Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У вересні 2022 до суду із позовною заявою звернулася [PERSON] яка просила визначити, що частка у праві спільної сумісної власності за життя [PERSON] померлого [INFO] , на житловий будинок загальною площе 118, 9 кв.м., житловою площею 70,3 кв.м. розташованого за адресою: [ADDRESS] становила 1/2 її частину. Визнати за позивачкою право власності на 1/2 (одну другу) частки будинковолодіння, що складається з житлового будинку літера «А» з прибудовами літера "а", "а1", "а2", "а3" загальною площе - 118, 9 кв.м., в тому числі житловою площею - 70,3 кв.м., погрібу літера "п/а", "п/а1", гаражу літера "Б", сараю літера "Б1", убиральні "В", огорожі №1, воріт з хвірткою №2, що розташовані у [ADDRESS] . Мотивувала позовні вимоги тим, що позивачки чоловік [PERSON] та його брат [PERSON] володіли на праві спільної сумісної власності будинком та господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді частки на будинок та господарських будівель та споруд, що знаходиться за вищевказаною адресою. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на вказане майно отримала відмову з огляду на те, що частка майна померлого за життя була не визначена. З огляду на те, що [PERSON] також помер то відповідачами є його спадкоємці [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 03.10.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснити у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 21.12.2022 закрито підготовче провадження та вирішено призначити до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник не прибули. На адресу суду представник позивача адвокат Бевз О.І. надала заяву в якій просила розгляд справи здійснити у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити із підстав наведених у позові. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , частка кожного власника не була визначена. Відповідно додатку №3/112 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №200 від 04.06.1987р. житловому будинку з існуючим номером [ADDRESS] присвоєно номер 27. [PERSON] який помер [INFO] , за життя усе належне йому майно заповів своїй дружині [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON] виявила бажання отримати спадкове майно подавши відповідну заяву. Проте у частині отримання свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] їй відмовлено. Причиною відмови нотаріус зазначає те, що за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності в цілому на праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , з огляду на це неможливо встановити, яка частка житлового будинку належала померлому [PERSON] . [PERSON] заповів належне йому майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у рівних частках своїм донькам [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі згідно матеріалів спадкової справи спадкове майно прийняли. Згідно характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу домоволодіння входить: житловий будинок, прибудови, погріб, гараж, сарай, убиральня, огорожа, ворота з хвірткою. Відповідно до технічого паспорту до приміщення загальна площа приміщення складає 118,9 км.м, житлова площа 70,3 кв.м., та складається із двох приміщень, до приміщення № 1 належать: коридор площею 7 кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., кімнати площею 11,3 кв. м., кімнати площею 12,9 кв.м., санвузла площею 3,4 кв.м., до приміщення за №2 належить з тамбур площею 4,8 кв. м., коридор площею 9,7 кв.м., кухня площею 9,3 кв.м., санвузол площею 5,7 кв.м., кімната площею 12,6 кв.м., кімната площею 12,3 кв.м., кімната площею 9,1 кв. м. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суд дослідивши надані докази та пояснення сторін дійшов до висновку про те, що позивач є єдиним спадкоємцем належного майна померлого, за життя якому належало на праві спільної сумісної власності будинковолодіння. Суд вважає, що так як частка не була визначена то [PERSON] та [PERSON] користувалися майном порівно, тобто по 1/2, протилежного стороною відповідача не доведено, та це узгоджується із законом. Так як позивачка є спадкоємцем майна померлого то відповідно вона успадкувала ту частку, яка належала її чоловіку, тобто половину. Оскільки позивачка не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає за можливе взяти до уваги клопотання позивача та залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved