Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 17.01.2023 року - розірвано. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільно не проживають, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просила суд стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 5000,00 гривень щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, просив задовольнити позовну заяву частково та стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 17.01.2023 року розірвано (а.с.2-3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17.01.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №74(а.с.6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільно не проживають, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, як мати, так і батько мають рівні обов`язки щодо утримання та виховання дитини незважаючи на те, що один з батьків проживає окремо. Суд не може погодитися з посиланнями позивача у позовній заяві щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження цих обставин, не надано доказів з чого виходив позивач зазначаючи саме такий розмір аліментів, тоді як обов`язок доказування статтею 81 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини, як на підставу своїх вимог та заперечень. Також, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім зазначеного, судом не встановлено й інших обставин при визначенні розміру аліментів встановлених ст.182 СК України, що давало би можливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Враховуючи вказані обставини, суд вважає стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 30.01.2023 року. Також з відповідача підлягає стягненню 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору на користь держави.

Outcome: partial