Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

17.03.2023 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Добротвірської селищної ради, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія І -ЛВ № 073396, виданий 21.08.2001 на ім`я [PERSON] , належить гр. [PERSON] та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно: земельні ділянки загальною площею 2,3793 га (земельна ділянка [NUMBER] , площею 1,9383 га, земельна ділянка [NUMBER] , площею 0,4410 га , що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старояричівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії І-ЛВ № 073396, виданого гр. [PERSON] 21.08.2001 на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 19.07.2001 № 379р.; земельна ділянка загальною площею 0,48074га, що надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення ОПГ, в с.Сілець, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії II-ЛВ № 089915, виданого гр. [PERSON] 13.11.2001р. на підставі рішення виконавчого комітету Сілецької сільської ради від 30.08.2000р. №40; житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] який належить померлому [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право власності серія [NUMBER] вид. 07.03.2006р. Сілецькою сільською радою на підставі рішення Сілецької сільської ради № 29 від 28.12.2005р. Ухвалою суду від 20.04.2023 відкрито загальне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.02.2005р., серія [NUMBER] , видане Сілецькою сільською радою. Факт родинних відносин з позивачкою підтверджується її свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] виданого 02.12.1995 Сілецькою сільською радою, з дівочим прізвищем « [PERSON] »; зміна її прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » пояснюється свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 01.05.1999, виданого Сілецькою сільською радою; свідоцтвом про народження матері позивачки [PERSON] , серія [NUMBER] виданого 05.05.1951 Сілецькою сільською радою; зміна прізвища матері позивачки з дівочого « [PERSON] » на « [PERSON] » пояснюється свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 10.09.1977, виданого Сілецькою сільською радою. З матеріалів справи видно, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 2,3793 га (земельна ділянка [NUMBER] , площею 1,9383 га, земельна ділянка [NUMBER] , площею 0,4410 га , що надані дляведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старояричівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії І-ЛВ № 073396, виданого гр. [PERSON] 21.08.2001р. на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 19.07.2001р. № 379; земельна ділянка загальною площею 0,48074 га, що надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення ОПТ, в с.Сілець, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії II-ЛВ № 089915, виданого гр. [PERSON] 13.11.2001р. на підставі рішення виконавчого комітету Сілецької сільської ради від 30.08.2000р. №40; житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , який належить померлому [PERSON] на підставі дубліката свідоцтва про право власності серія [NUMBER] вид. 07.03.2006р. Сілецькою сільською радою на підставі рішення Сілецької сільської ради № 29 від 28.12.2005р. Судом встановлено, що при видачі державного акта серія 21.08.200, допущено описку в прізвищі власника та замість правильно « [PERSON] » вписано з опискою « [PERSON] ». Як видно з матеріалів справи, за життя від імені [PERSON] , складався заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Сілецької сільської ради М.Слупська, 29.05.2003, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося заповів позивачці. Дружина спадкодавця - [PERSON] , померла [INFO] . Донька спадкодавця, мати [PERSON] - [PERSON] , померла. Такі розбіжності в прізвищі перешкоджають позивачу оформити право на спадкове майно. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.п. 4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу вимог п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, поскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved