Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

У лютому 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, згідно з якою позивач просила суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно на обох дітей сторін, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову 06 лютого 2023 р. та до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 вересня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 22 жовтня 2021 року, серія [NUMBER] , актовий запис № 542. Під час шлюбу у Сторін народились діти: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю (позивачкою по справі) за адресою: [ADDRESS] . Позивачем вказано, що станом на момент звернення до суду з даним позовом в провадженні Печерського районного суду міста Києва наявна цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу» (справа № 757/26727/22-ц). Станом на сьогодні рішення по справі № 757/26727/22-ц не прийнято. Позовна заява мотивована тим, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. [PERSON] зазначає, що вона, як мати неповнолітніх дітей, усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Позивач самотужки утримує дітей, оскільки відповідач не надає допомогу на утримання дітей, а тому [PERSON] вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. У позовній заяві зазначено, що станом на дату подання цього позову будь-які домовленості щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами відсутні. Жодні договори між сторонами про сплату аліментів на дітей не укладені. Також не укладались жодні договори про припинення права на аліменти для дітей у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно. У зв`язку з зазначеним, позивач звернулась до суду з цим позовом який просить задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2023 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження. 20.03.2023 року до суду надійшов відзиві відповідача на позовну заяву у якому відповідач вважає, що позов необґрунтований доказами і просить відмовити у його задоволенні, оскільки відсутній предмет позову, при цьому зазначає, що визнає позов у частині розміру аліментів і просить суд стягнути з нього на обох дітей аліменти у сумі 1/3 його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак відповідач зазначає, що у зв`язку із тією обставиною, що відсутній предмет спору, що відповідач намагався врегулювати питання розміру і порядку надання коштів на утримання дітей у позасудовому порядку, виконував свій обов`язок по утриманню дітей, не порушував майнових чи інших прав позивачки по їхніх з позивачкою дітей. У відзиві вказано, що фактично має місце зловживання правом з боку позивачки, її метою не є відновлення порушеного права, оскільки нею не доведено його порушення, а збільшення витрат відповідача та завдання йому страждань морального характеру та збитків його репутації. Наданими доказами та підтвердженнями надання грошових коштів позивачці та дітям у достатніх розмірах, відповідач доводить безпідставність позовних вимог. 19.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Молявки О.М. про долучення доказів до матеріалів справи. 21.04.2023 року до суду надійшли письмові пояснення позивачки [PERSON] , які судом долучені до матеріалів справи. Позивач та представник позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів, але просить стягувати аліменти з часу винесення рішення, а не дати пред`явлення позову. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала думку довірителя та просила стягувати аліменти з дати винесення рішення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторони позивача та сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини справ та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що 06 вересня 2006 року між ними було зареєстровано шлюб Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 542, що підтверджується копії Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей: - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві; - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого (повторно) 17.11.2021 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно Інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 88647106 від 02.02.2023 позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, відповідно до довідки за Вих. №13 від 02.02.2023 виданою Приватним підприємством «Український центр управління нерухомістю» [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми: - донька - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] .. Відповідачем не заперечувалось, що діти проживають разом із позивачкою. Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала, що сторонами не досягнуто згоди про сплату аліменти на утримання дітей, відповідач повною мірою не бере участі у вихованні та утриманні дітей, хоча вказаний обов`язок відповідача, як батька, передбачений ст. 180 СК України. Згідно довідкою про доходи №64 від 06.03.2023 року виданою відповідачу [PERSON] . Державним торговельно-економічним університетом, про те що він працює в ДТЕУ, форма працевлаштування основна та займає посаду Доцент, загальна сума доходу за період з 09-2022 по 02-2023 становить 51 031,89 грн. Водночас, доказів, які б свідчили як про безумовну відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, так і те, що він є непрацездатною особою, останнім до суду не надано. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні. Згідно із з положеннями ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. При цьому, надання матеріальної допомоги відповідачем, як батьком своїх дітей в позасудовому порядку, що підтверджено наданими письмовими доказами, не позбавляє його обов`язку в утриманні дітей шляхом стягнення з відповідача на користь позивача частини доходу. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (стаття 12 Закону). Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, вимогами СК України визначено, що стягнення аліментів присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову в безальтернативному порядку. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, враховуючи, що відповідачем визнано позов в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини доходів і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06.02.2023 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а вподальшому стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. В порядку, визначеному 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 1073,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved