Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Представник позивача у справі, [PERSON] , адвокат Музичук В.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів у справі, [PERSON] та Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету про визнання права власності на нерухоме майно (гараж) за набувальною давністю. Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] у 2003 році за усною домовленістю отримав від [PERSON] у користування на строк 6 місяців гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу відповідач отримала зазначений гараж в якості майнового паю при розпаюванні КСП «Родіна» Томаківського району Дніпропетровської області як член колективного сільськогосподарського підприємства. В подальшому КСП «Родіна» було ліквідоване у зв`язку з вступом в дію та виконанням Указу президента України №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Після спливу шестимісячного строку користування гаражем, [PERSON] ніяких вимог щодо повернення їй гаражу до [PERSON] не пред`являла і він продовжує користуватися гаражем по теперішній час. На даний момент у [PERSON] виникли складнощі щодо укладення договору постачання електричної енергії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача просить розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, та на підставі зібраних у справі доказів. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, подавши також до суду, кожен окремо, заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти позову не заперечують, просять його задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. Як вбачається з матеріалів даної справи, а саме, довідки наданої Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області вих. №1077/14 від 27.12.2022 року будівля гаражу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно знаходиться у користуванні [PERSON] , з 2003 року та утримується і ремонтується за його власний кошт, тобто, це підтверджує той факт, що позивач дійсно відкрито володіє та користується з 2003 року і по теперішній час зазначеним гаражем. Таким чином [PERSON] є добросовісним набувачем гаражу. [PERSON] надала дозвіл на його використання, у зв`язку з тим, що не мала необхідності в гаражі, та не мала можливості його обслуговувати. Згідно технічного паспорта виготовленого 04 листопада 2022 року КП «Нікопольське бюро технічної інвентаризації» ДОР» на ім`я [PERSON] , гараж площею 43,9 м. кв., позначений в технічному паспорті літерою «Г», розташований за адресою [ADDRESS] , тобто знаходиться на території Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Відповідно доІнформаційної довідки КП «Нікопольське бюро технічної інвентаризації» ДОР» №170 від 07 листопада 2022 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 грудня 2022 року вбачається, що право власності на гараж за адресою [ADDRESS] , ні за ким не зареєстровано. Гараж, який розташований по [ADDRESS] та перебуває у користуванні позивача, наразі не входять до будь-яких гаражних кооперативів або інших організацій. Оскільки право власності на даний гараж не зареєстровано, фактично відсутній його власник, а у позивача є можливість визнати право власності на гараж в судовому порядку за набувальною давністю, тому позивач з дозволу відповідача, [PERSON] за власні кошти виготовив 04 листопада 2022 технічний паспорт на гараж та підготував інші документи для цього. Таким чином, з 2003 року і по теперішній час, позивач, як добросовісний набувач, користується, володіє і розпоряджається вищевказаним майном, що підтверджується вище зазначеними документами, на протязі цих років вкладав у гараж значні кошти, утримує його та підтримує в належному стані. Ринкова вартість вказаного гаража складає 63817,00 грн., що підтверджує Звіт про незалежну оцінку від 25 листопада 2022 року. За нормами ст.41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України, право власності непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Володіння позивачем гаражем не здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у нього підстави для виникнення права власності на гараж в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю». За зазначених обставин та правових підстав позивач може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років. Визнання за позивачем права власності на гараж не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси. Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за ним права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить суд не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved