Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

14 лютого 2023 року позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі- позивач) до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач), у якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 5557,07 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між 08 листопада 2021 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АТ/1600448, забезпеченим транспортним засобом є «Kia Sportage» д.н.з. [NUMBER] , згідно з яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником, зокрема життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 05 вересня 2022 року мала місце ДТП за участю забезпеченого ТЗ під керуванням [PERSON] , яку постановою суду визнано винною за ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто у залишенні місця пригоди. У результаті вказаної вище ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , і якій після визнання факту ДТП страховим випадком та проведення відповідної ремонтної калькуляції, було розраховано та виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 5557,07 грн. Таким чином, позивач фактично поніс витрати у зазначеному розмірі і набув право вимоги про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) до відповідача. 20 лютого 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено сторонами їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. В подальшому розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до суду не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з`явилась до суду, була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомила, відзив не подала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05 вересня 2022 року о 21.50 годині у м. Кривий Ріг, Покровський район по вул. Ватутіна, 66А, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Kia Sportage д.н.з. [NUMBER] під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб та скоїла наїзд на припаркований автомобіль Шевролет Авео д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Крім того, 05.09.2022 року о 21.50 годині у м. Кривий Ріг Покровський район по вул. Ватутіна, 66А водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Kia Sportage д.н.з. [NUMBER] , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце пригоди. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2022 року, що набрала законної сили 24 жовтня 2022 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з копії Полісу АТ/1600448 на час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Kia Sportage» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 5). Власником автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.11), яка звернулася із заявою на виплату страхового відшкодування від 14.10.2022 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с. 9). Згідно з копією Протоколу огляду транспортного засобу від 17.10.2022, встановлені пошкодження автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10). ТДВ СК «Альфа-Гарант» складений Страховий акт № ЦВ/22/4331, відповідно до якого ДТП від 05.09.2022 визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування у розмірі 5557,07 грн. [PERSON] (а.с. 13). Згідно з платіжним дорученням №31829 від 18 листопада 2022 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5557,07 (а.с. 14). Як встановлено судом, на час розгляду справи позивачу не сплачено страхове відшкодування і доказів іншого суду не надано. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. в) п.п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідач [PERSON] , яка визнана винуватою у спричиненні ДТП, залишила місце пригоди (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Враховуючи те, що вищевказана ДТП сталася з вини відповідача, яка самовільно залишила місце пригоди, розмір матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. [NUMBER] , склав 5557,07 грн., позивач виплатив потерпілій [PERSON] суму страхового відшкодування у повному обсязі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача 5 557,07 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений останнім, судовий збір у розмірі 2684 грн. за подачу позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved