Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , встановити позивачу порядок спілкування з донькою за запропонованим ним у позові графіком. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 2011 року по 2019 рік позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] .. Після розлучення, відповідачка перешкоджає позивачу у спілкування з дитиною, не дає бачитися з донькою, не відповідає на дзвінки. Всі намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, його права як батька порушуються, тому вимушений був звернутися до суду із даною позовною заявою. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року відкрито провадження у справі справу призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.04.2021 року відкрито провадження у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. 21.04.2022 року зазначена цивільна справа була направлена до Ленінського районного суду м. Полтави, у зв`язку зі зміною територіальної підсудності судових справ, відповідно до розпорядження Голови Верховного суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 року. Однак цивільна справа в провадження Ленінського районного суду м. Полтави не приймалась. Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 року № 65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23.11.2022 року відновлено територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова. 12.12.2022 року справу повернуто з Ленінського районного суду м. Полтави до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного вирішення справи не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Представник Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутністю. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] не визначилися з порядок участі позивача у спілкування та вихованні доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з сином. Згідно з ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.03.2023 №123 вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , але на те5перішній час, зі слів батька, мати з дитиною мешкають за межами України. [PERSON] на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, надає матеріальну допомогу на утриманні дитини, мешкає за договором оренди за адресою: [ADDRESS] , де створені умови для перебування малолітньої дитини Згідно висновку Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.03.2023 № 123 вважає за доцільне встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши час: щосереди з 18.00 годин до 20.00 годин, щонеділі з 11.00 годин до 20.00 годин, а також спілкування засобами телефонного зв`язку. Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Виходячи із системного аналізу ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини,ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 17.03.2023 № 123 та виходячи з інтересів дитини суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід встановити порядок участі позивача у вихованні та спілкування з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , визначивши час: щосереди з 18.00 годин до 20.00 годин, щонеділі з 11.00 годин до 20.00 годин, а також спілкування засобами телефонного зв`язку та іншими технічними засобами, проводити відпустку разом з дитиною не менше двох тижнів на рік. Усі зустрічі батька з дитиною відбуваються за згодою малолітньої дитини. Саме такий порядок участі у вихованні дитини забезпечить рівність прав батьків, що забезпечить гармонійний розвиток та належне виховання дитини з урахуванням, перш за все, інтересів дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання доньки. Водночас суд зауважує, що в подальшому, з урахуванням вікових особливостей дитини та її потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України..

Outcome: partial