Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка народилася та тривалий час проживала в м. Носівка Чернігівської області. Усе своє життя [PERSON] сприймала її (заявника) за рідну дочку, піклувалася про неї в дитинстві і перебувала з нею у важливі моменти. Усі родинні свята [PERSON] проводила з нею (заявником) та її матір`ю. У зв`язку із похилим віком [PERSON] і потребою у сторонній допомозі у 2009 році вони (заявник та [PERSON] ) стали проживати разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом їздили відпочивати на море, підтримували сімейні відносини як мати та дочка. У [PERSON] не було власних дітей. Вона (заявник) робила все для того, щоб [PERSON] мала все необхідне для гідного життя, готувала їжу, організовувала спільний відпочинок, забезпечувала ліками, одягом та всім необхідним. За власні кошти вона (заявник) організовувала поховання [PERSON] після її смерті. У встановлений законом строк вона (заявник) звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але не може документально підтвердити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення цього факту необхідно їй (заявнику) для того, що мати право на спадкування після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом. [PERSON] просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю починаючи з 2009 року і до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] . У судовому засіданні заявник підтримала вимоги з підстав, які зазначені у заяві, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, суть яких зводиться до того, що [PERSON] доводилася їй хрещеною матір`ю. У [PERSON] власних дітей не було, її рідний брат помер. 23 січня 2010 року [PERSON] поїхала по пенсію, потім їй (заявнику) зателефонували та повідомили, що [PERSON] потрапила в аварію та травмувалася. [INFO] [PERSON] виписали з лікарні, вона не могла нормально пересуватися у зв`язку із ушкодженням колінного суставу, вирішила переїхати проживати з будинку в літню кухню. У червні 2019 року вона (заявник) разом із [PERSON] їздили на море відпочивати. Її (заявника) чоловік помер [INFO] . 10 квітня 2023 року заявник не з`явилася у судове засідання, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У судове засідання заінтересована особа не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Суд проводить розгляд справи у відсутності заінтересованої особи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знають [PERSON] та знали [PERSON] , яка померла [INFO] , які починаючи з 2009 року і до дня смерті [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом їздили на відпочинок. [PERSON] доглядала за [PERSON] до її смерті. У зв`язку із неявкою 10 квітня 2023 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення заявника, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2010 року [PERSON] було складено заповіт, який був скасований за її заявою від 8 червня 2013 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 27). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що за заявою [PERSON] після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. було заведено спадкову справу № 1/2020, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18-26). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2009 року і по 30 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, підтримували та піклувалися один про одного, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі в їх сукупності суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують факт, який просить встановити заявник. Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. Встановлення цього факту необхідне заявнику для успадкування майна, яке належало [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved