Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернулася з даним позовом до суду та в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне майно спадкодавиці. Зазначає, що 08.12.2021 р. вона, позивач, як єдиний спадкоємець за законом з метою оформлення спадщини після смерті матері, звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2021 р. їй відмовлено у видачі такого свідоцтва по причині, що до заяви нею було додано виписку Коломийського МБТІ від 20.05.2015 року за № 52678, з якої вбачається, що право власності на зазначене майно зареєстроване за померлою [PERSON] , однак «А1» - прибудова загальною площею 27,3 м.кв., «А2» - прибудова загальною площею 14,4 м.кв. побудовані спадкодавицею самочинно. Вказала, що земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , перебуває у її власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори 25.09.2015 р. та витягу з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44506601 від 25.09.2015 року. Відповідно до звіту про оцінку майна ринкова вартість вказаного будинковолодіння складає 168 525,00 грн. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок (літера А) загальною площею - 36,9 кв.м., житловою площею - 28,0 кв.м., прибудову (літера А1) загальною площею - 27,3 кв.м., житловою площею - 13,0 кв.м., прибудову (літера А2) загальною площею - 14,4 кв.м., гараж (літера Е), літню кухню (літера Є), сараї (літери Ж, З), навіс (літера К), вбиральню (літера Л), криницю №, ворота, огорожу №1-№3 за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову просила задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] , про що їй 20 липня 1990 року видано свідоцтво про право власності виконкомом Коломийської районної Ради на підставі рішення №124 від 13 червня 1990 року, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 52678 від 20.05.2015 ОКП «Коломийське МБТІ» (а.с.14). Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 липня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Коломийської районної Ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві особистої власності [PERSON] (а.с. 46). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] про що 01 квітня 2013 року складено відповідний актовий запис № 11.(а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка, позивач [PERSON] , оскільки на день смерті проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою. Заповіт від імені спадкодавиці [PERSON] у виконкомі Корницької сільської ради не посвідчувався, що підтверджується довідкою Коломийської міської ради Корницького старостинського округу від 04 квітня 2022 року № 62 (а.с. 47). З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач [PERSON] звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Проте згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2021 р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині, що до заяви позивачем додано виписку Коломийського МБТІ від 20.05.2015 року за № 52678, з якої вбачається, що право власності на зазначене майно зареєстроване за спадкодавицею [PERSON] , однак «А1» - прибудова загальною площею 27,3 м.кв., «А2» - прибудова загальною площею 14,4 м.кв. побудовані спадкодавицею самочинно (а.с. 7). Зазначений спірний будинок (літера А) загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.9-13). Площа житлового будинку змінилася так як в 2010 році спадкодавиця [PERSON] здійснила прибудову до житлового будинку, що зазначено у вищевказаній виписці ОКП «Коломийське МБТІ». Земельна ділянка, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, перебувала у приватній власності спадкодавця, і яку успадкувала позивач шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 25.09.2015 року та витягом з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44506601 від 25.09.2015 (а.с. 15, 16). Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Зазначена вимога закону дотримана, оскільки як видно зсвідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 25.09.2015 року та витягом з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 44506601 від 25.09.2015 р., земельна ділянка, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, перебуває у власності позивачки (а.с. 15, 16). Частинами 1, 2 статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-130 це від 04.12.2013, у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно звіту виготовленого ФОП [PERSON] про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] на відповідність вимогам будівельних норм і правил, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта: житловий будинок (літ. А) з прибудовами (літ. А1) та (літ. А2) по [ADDRESS] з метою визначення можливості або неможливості безпечної експлуатації будівлі в цілому встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації (а.с. 60-68). Судом встановлено, а сторонами не заперечується, що загальна площа житлового будинку літера «А» збільшилась на 41,7 кв.м. у зв`язку з самочинною добудовою до існуючого будинку, прибудови (літера А1) загальною площею - 27,3 кв.м., житловою площею - 13,0 кв.м. та прибудови (літера А2) загальною площею - 14,4 кв.м., і позивач просить суд визнати в порядку спадкування за нею право власності на таке майно в цілому. Відповідно до технічного паспорту (а.с.9-13) домоволодіння в [ADDRESS] складається з: житлового будинку під літерою А, прибудови під літерою А1 та прибудови під літерою А2, гаражу під літерою Е, літньої кухні під літерою Є, сараю під літерою Ж, сараю під літерою З, навісу під літерою К, вбиральні під літерою Л, криниці №, воріт, огорожі під №1-№3. При цьому рік побудови житлового будинку вказано 1935, 1991 роки, а прибудова літ А1 та літ. А2 були збудовані в 2010 році. Судом встановлено, що здійснена спадкодавцем прибудова не порушує права інших осіб, є безпечною для експлуатації і така прибудова здійснена на земельній ділянці цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" передбачено, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Наданий позивачкою звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій спірного будинку містить підтвердження про можливість надійної та безпечної експлуатації спірного нерухосого майна. Згідно звіту про оцінку майна № SY211220-001 ТОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна» від 20.12.2021 року, оціночна вартість житлового будинку (А), прибудови (літ. А1 та літ. А2) з належними до нього господарськими спорудами: гараж (літера Е), літня кухня (літера Є), сарай (літери Ж, З), навіс (літера К), вбиральня (літера Л), криниця №, ворота, огорожа №1-№3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , становить 168 525 грн.(а.с.17-29). Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою [ADDRESS] . На підставі наведеного, ст.ст.16, 321, 328, 376, 383, 1222, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved