Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 січня 2023р. [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому зазначив, що в результаті порушення [PERSON] правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Так, 02.06.2020р. близько 23:30 год., [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , в с. Сопів по вул. Січових Стрільців, проявив неуважність, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де допустив зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON] , після чого з місця події зник. 03.06.2020р. [PERSON] було доставлено до КНП «Коломийська центральна районна лікарня», в якій останній перебував на лікуванні до 04.06.2020р. В результаті обстеження [PERSON] було діагностовано: ВЧМТ. Забій головного мозку середньої важкості. Субарахноїдальний крововилив. Пневмоцефалія. Носова лікворея. Перелом кісток лицевого та основи черепа справа. Правобічний гемосинусим. Забій, садна м`якої тканини голови. З 04.06.2020р. по 23.06.2020р. [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні обласної клінічної лікарні з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку середньої важкості. Субарахноїдальний крововилив. Пневмоцефалія. Носова лікворея. Перелом кісток лицевого та основи черепа справа. Правосторонній гемосинусит. Забій, осадження м`яких тканин голови. З 09.07.2020р. по 27.07.2020р. [PERSON] перебував на лікуванні в КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради» з діагнозом: стан після перенесеної ВЧМТ, забою головного мозку, офтальмоплегія OD. Диплонія. З 26.08.2020р. по 07.09.2020р. [PERSON] перебував на лікуванні в КНП «Коломийська ЦРЛ» з діагнозом: важка відкрита ЧМТ 03.06.2020р. у виді пневмоцефалгії, парезу IV пари ЧМН атактичного та синтеноневротичного сомів. З 13.05.2021р. по 26.05.2021р. [PERSON] перебував на лікуванні в КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради» з діагнозом: стані після перенесеної важкої відкритої ЧМТ (забою головного мозку 2020р.), з розсіяною органічною неврологічною симптоматикою, стійким вестибуло-атактичним і церебростенічним симптомами, помірними когнітивними розладами. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , застрахована не була, а тому в силу положень ст. 22, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), відповідальність за заподіяну даним транспортним засобом шкоду несе Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, відповідач). За вищевказаний період лікування позивачем було витрачено 4746,05 грн., а тому останній вважає, що вказана сума повинна бути йому компенсована відповідачем згідно ст.. 24 Закону. Також позивач вказує, що він був тимчасово непрацездатним в періоди його знаходження на лікуванні в медичних закладах, а саме з 03.06.2020р. по 04.06.2020р., з 04.06.2020р. по 23.06.2020р., з 09.07.2020р. по 27.07.2020р., 26.08.2020р. по 07.09.2020р. та з 13.05.2021р. по 26.05.2021р., що в сумі становить 67 днів. Відтак [PERSON] просить стягнути з відповідача 11208,59 грн. страхового відшкодування за шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності, яка розрахована відповідно до ст.. 25 Закону та з урахуванням положень ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» та ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» щодо розміру мінімальної заробітної, який використаний при розрахунку. Крім цього, позивач посилався на те, що 30.11.2020р. Івано-Франківською міською МСЕК йому було встановлено ІІІ групу інвалідності з 30.11.2020р. по 01.12.2021р. Відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда [PERSON] №1962, інвалідність встановлена за наступним клінічно-функціональним діагнозом та кодом за МКХ-10 S-06.03 Наслідки важкої ЧМТ. Оскільки саме такий діагноз зазначений у виписках з медичних карток, який отримано внаслідок ДТП то слідує, що встановлена група інвалідності пов`язана з отриманими позивачем внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями. Таким чином, розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок ДТП становить 56676,00 грн., яка визначена шляхом добутку 12 розмірів мінімальної заробітної плати, який був передбачений станом на дату настання страхового випадку ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік». З урахуванням вищевикладених обставин, позивач просив стягнути з відповідача на його користь: 4746,05 грн. в якості страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням; 11208,59 грн. в якості страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності; 56676,00 грн. в якості страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності; а також 3631,53 грн. в якості страхового відшкодування моральної шкоди, що становить передбачені ст.. 26-1 Закону 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Крім цього, позивач просив йому компенсувати судові витрати, пов`язані з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги в розмірі 21000,00 грн. 24.01.2023 року до суду надійшов відзив в якому вказано, що рішення суду, яким встановлено особу винуватця ДТП, тобто заподіювача шкоди, має преюдиціальне значення для суду, який розглядає (як у даному випадку) справу про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті такої ДТП. Тому, відсутність рішення суду, яким не лише встановлюється особа винуватця, який одночасно є заподіювачем шкоди, перешкоджає встановити особу, відповідальну за шкоду, заподіяну в результаті ДТП. В даній справі, позивач жодного належного документу, який би встановлював, що шкода була йому заподіяна саме [PERSON] не надав. Відтак, на думку відповідача, вказана обставина унеможливлює здійснення МТСБУ регламентної виплати, тому жодних підстав для задоволення позовних вимог у даній справі немає. Таким чином, МТСБУ вважає даний позов пред`явленим передчасно, оскільки відсутні підстави для настання цивільно-правової відповідальності. Щодо відшкодування шкоди, пов`язаної із тимчасовою втратою працездатності, відповідач зазначив, що в позовній заяві не визначено до якої з категорій осіб, визначених у ст.. 25 Закону належить [PERSON] : працюючої особи, яка забезпечує себе роботою самостійно чи непрацюючої повнолітньої особи, що свідчить про не конкретизацію позовних вимог та підстав. Більш того, при визначенні розміру страхового відшкодування, використана формула: кількість днів тимчасової непрацездатності * (мінімальна заробітна плата / 30 днів). Дана формула не відповідає вимогам закону, оскільки при визначенні середньоденного заробітку за місяць потрібно розмір мінімальної заробітної плати ділити не на загальну кількість днів у місяці, а на загальну кількість робочих днів. Тому, позовні вимоги в цій частині розраховані невірно. З приводу відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності посилаються на те, що вимоги в цій частині представник позивача обґрунтовує копією довідки до акту огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12 ААВ №228132. Однак, зі змісту даного документу не зрозумілою є причина присвоєння позивачу третьої групи інвалідності, та не з`ясованою є наявність причинного зв`язку між наслідками ДТП та таким присвоєнням. В графі «причина інвалідності» вказано «загальне захворювання», що взагалі є абстрактним терміном та не доводить причинного зв`язку між ДТП на присвоєння групи інвалідності. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, на думку відповідача, не підлягають задоволенню через їхню недоведеність, а також через те, що розмір моральної шкоди згідно закону становить 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Однак, підстави для відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю [PERSON] , відповідач вважає відсутніми з мотивів, зазначених вище. Крім цього, випадки, при яких обов`язок виплатити моральну шкоду покладається на МТСБУ передбачені ст.. 26-1 Закону, але обставини даної справи, до них не відносяться. Також відповідач зазначив, що витрати на правову допомогу, які просить стягнути відповідач є завищеними та такими, що не відповідають ні складності справи, ні ціні позову, а отже є неспівмірними і підлягають зменшенню. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, витрати позивача на правову допомогу зменшити. Відповідь на відзив до суду не надходила. Ухвалою суду від 14.02.2023р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено [PERSON] . В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, 18.04.2023р. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі на підставах викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 13.02.2023р. до суду надійшла письмова заява, в якій представник МТСБУ просив здійснити розгляд справи без його участі. При розгляді справи та ухваленні судового рішення врахувати його позицію, викладену у відзиві. У задоволенні вимог [PERSON] відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою його проживання. З`ясувавши позицію представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи судом були встановлені наступні фактичні обставини: -Відповідно до довідки №3020156841448640 про дорожньо-транспортну пригоду, 03.06.2020р. в с. Сопів по вул. Січових Стрільців, легковий автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] під керуванням [PERSON] , здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Після дорожнього-транспортної пригоди, велосипедист травмований, транспортний засіб з місця пригоди зник. Згідно цієї ж довідки, на вищевказаний транспортний засіб наявний страховий сертифікат «Зелена картка» № [NUMBER] (а.с. 21-22). -З виписки №4167 вбачається, що [PERSON] 03.06.2020р. був доставлений ШМД в Коломийську ЦРЛ з отриманими в ДТП травмами. Йому було діагностовано: ВЧМТ. Забій головного мозку середньої важкості. Субарахноїдальний крововилив. Пневмоцефалія. Носова лікворея. Перелом кісток лицевого та основи черепа справа. Правоб. Гемосинусит. Забій, садна м`яких тканин голови. Лікування: магнезія, церукал, анальгін, димедрол, метоклопромід. Хворий виписаний зі стаціонару 04.06.2020р. та направлений на лікування в ОКЛ (а.с. 29). -Згідно даних виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №754320, [PERSON] перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділі КНП «Обласна клінічна лікарня» Івано-Франківської обласної ради з 04.06.2020р. по 23.06.2020р. з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку середньої важкості, субарахноїдальний крововилив. Пневмоцефалія. Носова лікворея.. Перелом кісток лицевого та основи черепа справа. Правосторонній гемосинусит. Забій, осадження м`яких тканин голови. В анамнезі захворювання зазначено: що зі слів родичів пацієнта та бригади ШМД: травми отримані в ДТП 03.06.2020р. Лікування: анальгін, димедрол, цефтріаксон, метрогіл, нейродар, симптоматична терапія. Виписаний з покращеннями. Рекомендована церакссон по 1 таб. 1р/д протягом 1 місяця (а.с.30). -Згідно виписки №890 з медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні «Обласного госпіталю ветеранів війни» Івано-Франківської обласної ради з 09.07.2020р. по 27.07.2020р. з клінічним діагнозом: стан після перенесеної ВЧМТ, забою головного мозку (03.05.2020р.), офтальмоплегія OD. Диплонія. Хворий скаржився на «двоїння» перед очима, порушення зору, частий головний біль та зниження пам`яті. Захворювання пов`язував з травмою, отриманою під час ДТП 03.05.2020р. Лікувався рібоксином, пірацетамом, дротаверіном, цитимакс, алое, еуфілін, весті норм, гліцесед, папаверин, глутаргін, артихол. З початковим покращенням виписаний додому. Рекомендовано: келтікан, нейробіон, актовегін (а.с. 31). -Згідно виписки №6005, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 26.08.2020р. по 07.09.2020р. з діагнозом: Важка відкрита ЧМГ 03.06.2020р. у виді пнефмоцефалгії, парезу IV пари ЧМН атактичного та ситено-невротичного с-мів. Скарги на головний біль, головокружіння, похитування при ходьбі, двоїння при погляді вниз і вправо. Лікування: луцетам, гідазепам, весті бо, фінлепейн (а.с. 32). -Згідно виписки №615 з медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни Івано-Франківської обласної ради» з 13.05.2021р. по 26.05.2021р. Клінічний діагноз: стан після перенесеної важкої відкритої ЧМТ (забою головного мозку 2020р.), з розсіяною органічною неврологічною симптоматикою, стійким вестибуло-атактичним і церебростенічним симптомами, помірними когнітивними розладами. Скарги на частий головний біль, головокружіння, шум в голові, зниження пам`яті, дратівливість, швидку втомлюваність, поганий сон. Лікування: вінпоцетін, ксантинола никотинат, гліцесед, вестінорм. З частковим покращенням виписаний додому, неврологічний дефіцит носить стійкий характер (а.с. 33). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] як водія\~\~транспортного засобу ««Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , в Україні застрахована не була, що підтверджується довідкою про перевірку чинності полісу внутрішнього страхування (а.с. 37). 26.08.2021р. позивач звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявами про виплату йому страхового відшкодування витрат на лікування, витрат по тимчасовій втраті працездатності та витрат по стійкій втраті працездатності (а.с. 38-41). Як зазначено представником відповідача у відзиві, після збору додаткових документів регламентна виплата все ж проведена не була, оскільки до МТСБУ не було надано всіх необхідних для цього документів, а саме рішення суду, яким встановлено особу заподіювача шкоди, що також слідує з листів відповідача, адресованих представнику позивача [PERSON] (а.с. 100, 101) . Вказані обставини змусили [PERSON] звертатися до суду з даним позовом. Отже, судом встановлено наявність спору між сторонами щодо проведення відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП. Ці правовідносини урегульовано нормами\~ЦК України\~та\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У частинах першій та другій\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За\~статтею 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті\~999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема\~статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття\~5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За\~статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що\~ у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, визначено ст.. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що у зв`язку\~з лікуванням\~потерпілого відшкодовуються\~обґрунтовані витрати,\~пов`язані\~з доставкою,\~розміщенням,\~утриманням,\~діагностикою,\~лікуванням,\~протезуванням та\~реабілітацією потерпілого\~у відповідному\~закладі охорони\~здоров`я,\~медичним піклуванням,\~лікуванням у\~домашніх умовах\~та придбанням\~лікарських засобів. Зазначені в\~цьому пункті\~витрати та\~необхідність їх\~здійснення мають\~бути підтверджені\~документально відповідним\~закладом охорони\~здоров`я. Мінімальний розмір\~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати)\~за шкоду,\~пов`язану\~з лікуванням\~потерпілого,\~становить 1/30\~розміру мінімальної\~заробітної плати\~у місячному\~розмірі,\~встановленої законом\~на дату\~настання страхового\~випадку,\~за кожний\~день лікування,\~підтверджений відповідним\~закладом охорони\~здоров`я,\~але не\~більше 120\~днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Як вбачається з супровідного листа, у відповідь на запит МСТБУ від 09.09.2022р. за № 3769 КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» 16.09.2022р. надала перелік медикаментів та виробів медичного призначення придбаних [PERSON] за власний рахунок, згідно листків лікарських призначень (медична карта стаціонарного хворого №457320) за період перебування на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії з 04.06.2020р. по 23.06.2020р. До переліку придбаних позивачем за свої кошти медикаментів ввійшли: ентерожерміна - 24 фл., улсепан 40 мг. - 13 фл., нейродар 1000 мг. - 13 амп., нейротропін 2,0 - 12 амп., дімедрол 1,0 - 6 амп. Зі змісту відзиву також слідує, що аналогічні запити направлялись МТСБУ і до Коломийської ЦРЛ, з вимогою надати витяг з історії хвороби [PERSON] та переліку лікарських засобів придбаних ним за власний рахунок під час лікування. Однак, сторонами до матеріалів справи відповіді за вказаними запитами з відповідними документами долучені не були. Натомість, позивачем в якості додатків до позовної заяви, сформованої в системі «Електронний суд» було надано електронні копії фіскальних чеків, які підтверджують придбання ним різних медикаментів на загальну суму 4746,05 грн. (а.с. 42 - 43). \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, 2, 3, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази\~подаються в\~оригіналі або\~в належним\~чином засвідченій\~копії,\~якщо інше\~не передбачено\~цим Кодексом.\~Якщо для\~вирішення спору\~має значення\~лише частина\~документа,\~подається засвідчений\~витяг з\~нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.\~Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. В п.27 постанови КАС ВС від 06 серпня 2019 року по справі №2340/4648/18 зазначено, що альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет. Водночас здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) за відсутності власного електронного підпису неможливо. Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс вважаються такими, що подані використанням власного електронного підпису. Згідно змісту позовної заяви, оригінали фіскальних чеків (19 шт.) знаходяться у відповідача, що останнім не заперечувалось. Відтак, суд приходить до висновку, що представлені у справі електронні копії письмових доказів, посвідчених електронним підписом, є належним підтвердженням понесених позивачем витрат на лікування в розмірі тієї суми, яка заявлена [PERSON] до стягнення. Крім цього, суд бере до уваги, що згідно ст.. 178 ЦПК України, заперечення проти позову відповідач викладає у відзиві. Проте, в даній справі, представник МТСБУ у відзиві не заперечував обґрунтованість та дійсність понесених витрат, пов`язаних з лікуванням позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування [PERSON] шкоди, пов`язаної з його лікуванням є доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Заперечуючи проти позову в цілому, в тому числі і проти задоволення саме цих вимог, представник відповідача у своєму відзиві посилався лише на відсутність рішення суду, яким встановлено особу заподіювача шкоди, як обов`язкової умови виплати страхового відшкодування (здійснення регламентної виплати). Даючи оцінку цим запереченням, суд враховує наступні фактичні обставини справи та норми законодавства, що регулюють відносини між сторонами в цій частині. Згідно даних обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12020090180000479 від 03.06.2020р. за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.06.2020р. близько 23:30 год. в [ADDRESS] , громадянин [PERSON] обвинувачувався у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 286 ч.2, ст.. 135 ч.1 КК України (а.с. 23-28). Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.05.2022р. [PERSON] був засуджений за ст.. 286 ч.2, ст.. 135 ч.1, ст.. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України, від відбування основного покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Покладені обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 та п. 2 ч.3 ст. 76 КК України (а.с 90-96). Вказаний вирок був оскаржений в апеляційному порядку і ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.08.2022року апеляційне провадження було зупинено до звільнення обвинуваченого [PERSON] з військової служби (а.с. 97-99). Отже, рішення суду, яке набуло чинності та яким би було встановлено вину [PERSON] в спричиненні ДТП, в результаті якого були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження позивачу, на теперішній час відсутнє. Між тим слід врахувати наступні положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які покладають на страховика (МТСБУ) обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування. Так, у пункті 35.1\~статті 35 Закону України «Про\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1\~статті 36 вказаного Закону\~страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial