Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

24.01.2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Позивач просить суд: - скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 240 (абзац третій пункту 1.7 розділу 1 розпорядження) в частині відмови [PERSON] в прийнятті на квартирний облік у позачерговому порядку як особи із категорії «діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, та особи з їх числа»; - зобов`язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти [PERSON] на квартирний облік складом сім`ї одна особа у позачерговому порядку як особи із категорії «діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, та особи з їх числа» та включити до списку громадян, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень станом на дату прийняття розпорядження про включення на квартирний облік по загальній черзі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2022 року відкрито провадження у справі. 14 лютого 2022 року відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого просили суд відмовити в задоволенні позову. У судове засідання призначене на 13 квітня 2023 року сторони не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за наявними матеріалами справи. Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи строки розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними матеріалами справи. Позивач обґрунтовує позов тим, що вона належить до категорії осіб діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, оскільки батько помер, а мати була позбавлена батьківських прав. Вона та її рідні брати та сестра перебували в дитячому будинку. У зв`язку з досягненням повноліття позивач звернулась із заявою про взяття її на квартирний облік у позачерговому порядку. Проте відповідач відмовив у взятті на квартирний облік у позачерговому порядку як особи із категорії «діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, та особи з їх числа», оскільки [PERSON] на праві власності належить частина квартири, тому вона не потребує поліпшення житлових умов. Позивач з цим не погоджується, оскільки квартира є комунальною, частка належної їй квартири становить біля чотирьох квадратних метрів, а в квартирі не має світла, води, газу, зруйнована, тобто не придатна для проживання. Іншими співвласниками є її брати та сестра, проте вони усі між собою не спілкуються. Оскільки [PERSON] не є однособовим власником, а лише незначної частки, ремонт вона не може проводити, згоди решти співвласників отримати не може. Просить позов задовольнити. Відповідач проти позову заперечив. При прийнятті оскаржуваного розпорядження керувався тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до ст. 46 ЖК УРСР, ст. 4, 33 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування", п. 38 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в УРСР, відмова у прийнятті на квартирний облік у позачерговому порядку є правомірною, якщо особи із категорії «діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування мають власне житло. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Крім неї є ще рідні брати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та сестра [PERSON] . 06.08.2003 батько [PERSON] склав заповіт, за яким заповів дітям належну йому частину квартири [ADDRESS] в рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 319 від 21.02.2006 влаштовано малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до дитячого будинку на повне державне забезпечення. Збережено за малолітніми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житло за адресою [ADDRESS] . 25.10.2006 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на підставі якого [PERSON] належить на праві власності 121/5000 частини квартири [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2010 (справа № 2-4244/10) мати [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.02.2011 №163 [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). [PERSON] з 02.02.2021 зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Актом оцінки потреб сім`ї/особи від 22.02.2021 №116/3ос/сжо 1.29 встановлено, що за місцем проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ) знаходиться одна кімната в комунальній квартирі, 20 кв.м., де зареєстровано 5 осіб. Теплопостачання, електрика, газ відсутні. Квартира потребує капітального ремонту, відсутній туалет, ванна кімната, в кімнаті ніхто не проживає, стеля обвалюється. Відповідно до Висновку оцінки потреб особи (додаток 2 до Акту) [PERSON] як особа з числа дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування, потребує постановки на квартирний облік, так як житло за місцем реєстрації має 1 кімнату, зареєстровано 5 осіб на 20 кв.м. загальної площі. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 240 від 07.06.2021 вирішено взяти на квартирний облік по загальній групі [PERSON] . Підстава: п. 13 «Правил…» (забезпечення житловою площею нижче встановленого рівня), ст. 71 ЖК Української РСР. Відмовлено в прийнятті на квартирний облік у позачерговому порядкуяк особу із категорії дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та осіб з їх числа, в зв`язку з наявністю приватної власності, що не відповідає вимогам ст. 46 ЖК Української РСР. Листом від 10.06.2021 № Б-832 Приморська районна адміністрація Одеської міської ради повідомила [PERSON] про прийняте розпорядження. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Предметом спору є відмова у взятті особи, що позбавлена батьківського піклування на позачерговий квартирний обілік з підставі наявності в такої особи житла, а його підставами - відсутність житла та неможливість проживання в житлі, що належить позивачу. Ст. 52 Конституції України передбачено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Основні засади державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, визначені статтею 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», до яких відноситься, у тому числі, захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей. Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються, зокрема, щодо житлового забезпечення на рівні, не нижчому за встановлені у Житловому кодексі Української РСР нормативи та житлового забезпечення таких дітей після завершення їх виховання в різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку, якщо вони не мають свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими за встановлені житлові нормативи (частина третя статті 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). Спеціальною нормою права, яка визначає умови забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа житлом, є стаття 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Згідно положень частини першої цієї статті, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Отже, основною умовою зарахування на соціальний квартирний облік дітей-сиріт та забезпечення соціальним житлом осіб із їх числа, є саме відсутність в них житла. Правові, організаційні та соціальні засади державної політики щодо забезпечення конституційного права соціально незахищених верств населення України на отримання житла визначаються Законом України «Про житловий фонд соціального призначення». Згідно із положеннями частини першої статті 2 вказаного закону, відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно. Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», соціальний квартирний облік - облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання. Частиною другою статті 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» установлено, що правом взяття на соціальний квартирний облік користуються громадяни України: а) для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону; б) середньомісячний сукупний дохід яких за попередній рік з розрахунку на одну особу в сумі менший від величини опосередкованої вартості найму житла в даному населеному пункті та прожиткового мінімуму, встановленого законодавством; в) внутрішньо переміщені особи, які не мають іншого житла для проживання на підконтрольній українській владі території або житло яких зруйновано (знищене) або пошкоджене до стану, непридатного для проживання, внаслідок проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. Таким чином, виникнення у особи, яка потребує соціального захисту, права бути взятою на соціальний квартирний облік нерозривно пов`язується із відсутністю у такої особи іншого житла або із її правом на поліпшення житлових умов. З матеріалів справи вбачається, що позивачеві на праві власності належить 121/5000 частка комунальної квартири [ADDRESS] , тобто площею 4,01 кв.м. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, зокрема, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Водночас, правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання врегулювано Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470 (надалі - Правила № 470). Абзацом першим пункту 13 Правил № 470 установлено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами (підпунт1 пункту 13 Правил № 470). Згідно Правил обліку громадян, затверджених Постановою виконавчого комітету обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради профспілок від 08. 07.1991 № 112, на облік для забезпечення житлом беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та забезпечені житловою площею менше 7 кв.м. на кожного члена родини. Жилі приміщенні в населених пунктах Київської області надаються громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше 9 кв.м., виходячи з даних статистичної звітності визначений рівень середньої забезпеченості громадян області жилою площею 9 кв.м. на одну особу. Таким чином, для визнання позивача особою потребуючою поліпшення житлових умов необхідною умовою є забезпечення його житловою площею у розмірі менше, ніж 7 кв.м. Норма жилої площі в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу застосовується при наданні жилих приміщень, а не для оцінки критеріїв відповідності умов проживання умовам, з якими законодавець пов`язує право особи бути взятою на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Оскільки позивач забезпечена житловою площею у розмірі 4,01 кв.м., вона є особою потребуючою поліпшення житлових умов з причини забезпечення жилою площею нижче за рівень, установлений законом. Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» особами із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування є особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування. Отже, станом на час звернення до районної державної адміністрації позивач не встатила статус дитини-позбавленої батьківського піклування. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом. Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України. Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам. Статтею 46 ЖК УРСР визначено, що поза чергою жиле приміщення надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 64 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2008 № 866, у разі коли у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, після досягнення дитиною 16-річного віку служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини з урахуванням її бажання подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органові міської, районної у місті, сільської, селищної ради документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті, сільської, селищної ради за місцем походження або проживання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі відсутності у неї житла після закінчення (припинення) її перебування під опікою, піклуванням, у прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, позачергово забезпечує її житловим приміщенням. Згідно з ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч. 1 ст. 382 ЦК України). Судом встановлено, що на момент звернення до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про постановку на квартирний облік як дитини-сироти позивачу було 19 років і вона має статус дитини позбавленої батьківського піклування. [PERSON] на праві власності належить 4 кв.м. у комунальній квартирі. Квартира знаходиться у стані непридатному для проживання. Тобто вселення та проживання у квартирі, що зруйнована, немає необхідних комунікацій, не можливе. Отже, в розумінні ст. 379 ЦК України, частина квартири, що належить позивачу, не може вважатися житлом придатним для проживання. Оскільки позивач, як особа з числа дітей позбавлених батьківського піклування, за місцем свого походження хоч і володіє власним житлом із загальною площею, яка становить 4,01 кв.м., проте таке житло знаходиться у занедбаному стані і потребує ремонту, та розмір частки житлової площі менший 7 кв.м., а отже визначено законодавством підставою для постановки на квартирний облік. Разом з тим, за змістом стаття 46 ЖК УРС, яка застосована відповідачем у наданні відмови, позачергою жиле приміщення надається зазначеній категорії осіб не лише у разі відсутності житла, а також у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення. Крім того, зважаючи на розмір частки, що належить позивачу у комунальній квартирі, вона не є такою, що має житло. Відповідач, приймаючи спірне розпорядження цих обставин не врахував, тому суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у прийнятті на квартирний облік у позачерговому порядку як особі із категорії «діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, та особи з їх числа», чим порушив її житлові права.

Outcome: approved