Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

13 лютого 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням (житловим будинком), розташованим за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 24-25). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 13.03.2023 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с .33). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Клопотань, заперечень та заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В повідомленнях про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду 30.03.2023 року, зазначено що отримані поштові відправлення за довіреністю, а не особисто (а.с.37-40). Згідно адресної довідки Великорублівської сільської ради Полтавської області від 06.10.2022 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 20-23). При цьому, відповідно до оголошення Котелевського районного суду Полтавської області від 28.03.2023 року виклик відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 36). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, але не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідачі не подали відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідачі фактично відмовилися від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення). Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності та вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 2/3 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 17 лютого 2021 року та витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно від 20.02.2021 року (а.с. 8-10). Відповідно до акту обстеження домоволодіння, яке належить [PERSON] у, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідченого 06.10.2022 року депутатами Великорублівської сільської ради значиться такий склад сім`ї (зареєстровані): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, фактично не проживають за вказаною адресою з 2006 року і по даний час (а.с. 11-12). Згідно обгрунтування позову позивачем, відповідачі 2006 року не беруть участі в утриманні та обслуговуванні житла, комунальні та інші послуги по утриманню житлового будинку не сплачують. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачі у житловому будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутні більше одного року , не сплачують витрати за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню господарства та не приймають участі у спільному побуті, то вони вважаються такими особами , що втратили право користування ним. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved