Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 21 листопада 2020 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги, не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. У них різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Це призвело до того, що протягом тривалого часу вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, сім`я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Єфремов Б.Ю. подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу без їх участі та задовольнити позов. Не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони упродовж тривалого часу не проживають як сім`я, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною 3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених нею судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, позивачем надано суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10 лютого 2023 року; договір про надання правової допомоги № 1-2023 від 27 січня 2023 року, укладений між адвокатом Єфремовим Богданом Юрійовичем та [PERSON] ; перелік послуг, розмір, порядок та строки оплати гонорару від 27 січня 2023 року та платіжну інструкцію № 155874510 від 31 січня 2023 року на суму 1500 (Одна тисяча п`ятсот) гривень, сплачених адвокату Єфремову Б.Ю. за надання правової допомоги. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1500 (Одна тисяча п`ятсот) гривень витрат на правничу допомогу адвоката. Враховуючи, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2023 року сплату судового збору відстрочено до ухвалення рішення у справі, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (Одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Outcome: approved