Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що між нею та ПАТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір. 18.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис №32802 про стягнення з неї на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 13 315 грн. 95 коп. 24.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем Степаном Вікторовичем було відкрите виконавче провадження [NUMBER]. Разом з тим, вказує, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 32802 від 18.12.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказав на те, що визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив позов задовольнити в цій частині. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача, її представника та представника АТ «Перший український міжнародний банк». Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача 09.02.2023 на адресу суду подав заяву, у якій вказав на те, що визнає позов у частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що складає 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved