Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просили суд ухвалити рішення про усиновлення ними [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести необхідні зміни стосовно батьків, прізвища та по батькові дітей. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що діти проживають у прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказані особи, які мають переважне право на усиновлення дітей, але такого бажання не виявили. [PERSON] та [PERSON] мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Дані про батька були записані згідно ч. 1 ст. 135 СК України, а матір рішенням суду від 02.02.2022 року у справі №381/3159/21 позбавлено батьківських прав. Заявники мають бажання усиновити дітей, познайомилися з ними, останні не заперечують проживати із заявниками. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.07.2022 року, власних дітей не мають, можуть бути усиновлювачами. [PERSON] працює, має стабільний дохід, [PERSON] на даний час не працевлаштована. Заявники проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є матір [PERSON] - [PERSON] , яка склала заповіт на користь своєї доньки та не заперечує проти проживання у будинку усиновлених дітей. У вказаному будинку створені належні умови для проживання дітей. Ухвалою суду від 14.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявники вимоги даної заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Мазуренко О.М. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 05.04.2023 не заперечували проти задоволення даної заяви [PERSON] та [PERSON] .. В подальшому просили справу розглядати у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявників та представника органу опіки та піклування, заінтересованих осіб, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків. Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст.313 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] виданим 14 квітня 2014 року та Серія [NUMBER] (а.с. 33-34). Батько [PERSON] та [PERSON] записаний на підставі ст. 135 ч. 1 СК України, що підтверджено Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00027497841 та № 00027497886 від 21 серпня 2020 року (а.с. 45-48). Рішенням Фастівського міськраонного суду Київської області від 02.02.2022 року у справі №381/3159/21, серед іншого, позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 49-51). Рішеннями виконавчого комітету Фастівської міської ради від 15.04.2022 року №87 та №88 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 52-53). У подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 22.07.2022 року №196, зокрема, влаштовано до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] та [PERSON] (а.с. 54). Заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-16). 08.07.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 17). 17.01.2023 року заявники звернулись до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою про взяття їх на облік як кандидатів в усиновлювачі Вказана заява містить виправлення, та не відображає вхідний номер та дату (а.с. 12). 18.01.2023 року [PERSON] та [PERSON] ознайомлено з порядком та умовами усиновлення, правами і обов`язками кандидатів в усиновлювачі, усинолювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю та умовами проживання і виховання усиновленої дитини, про що складено акт (а.с. 10-11). У відповідності до Витягів з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судомості», [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , станом на 19.07.2022 року до кримінальної відповідальності не притягуються, не знятої чи не погашеної судимості не мають, у розшуку не перебувають (а.с. 18-19). Згідно довідок про доходи, [PERSON] працює у Філії «Рефрижераторна вагонна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді начальника відділу; за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року його дохід склав 107 835,84 грн.; за період з травня 2022 року по липень 2022 року його дохід склав 52 186,28 грн. (а.с. 20-21). За висновками про стан здоров`я від 06.07.2022 року та 24.06.2022 року [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами дитини (а.с. 22-23). Крім того, [PERSON] та [PERSON] на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебувають (а.с. 56-58). Як вбачається із висновку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради про можливість бути кандидатами в усиновлювачі від 17.01.2023 року №01.1-29/2, [PERSON] та [PERSON] можуть бути кандидатами в усиновлювачі дитини (можлива родинна група) віком від 0 до 10 років (а.с. 8-9). У ч. 3 ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтями 211 та 212 СК України визначено, хто може бути і хто не може бути усиновлювачами дитини. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Заявники у своїй заяви зазначають, що вони проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] , власником якого є матір [PERSON] - [PERSON] , яка склала заповіт на користь своєї доньки та не заперечує проти проживання у будинку усиновлених дітей. До матеріалів заяви було надано заповіт [PERSON] від 04.12.2019 року про те, що на випадок своєї смерті своє майно вона заповідає [PERSON] (а.с. 24-26) та заяву [PERSON] про те, вона не заперечує стосовно проживання у будинку за адресою: [ADDRESS] , усиновленої дитини на її власній площі (а.с. 44). Суд зауважує, що [PERSON] у вказаній заяві вказувала про дитину, а не про двох дітей. У той же час, доказів належності будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] до матеріалів заяви стороною заявників не надано. Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 01.08.2022 року будинку за адресою: [ADDRESS] , житло знаходиться на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається із двох кімнат, кухні, ванної кімнати, туалету, коридору, літньої тераси. Санітарно-гігієнічні умови добрі, будинок облаштований необхідними меблями та предметами побуту. Для виховання та розвитку дитини наявні окрема кімната, спальне місце та письмовий стіл. За вказаною адресою [PERSON] проживає та зареєстрована, [PERSON] не зареєстрований, але проживає, [PERSON] зареєстрована та проживає, [PERSON] (сестра) зареєстрована та проживає, [PERSON] (батько) зареєстрований та проживає, [PERSON] (племінник) зареєстрований (а.с. 30). Крім того, як пояснила у судовому засіданні [PERSON] , вона доглядає свою лежачу матір та з нею проживає. Що стосується інших мешканців будинку, а саме батька, сестри, племінника заявники нічого не казали. У той же час, згідно даних акту, для дитини облаштована окрема кімната, при цьому весь будинок має дві кімнати. Тобто, у будинку крім заявника [PERSON] , мають право на проживання та фактично проживають й інші особи, про яких вона у заяві до суду не вказала. Як вбачається із отриманих судом даних з реєстру прав власності, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 97,9 кв.м., житлову 48,7 кв.м., відсоток зносу - 54. При цьому, право власності на вказаний будинок належить 5/12 частки [PERSON] та 7/12 частки - [PERSON] . Таким чином, у відповідності до належних часток, матері заявника [PERSON] - [PERSON] належить 57,11 кв.м. загальної площі та 28,41 кв.м. житлової. З акту обстеження житлово-побутових умов та відомостей з реєстру про вказаний будинок вбачається, що частка житлової площі будинку, що належить [PERSON] становить житлову площу 28,41 кв.м. відтак, в середньому на кожну особу, яка проживає у цьому будинку, припадає по 5,68 кв.м. житлової площі. При цьому стаття 47 ЖК України встановлює норму житлової площі у розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що такої житлової площі недостатньо для забезпечення нормального рівня життя дітей. Крім того, за встановленими нормами, стан будинку є незадовільним експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що за згаданих житлових умов неможливо створити дітям належні умови життя, які необхідні для продуктивного та гармонійного розвитку. Також до заяви долучено документи, які підтверджують належність [PERSON] 1/4 частки трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 69,3 кв.м. та житловою площею 43,3 кв.м. (а.с. 27-28). Заявники не вказали, що планують проживати з дітьми у цій квартирі, не зазначили про умови для потенційного проживання у ній та не надати згоду від інших співвласників на проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі. Не надано під час розгляду справи і інших документів на підтвердження можливості потенційного проживання заявників та дітей в іншому житлі. Крім того, п. 3 ч. 3 ст. 312 ЦПК України передбачено, що до висновку органу опіки та піклування має бути доданий медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток, чого зроблено не було. Більш того, в супереч норм ст.. 224 СК України, матеріали справи не містять жодних відомостей, щодо ставлення дітей до заявників, які бажають їх усиновити. Згідно з ч. 1 ст. 4 Європейської конвенції про усиновлення компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки на даний час усиновлення не відповідає найвищим інтересам дітей.

Outcome: dismissed