Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.11.2020 року між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» укладено кредитний договір №201126-29045-2, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №11/06/2021-Р/М-2 від 14.06.2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». Крім того, 27.10.2020 року між позивачем та ТОВ «Лінеура Україна» укладено кредитний договір №1186023, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №ККЛУ-21042021 від 21.04.2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». 17.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №41335 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість, що виникла за договором 1186023 від 27.10.2020 року, у розмірі 27 859,00 грн. Крім того, 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис №22116 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості, що виникла за договором №201126-29045-2 від 26.11.2020 року, у розмірі 23 190,00 грн. Позивач вважає, що виконавчі написи не підлягають виконання, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчі написи такими, що не підлягає виконанню. 13.10.2022 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. 25.10.2022 року представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» відповідно до вимог ст.178 ЦПК України подав відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи відзив тим, що відповідно до договору №201126-29045-2 від 26.11.2020 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , позивач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн., строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,2% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 11.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М-1 відповідно до умов якого право вимоги за договором №201126-29045-2 від 26.11.2020 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» подало до приватного нотаріуса заяву про вчинення виконавчого напису. Таким чином, у відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису. Постановою Верховного Суду України у справі за №569/8884/17 від 14.08.2019 року міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватись лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічні висновки Верховного суду визначені в постановах №6-887цс17 від 05.07.2017 року та №137/1666/16-ц від 29.03.2019 року. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, вважаємо, виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Наведені позивачем доводи в обґрунтування позовної заяви не можуть бути підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в судове засідання не з`явився, в поданому до суду відзиві на позовну заяву просить проводити розгляд справи у його відсутність. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 17.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., винесено виконавчий напис №41335, на підставі якого, стягнуто з [PERSON] за період з 20.04.2021 року по 26.04.2021 року, невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ТОВ «Лінеура України» відступило право вимоги на підставі договору факторингу №ККЛУ-21042021 від 21.04.2021 року за кредитним договором №1186023 від 27.10.2020 року, укладеним між ТОВ «Лінеура України» та [PERSON] , у розмірі 27 859,00 грн. Заборгованість складається з: 7 000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 19 929,00 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2021 року винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О., відкрито виконавче провадження [NUMBER] про примусове виконання виконавчого напису №41335 виданого 17.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 27 859,00 грн. 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., винесено виконавчий напис №22116, на підставі якого, стягнуто з [PERSON] , боржника за договором №201126-29045-2 від 26.11.2020 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги №11/06/2021-Р/М від 11.06.2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», заборгованість за договором №201126-29045-2 від 26.11.2020 року, за період з 26.12.2020 року по 11.06.2021 року, у розмірі 22 240,00 грн. Заборгованість складається з: 4 000,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 18 240,00 грн. - простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2021 року винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О., відкрито виконавче провадження [NUMBER] про примусове виконання виконавчого напису №22116 виданого 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія ««Ріальто»» заборгованості у розмірі 23 190,00 грн. 28.10.2021 року постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О., об`єднано виконавчі провадження [NUMBER], [NUMBER] у зведене виконавче провадження [NUMBER]. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року справа №137/1666/16-ц. Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчих написів №22116 від 16.06.2021 року та №41335 від 17.05.2021 року, [PERSON] посилається на те, що при вчиненні вказаних виконавчих написів нотаріусом не перевірено безспірності вимог стягувача. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, що визначено статтею 76 ЦПК України. Отже, враховуючи вищевикладені норми, кожна особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх порушених прав, свобод або інтересів. При зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом,[PERSON] не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитними договорами на дату вчинення нотаріусом оспорюваних виконавчих написів була іншою, ніж та, яка запропонована в них до стягнення, та не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, за таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed