Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 15 серпня 2017 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0107-17-00672, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мазда», д.н. [NUMBER] . 14 жовтня 2017 року у м.Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мазда» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ніссан», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно з постановою Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2018 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм, [PERSON] п.2.3 (б), п.13.1 ПДР. 17 жовтня 2017 року до позивача звернувся страхувальник, - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору № 28-0107-17-00672. 09 листопада 2017 року позивачем на підставі рахунку № 01395 від 18.10.2017 року було складено страховий акт № ДККА-58607. Позивач, на підставі вищевказаних документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 76053 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням №31445 від 09 листопада 2017 року. 29 серпня 2019 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на адресу відповідача було направлено претензію № ДККА-58607. В досудовому порядку страхове відшкодування відповідачем не сплачено, а тому просять суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди в сумі 76053 грн. 90 коп., витрати по сплаті судового збору 2102 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 30 жовтня 2020 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов в якому вона не погоджується з позовними вимогами з посиланням на те, що позивач на підставі розрахунку та страхового акту здійснив виплату страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 76053 грн. 90 коп., проте вказаний акт не містить відомостей щодо наявності у автомобіля пошкоджень, не пов`язаних з даною ДТП. З розрахунку від 09.11.2017 року убачається, що знос транспортного засобу на день страхового випадку відсутній; вартість деталей що замінюються без врахування зносу деталей, що змінюються складає 51051,64 грн. В свою чергу з рахунку №01395 від 08.10.2017 року вбачається, що в рахунок включено запчастини і роботи про які не зазначено в акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 17.10.2017 року. Також зазначала, що до матеріалів справи долучено платіжне доручення № 31445 від 09.11.2017 року на якому відсутні обов`язкові реквізити такі як «штамп банку», «підпис банку», а тому надане суду платіжне доручення на думку відповідача не можна вважати допустимим доказом сплати позивачем страхового відшкодування за договором майнового страхування, оскільки воно не містить «підпис відповідального виконавця» та «відбиток штампа банку». Крім того, відповідач не погоджується з розміром заявлених позивачем збитків, стягнення яких є предметом позову, оскільки транспортний засіб «Мазда 6» д.н. [NUMBER] , який був пошкоджений внаслідок вищезазначеної ДТП, випущено у 2015 році, тобто строк експлуатації на момент ДТП складає 3,5 роки, отже згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів повинен розраховуватися коефіцієнт фізичного зносу. При розрахунку відповідачем суми страхового відшкодування не розраховано та не враховано коефіцієнт фізичного зносу, оскільки, згідно розрахунку суми страхового відшкодування, зробленого відповідачем від 09.11.2017 року, вартість деталей, що змінюються, визначено без врахування коефіцієнту фізичного зносу (п.22 розрахунку), та знос транспортного засобу на день страхового випадку визначено як нуль (п.19 розрахунку), що не відповідає вимогам діючого законодавства. Просила суд в задоволенні позову відмовити. Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій представник посилається на те, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу нараховується для автомобілів іноземного виробництва, строк експлуатації яких не перевищує 7 років. Пошкоджений ТЗ «Мазда6» д.н. [NUMBER] , рік випуску 2015. Коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу не нараховувався, так як на момент ДТП автомобіль був в експлуатації 2 роки. Просили суд позов задовольнити. Ухвалою від 16.02.2021 року за клопотанням представника відповідача по справі призначена судова автотоварознавча експертиза та провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 23.12.2022 року справа повернута з експертної установи з висновком експерта. Ухвалою від 19.01.2022 року провадження по справі відновлено та розгляд справи призначено на 23.03.2022 року на 9 год. 23.03.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану (Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022) та на підставі Наказів Голови Оболонського районного суду м.Києва від 24.02.2022 № 2/од та від 02.03.2022 № 3/од з метою збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду. В судове засідання призначене на 20.10.2022 року на 11 год. відповідач не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що не знаходиться у м.Києві. 24.01.2023 року справу було знято з розгляду, у зв`язку з відсутністю в приміщенні суду постачання електроенергії. Відповідач в свою чергу подала клопотання про відкладення з посиланням на те, що перебуває за межами міста Києва, а також просила суд надати час для укладення угоди про надання правової допомоги з іншим адвокатом, оскільки адвокати, які представляли її інтереси не можуть приймати участь у справі. В судове засідання призначене на 23.03.2023 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, в своєму позові позивач просив суд проводити розгляд справи без його участі та позов задовольнити. Відповідач подала клопотання в якому просила суд надати час для пошуку адвоката для отримання правової допомоги. В судове засідання приїхати не має можливості, оскільки перебуває за межами м.Києва. Просила суд справу без її участі не розглядати. Суд, з урахуванням ст.223 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. 15 серпня 2017 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0107-17-00672, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мазда», д.н. [NUMBER] . 14 жовтня 2017 року о 15 год. 50 хв. у м.Києві по пр-ту Героїі Сталінграда, 8 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мазда» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ніссан», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н. [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень та отримання пасажиром автомобіля «Мазда» д.н. [NUMBER] тілесних ушкоджень. Згідно з постановою Оболонського районного суду м.Києва від 12 січня 2018 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм, [PERSON] п.2.3 (б), п.13.1 ПДР. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, а тому факт завдання шкоди з вини відповідачане потребує окремого доказування. 17 жовтня 2017 року до позивача звернувся страхувальник, - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору № 28-0107-17-00672. 09 листопада 2017 року позивачем на підставі рахунку № 01395 від 18.10.2017 року було складено страховий акт № ДККА-58607. Позивач, на підставі вищевказаних документів, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 76053 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням №31445 від 09 листопада 2017 року. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, ст.1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, яким є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідачем не надано суду доказів , які б свідчили про те, що на момент ДТП у неї існував поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, як це передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування , має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі . Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не погоджувалася з розміром страхового відшкодування , а тому судом була призначена судова автотоварознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 756/12812/20 від 20.12.2021 року, який суд приймає в якості належного доказу, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Мазда 6» д.н. [NUMBER] завданих транспортним засобом «Нісан» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.10.2017 року складала 75173,53 грн. в тому числі ПДВ. З урахуванням висновку судової експертизи, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 75173,53 грн. В задоволенні решти позову відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2077 грн. 66 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial