому вигляді до ФОП [PERSON] з цього приводу відповідачем проігноровані, у зв`язку з чим [PERSON] була вимушена звернутися до суду. Пунктом 5.1 Договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які можуть перешкоджати виконанню умов цього договору, сторони зобов`язуються повідомити одна одну в максимально короткий термін, а виконання зобов`язань за цим договором відкладається до закінчення вищевказаних обставин і наслідків. Однак відповідачем не було повідомлено позивачу про можливе настання форс-мажорних обставин, крім того, під час телефонної розмови відповідачем декілька разів встановлювались кінцеві дати виконання робіт, які зрештою не були виконані. На момент укладання договору позивачу не була надана доступна та достовірна інформація про продукцію, а саме не був наданий сертифікат чи інший документ про підтвердження якості профілю, не надано інформації щодо марки, країни виготовлення та параметрів профілю, що грубо порушує права споживача. Крім того, відповідачем було виконано демонтаж старих вікон, а нові не були встановлені, і через невиконання умов договору відповідач свідомо залишив родину позивача на наступний зимній період без утепленого балкону, у зв`язку з чим [PERSON] окрім матеріальної шкоди зазнала ще й моральної шкоди та вимушена просити у суду відшкодувати завданні неналежним виконанням умов договору з боку ФОП [PERSON] збитки. Крім того, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем позивача, вона для виконання договірних зобов`язань звернулась до АТ «А-Банку» з заявою про надання споживчого кредиту на товар «Розстрочка» та сплатила вартість робіт за договором у 2 етапи: 1 - шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] у сумі 40 000 грн. 00 коп.; 2 - шляхом сплати 5 000 грн. 00 коп. у готівковій формі відповідачу безпосередньо під час підписання договору. Відповідач грубо порушуючи строки виконання умов договору не зміг виконати покладені на нього обов`язки щодо виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій, але грошові кошти від неї отримав, чим спричинив [PERSON] майнові збитки, які потребують відшкодуванню. Згідно п. 4.2 договору, сторони домовились, що у разі невиконання п. 3.2, виконавець зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен робочий день прострочення. З 15.04.2022 року по 21.02.2023 року (день коли було проведено розрахунок) минуло 213 робочих днів, тому розмір неустойки розраховувався за наступною формулою: 45 000 (вартість договору)*0.1 (розмір неустойки)*213 (кількість робочих днів) = 9 585 грн. 00 коп. Процент, за користування чужими грошима за невиконання умов Договору за період з 15 квітня 2022 року по 21 лютого 2023 року складає 8741,08 грн. Через невиконання умов договору відповідач свідомо залишив родину позивача на наступний зимній період без утепленого балкону, тому позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягала у фізичних стражданнях позивача, душевні та психічні страждання, тому позивач вважає що її моральні страждання потребують відшкодування у грошовій формі у сумі 22 500 грн. 00 коп., що пропорційна половині вартості сплаченої за договором суми. В суд сторони не з`явилися: представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.67); відповідач належно повідомлений про розгляд справи (а.с.35-37,40,48,52,66) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 15.02.2022 року [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] уклали договір №б/н щодо виготовлення та передачі у власність [PERSON] ПВХ конструкцій загальною площею 13,39 м2. Згідно п. 3.1 зазначеного договору [PERSON] зобов`язувалась оплатити вартість виробів, що становить 45 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.2 договору [PERSON] було залишено завдаток у сумі 45 000 грн. 00 коп., що становить 100% від загальної вартості ПВХ конструкцій. Пунктом 3.2 договору після оплати вартості виробів відповідач зобов`язаний був передати у власність позивача виготовлені вироби протягом 40 робочих днів з моменту укладення договору (а.с.12). Згідно заяви про надання споживчого кредиту на товар «Розстрочка» №ABH0R9150130215376 від 15.02.2022 р., АТ «А-Банк» був наданий [PERSON] кредит під вікна у сумі 40 000 грн. 00 коп. (а.с.13-14). Як вбачається з довідки АТ «А-Банк» від 17.05.2022, заборгованості за кредитним договором №ABH0R9150130215376 від 15.02.2022 року немає (а.с.15). [PERSON] надсилала ФОП [PERSON] претензію щодо порушення строків виконання робіт (а.с.18-19). Також, вона зверталась з заявою про кримінальне правопорушення до відділу поліції, де їй була надана відповідь, що їй необхідно звернутись до суду, за відсутністю ознак кримінального правопорушення (а.с.20-21). [PERSON] є фізичною-особою підприємцем (а.с.23, 30-32). Згідно розрахунків, з 15.04.2022 року по 21.02.2023 року (день коли було проведено розрахунок) минуло 213 робочих днів, тому розмір неустойки розраховувався за наступною формулою: 45 000 (вартість договору)*0.1 (розмір неустойки)*213 (кількість робочих днів) = 9585 грн. 00 коп. Розмір процентів, за користування чужими грошима за невиконання умов Договору за період з 15 квітня 2022 року по 21 лютого 2023 року складає 8741,08 грн. (а.с.53-56). Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Оскільки сторонами договору з боку замовника виступає фізична особа [PERSON] , яка замовила роботи для власних потреб, а виконавцем є фізична особа-підприємець [PERSON] до цих правовідносин застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 3 ст. 865 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Відповідно до п. 2.1 Договору сторони погодили вартість виробів та дійшли згоди про те, що вона становить 45 000 гривен. Згідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відповідно п. 2.2 Договору замовником внесено завдаток у розмірі 100%, у п. 2.3 Договору зафіксовано, що борг до передачі у власність складає 0 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пункт 3.2 Договору передбачає, що після сплати вартості виробів виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 21 робочих днів з моменту укладання Договору. У разі якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний гинув і т.п.), термін передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 40 робочих днів. Відповідач зобов`язаний був своєчасно та якісно надати ці послуги в строк до 14 квітня 2022 року. Проте, ні в зазначений термін, ні на час розгляду справи в суді, відповідачем умови договору не виконанні. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підписаний між позивачем та відповідачем договір побутового підряду містить у собі усі необхідні умови (зокрема: предмет договору, його вартість, обов`язки сторін, відповідальність, тощо), а також укладений у письмовій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Закон України «Про захист прав споживачів», із наступними змінами і доповненнями, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Як визначено ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п. 3). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 15.02.2022 року, не виконав, істотно порушив умови договору та допустив порушення Запону України «Про захист прав споживачів», через що позовні вимоги у цій частині слід задовольнити в повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Позивач визначила у позові суму, яку вважає належною компенсацією завданої моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, у розмірі 22 500 грн., яку суд вважає не у повній мірі такою, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості, виходячи із такого. Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 (із змінами та доповненнями) розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Судом встановлено, що з вини відповідача позивач знаходячись у своїй квартирі відчуває дискомфорт, у квартирі холодно, через це родина позивача вимушена постійно перебувати у теплих речах, мала ризик захворіти, неодноразово безрезультатно зверталась до ФОП [PERSON] за виконанням зобов`язань, що безперечно призвело до порушення її життєвого устрою, а отже призвело до незручностей, хвилювань, душевних страждань, необхідності прикладення часу та зусилля для відновлення своїх прав, зокрема, позивач неодноразово зверталась до Управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та правоохоронних органів. Отже, уданому випадку наявні підстави для захисту її порушених прав у вигляді завдання моральної шкоди. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача, тривалість її моральних страждань, суд вважає обґрунтованою та такою, що відповідає принципам розумності, виваженості та справедливості суму компенсації моральної шкоди розміром 10 000 грн. Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню шляхом розірвання Договору та стягнення з ФОП [PERSON] на її користь суми матеріальних збитків за невиконання умов Договору розміром 45 000 грн. 00 коп., компенсації моральної шкоди розміром 10 000,00 грн. Вимоги позивача про стягнення неустойки за невиконання умов договору № б/н від 15.02.2022 року в розмірі 9 585 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 8 741,08 грн., не підлягають задоволенню на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial