Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Стислий виклад\~позиції\~позивача У січні 2023 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012р., який був розірваний за рішенням суду від 27.10.2022р.. За час шлюбу ними було набуто спільне майно, зокрема транспортний засіб GEELY EMGRAND 7, реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску, який на підставі договору купівлі-продажу зареєстрований за відповідачем, його було придбано за спільні кошти, а тому позивачка вважає, що дане майно є спільною сумісною власністю та сторони мають рівні частки у цьому майні. Вказаний автомобіль перебуває у користуванні відповідача, у зв`язку з чим позивачка після розірвання шлюбу не має можливості користуватися ним чи в інший спосіб реалізувати своє право власності на нього. Враховуючи вищенаведене, позивачка вважає, що право власності на авто має бути визнано за відповідачем, як таким, що фактично ним користується, який в свою чергу зобов`язаний компенсувати їй вартість її частки, в розмірі його вартості у розмірі 146\~369,00 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить: 1)визнати автомобіль марки GEELY EMGRAND 7, реєстраційний номер [NUMBER] , 2018 року випуску, спільним майном подружжя; 2)виділити вищевказаний автомобіль у власність [PERSON] , в порядку поділу спільного майна подружжя; 3)стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію вартості частини автомобіля в розмірі 146\~369 грн; 4)здійснити розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 24.01.2023р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.29). Позиції учасників\~судового\~провадження У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила його задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с.39-40, 45-46). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 09 червня 2012 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2012р., який за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 27.10.2022 р. був розірваний (а.с.8-9). За повідомленням Територіального сервісного центру МВС №5341 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області №31/16-14-32 аз від 12.11.2022 р., 06.11.2021 р. автомобіль GEELY EMGRAND 7, рік випуску 2018, VIN: [NUMBER] було зареєстровано за [PERSON] , [INFO] на підставі договору купівлі-продажу №5341/2021/2899128, укладеному в територіальному сервісному центрі №5341 (а.с.15). За довідкою по визначенню вартості транспортного засобу від 16.12.2022 р. вбачається, що середня ціна автомобіля GEELY EMGRAND 7, 2018 року випуску на дату оцінки складає 292\~738, 00 грн (а.с.16,17). Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 20.10.2022 р., 06.11.2021 р. була здійснена перереєстрація транспортного засобу GEELY EMGRAND 7, рік випуску 2018, на нового власника по договору укладеному у ТСЦ за [PERSON] (а.с.18,19). Крім цього, за даними перевірки авто за номером та VIN спірний автомобіль днз [NUMBER] станом на 13.10.2022 р. рахується як не викрадений (а.с.20,21). Мотиви суду Так, згідно чч.1,2 ст.60 та ч.1 ст.61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (ст. 65 Сімейного кодексу України). Згідно з\~ст.68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до\~Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.70\~Сімейного кодексу\~України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (чч.1,2.4.5 ст.71 Сімейного кодексу України). Статтею 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.316 та ч.1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном За чч.1-3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За нормами чч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4)\~таке припинення\~не завдасть\~істотної шкоди\~інтересам співвласника\~та членам\~його сім`ї.\~ Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ст.365 ЦК України). Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі №209/3085/20 зауважено, що приписи чч.4 та 5 ст.71 Сімейного кодексу України і ст. 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої\~статті 3\~ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України\~заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Згідно ч.3\~ст.368\~Цивільногокодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Як видно з матеріалів справи позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2012 року, який був розірваний за рішенням Машівського районного суду від 27.10.2022р. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Машівського районного суду від 27.10.2022р. набрало законної сили 29.11.2022р., а відтак шлюб між сторонами припинився 29.11.2022р. Оскільки спірний автомобіль GEELY EMGRAND 7, рік випуску 2018, VIN: [NUMBER] , днз [NUMBER] був придбаний та оформлений відповідачем на себе 06.11.2021 р., тобто під час шлюбу з позивачкою, а тому він, відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки спірний автомобіль марки GEELY EMGRAND 7 днз [NUMBER] придбаний сторонами за час перебування у шлюбі, є спільним майном подружжя, а враховуючи те, що позивачка, як співвласниця цього майна, має право на рівну його частину, проте дана річ є неподільною, а автомобіль знаходиться у користуванні відповідача, тому дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, визнати автомобіль спільним майном подружжя та здійснити його поділ, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки частки його вартості. Вказаний висновок ґрунтується на постанові ВС від 22.02.2023 р. у справі №404/7949/19. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а враховуючи те, що об`єктом поділу був лише один автомобіль, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір в розмірі 2 927, 38 грн за майнову вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю та 1 463, 69 грн за вимогу про виділення цього майна позивачу та стягнення на її користь половини вартості автомобіля, що фактично є однією вимогою та витікає одна з одної. Крім цього, представник позивача адвокат Бульбах Н.М. подала суду заяву про понесення позивачкою витрат на правничу допомогу. Розглядаючи заяву, суд зазначає таке. Так, відповідно до ч. 1 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1,4 ч. 3 ст.133\~ЦПК\~України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат адвокатом надано договір № 21 від 26.10.2022р. про надання правової допомоги позивачці, рахунок-фактура, детальний опис та акт приймання-передачі згідно, яких сторони узгодили фіксований розмір за надання допомоги у вигляді вивчення матеріалів, збору доказів, підготовки процесуальних документів, консультації тощо 4 000, 00 грн, а також за представництво інтересів позивача у суді 3 500, 00 грн. Позивач сплатила адвокату вказані кошти, що підтверджується квитанцією від 04.03.2023р. на суму 7\~500, 00 грн, а також довідкою адвоката. З огляду на викладе,

Outcome: approved