Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

У грудні 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати обтяження 1849079 від 06.04.2005 року, накладене Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві № 771/7 від 30.03.2005 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що при зверненні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено що в реєстрі наявне обтяження нерухомого майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами: 3222488201:01:003:5147 і 3222488201:01:003:5148, реєстраційний номер обтяження 1849079 від 06.04.2005 року, накладене Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції № 771/1 від 30.03.2005 року. У відповіді на адвокатський запит Святошинський відділ державної виконавчої служби надав відповідь зазначивши, що виконавче провадження у якому виносилась Постанова № 771/1 від 30.03.2005 року знищене у зв`язку із закінченням термінів зберігання. У той же час про позивача відсутня інформація у Автоматизованій системі виконавчих проваджень та Єдиному реєстрі боржників, у зв`зку з чим суд приходить до висновку про відсутність на сьогоднішній день відкритих виконавчих проваджень відносно позивача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с. 39-40). Враховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, наявне обтяження нерухомого майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами: 3222488201:01:003:5147 і 3222488201:01:003:5148, реєстраційний номер обтяження 1849079 від 06.04.2005 року, накладене Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції № 771/1 від 30.03.2005 року (а.с. 9). Відповідно до листа Святошинського відділу державної виконавчої служби виконавче провадження, у якому виносилась Постанова № 771/1 від 30.03.2005 року, знищене у зв`язку із закінченням термінів зберігання (а.с. 12). У той же час про позивачку відсутня інформація у Автоматизованій системі виконавчих проваджень та Єдиному реєстрі боржників, у зв`зку з чим суд приходить до висновку про відсутність на сьогоднішній день відкритих виконавчих проваджень відносно позивачки (а.с. 14). Як вбачається з витягу з державного земельного кадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами 3222488201:01:003:5147 і 3222488201:01:003:5148 належать на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 16.10.2001р. (а.с. 55-59). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність скасування арешту, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно позивачки, а тому обтяження її майна наразі є безпідставним. На підставі викладеного,

Outcome: approved