Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

16.01.2023 до суду надійшов позов ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 534926 від 28.09.2019, в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 20.12.2022 становить 10\~107,95 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~481,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9\~000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2019 між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» був укладений кредитний договір №534926. Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» надав відповідачу кредит у сумі 4\~631,73 грн. Позичальник зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13.10.2019 року згідно графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредиту відсотки. Банк умови договору виконав у повному обсязі, шляхом надання відповідачу грошової суми. 26.12.2019 року між ТОВ «БІ ЕЛДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №2612-20. Відповідно до умов даного Договору відбулось відступлення права вимоги і за Кредитним договором №534926 від 28.09.2019 року, укладеного між відповідачем та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». Сума та розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» згідно Договору відступлення. Станом на 20.12.2022 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 10 107,95 грн., яка складається з: 4\~631,73 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 605,80 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 694,76 грн. заборгованість з комісії; 301,13 грн. нараховані 3% річних; 874,54 грн. втрати від інфляції та не сплачена на день звернення позивача до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 визначено головуючого суддю Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І. 17.01.2023 з метою забезпечення можливості участі відповідача у судовому засіданні та її належного повідомлення про судові засідання та про розгляд зазначеної цивільної справи, ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (в розумінні Постанови КМУ № 646 від 22.09.2016) щодо [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді заступника Міністра з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації від 13 лютого 2023 року в ЄІБД ВПО відсутня інформація відносно [PERSON] . Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.09.2019 року між ТОВ « БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №534926, на підставі якого відповідач отримала кошти в сумі 4\~631,73 гривень на строк 15 днів, з 28.09.2019 по 13.10.2019 року ( п.п.1.2, 1.3 вказаного договору). Відповідно до п. 3.2.5 кредитного договору позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати у заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 26.12.2019 року між ТОВ «БІ ЕЛДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №2612-02. Відповідно до умов даного Договору відбулось відступлення права вимоги і за Кредитним договором №534926, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] . Разом з Договором відступлення права вимоги позивачу передано реєстр боржників. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 534926 від 28.09.2019 року становить 10\~107,95 грн., з яких: 4\~631,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 605,80 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 694,76 грн. - заборгованість з комісії; 301,13 грн. - нараховані 3% річних; 874,54 грн. - втрати від інфляції. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином (ст.526 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З долученої до матеріалів справи копії платіжного доручення від 28.09.2019 року вбачається, що ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» видало [PERSON] кредитні кошти в розмірі 4\~631,73 грн. Доказів про погашення суми боргу, на спростування розрахунків позивача станом на час розгляду справи відповідач не надала, а відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми боргу за тілом кредиту підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за простроченими процентами в розмірі 694,76 грн., слід зазначити наступне. Так, пунктом 1.4 кредитного договору № 534926 від 28.09.2019 року передбачено, що проценти за користування кредитом з 1 по 15 день стягуються в розмірі 0,9000% . У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, в момент повернення фінансового кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитору процент за користування грошовими коштами за останній день строку користування кредиту, що дорівнює 15%, тобто 694,76 грн. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 1.5 кредитного договору встановлено, що у випадку несплати позивальником процентів (за користування кредитними коштами) та процентів за підвищений ступінь ризику у строк, встановлений п.1.3 позичальник підтверджує намір та дає згоду на продовження строку дії цього договору до 26.10.2019 . Відповідно до п.1.6 кредитного договору після продовження строку дії договору, визначеним п.1.5, позичальник сплачує проценти (плату за користування кредитними коштами) з 16 по 28 день у розмірі 4,95% за кожен день користування кредитом. Враховуючи, що відповідачкою [PERSON] не виконано грошове зобов`язання, суд вважає, що підлягає до задоволення стягнення 3% річних, що становить 301,13 грн. За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 534926 від 28.09.2019 року в загальному розмірі 10\~107,95 грн., з яких: 4\~631,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3 605,80 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 694,76 грн. - заборгованість з комісії; 301,13 грн. - нараховані 3% річних; 874,54 грн. - втрати від інфляції. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження надання правової допомоги представник позивача надав суду: договір про надання правової допомоги №07-10/2022 від 07.10.2022, укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; платіжне доручення №343550030 від 10.11.2022 року про сплату ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» адвокатському об`єднанню «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 56\~000,00 грн.; заявка на надання юридичної допомоги №351 від 01.11.2022 року; витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року відповідно до якого вартість наданих позивачу послуг правової допомоги адвоката становить 9 000,00 грн. та складається із таких послуг: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти 1 година на суму 3\~000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, підготовка та друк необхідних документів 4 години на суму 6 000,00 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269). Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 000,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності. Крім того, з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сплачена при зверненні до суду з позовом сума судового збору 2\~481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved