Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 23 січня 2016 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис за номером 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 23 січня 2016 року. Зазначає, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] Протягом останнього року між ними часто виникають сварки, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Спору щодо місця проживання утримання неповнолітніх дітей не має. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , укладений 23 січня 2016 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис № 21 свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 23 січня 2016 року. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Розгляд справи просив провести без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Через канцелярію суду подала заяву згідно якої розгляд справи просить провести без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить задовольнити. Судове засідання у справі було призначене на 12.04.2023 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 23 січня 2016 року, актовий запис № 21. Від шлюбу у позивача з відповідачем народились: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як стверджує позивач, протягом останнього року між ними з відповідачем часто виникають сварки, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 536,80 грн. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 536,80 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved