Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавицею - його мамою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Подану заяву мотивує тим, що [INFO] [PERSON] у віці 86 років померла у зазначеному населеному пункті. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. від 09.12.2021 вих.№ 96/01-16 заявнику відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON] , в т.ч. у зв`язку з тим, що нотаріус не може встановити факт сумісного проживання спадкоємця [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] . Вказав, що за життя матері заявника - [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер 7124987500:03:002:2106, площею 0,4518 га для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Тубільцівська сільська рада Черкаського району Черкаської області. Родинні відносини між заявником та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження заявника [NUMBER] , а право власності на земельну ділянку - державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 638755. [PERSON] проживала до своєї смерті за адресою: [ADDRESS] , не будучи зареєстрованою за даною адресою. [PERSON] померла, не залишивши заповіту, а її спадкоємцями за законом є діти - заявник та його рідний брат [PERSON] . Ні заявник, ні його рідний брат [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом, в установлений законом строк із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса або уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування не звернулися. Проте заявник на час смерті [PERSON] фактично постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , також не будучи зареєстрованим за вказаною адресою. Заявник просить суд встановити факт постійного проживання разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а станом на 20.11.2015 року, тобто на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Метою звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявника разом з [PERSON] є оформлення спадкових прав після смерті своєї матері. З урахуванням наведеного, просить задовольнити подану заяву. 22 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана заява передана на розгляд судді Анохіну А.М. 24 грудня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації заявника. 13 липня 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.07.2022 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Зацікавлена особа в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] померла. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. від 09.12.2021 вих.№ 96/01-16 заявнику відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - [PERSON] , в т.ч. у зв`язку з тим, що нотаріус не може встановити факт сумісного проживання спадкоємця [PERSON] із спадкодавицею [PERSON] . В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] показали, що були сусідами померлої [PERSON] та підтвердили факт проживання останньої з заявником до часу її смерті за адресою: [ADDRESS] . На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Таким чином, метою звернення заявника до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання разом з [PERSON] є оформлення прав на все спадкове майно. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] разом з мамою [PERSON] на час смерті останньої - [INFO] , за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, На підставі викладеного,

Outcome: approved