Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Представник заявника в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просить: - встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] у смт. Леніне Ленінського району АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України; - встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] у смт. Леніне Ленінського району АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України; - встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] у м. Сімферополь АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обгрунтування заяви представник заявника посилався на те, що в інтересах [PERSON] та [PERSON] він звернувся із заявою про встановлення факту народження дітей, а саме: дитини чоловічої статі, [PERSON] , [INFO] у смт. Леніне Ленінського району, АР Крим, Україна; дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] і смт. Леніне, Ленінського району, АР Крим, Україна; дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] у м. Сімферополь, АР Крим, Україна. Документ, що підтверджує факт народження дитини - медичні документи та свідоцтво про народження, видані на непідконтрольній території. Заявник не зверталася до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з приводу отримання відмови у проведенні реєстрації, адже відповідно до листп Верховного суду від 22.04.2021 року "Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасового окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не грунтується на положеннях чинного законодавства. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні. Підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Щодо розбіжностей у прізвищі заявниці " [PERSON] " та " [PERSON] " зазначив, що [PERSON] за окупаційними законами змінила прізвище на " [PERSON] " внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований тимчасово окупованою владою, тобто є нелегітимним та незаконним. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] одна й та ж людина. Ухвалою судді від 13.04.2023 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, у заяві про встановлення факту просили судовий розгляд провести за їх відсутності, на задоволенні вимог заяви наполягали. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі та заявлені заявником вимоги залишила на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи клопотання заінтересованої особи, в якому вони не заперечували проти заявлених заявником вимог, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЩІК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, шо мають юридичне значення. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів. У судовому засіданні із долученої до заяви копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Ленінським РВ ГУ МВС України в АР Крим 22.07.2009 року встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Калинівка Ленінського району АР Крим та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.07.2009 року. Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Ленінським РВ ГУМВС України в Криму 17.02.2006 року встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Калинівка Ленінського району АР Крим та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.02.2006 року. Із свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 12.03.2016 року Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, встановлено, що 12.03.2016 року [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] та після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку/дружині - [PERSON] / [PERSON] . Як встановлено з свідоцтва про народження серія [NUMBER] , складеного російською мовою та виданого 19.10.2016 року Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, довідки про народження №369 від 19.10.2016 року та обмінної карти, [INFO] народився [PERSON] , місце народження - смт. Леніне Ленінський район, Республіка Крим Російської Федерації; батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як встановлено з свідоцтва про народження серія [NUMBER] , складеного російською мовою та виданого 06.04.2018 року Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та обмінної карти, [INFO] народився [PERSON] , місце народження - смт. Леніне Ленінський район, Республіка Крим Російської Федерації; батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] у гр. [PERSON] народилася дівчинка, що підтверджується копією виписного епікризу від 21.11.2022 року (складеного російською мовою). Як встановлено з свідоцтва про народження серія [NUMBER] , складеного російською мовою та виданого 23.11.2022 року Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департамента запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та довідки про народження №Р-01192 від 23.10.2022, [INFO] народилася [PERSON] , місце народження - м. Сімферополь, Республіка Крим, Російської Федерації; батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану . Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Таким чином, оскільки реєстрація народження дітей в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дітей, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника заявника про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтва про їх народження. Відповідно до ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved