Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Сафарі Плюс» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.11.2022 позивач передала ТОВ «Сафарі Плюс», а останнє прийняло грошові кошти в сумі 190000 грн. Крім цього, відповідно до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 15.12.2022 позивач передала ТОВ «Сафарі Плюс», а останнє прийняло грошові кошти в сумі 200000 грн. Відповідач позику за вищевказаними договорами у сумі 390000 грн. не повернув, через що позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. В позовній заяві позивач просила суд стягнути на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сафарі Плюс» заборгованість за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 30.11.2022 у сумі 190000 грн. та заборгованість за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 15.12.2022 у сумі 200000 грн., на загальну суму 390000 грн та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 відкрито провадження у справі. (а.с. 14) До суду надійшов відзив, в якому представник відповідача ТОВ «Сафарі Плюс» - адвокат Сувалов В.О. позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача ТОВ «Сафарі Плюс» - адвокат Сувалов В.О. позовні вимоги визнав в повному обсязі. Пояснив, що відповідач ТОВ «Сафарі Плюс» зобов`язався достроково, до 01.01.2023 повернути позивачу позику у повному обсязі. Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 30.11.2022 позивач передала ТОВ «Сафарі Плюс», а останнє прийняло грошові кошти в сумі 190000 грн. Фінансова допомога надається строком до 29.11.2023 та є обов`язковою для повернення. (а.с. 3) Крім цього, відповідно до договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 15.12.2022 позивач передала ТОВ «Сафарі Плюс», а останнє прийняло грошові кошти в сумі 200000 грн. Фінансова допомога надається строком до 14.12.2023 та є обов`язковою для повернення. (а.с. 40) Судом встановлено, а сторонами не оспорювавалася обставина, що відповідач отримав кошти за вказаними вище договорами, та згідно з поясненнями представника відповідача [PERSON] , які підтримала позивач, ТОВ «Сафарі Плюс» зобов`язалося достроково, до 01.01.2023 повернути позивачу позику за вказаними вище договорами у повному обсязі, тобто в сумі 390000 грн., проте кошти повернуті не були. Положеннями\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності з\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 № 6-63цс13, вказано, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідно до вимог\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає, що надані позивачем договори про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 30.11.2022 та від 15.12.2022 є належними письмовими доказами укладення між сторонами договорів позики в указаних в договорах сумі. Вони підтверджують як їх укладення, так і умови договору, суму позики, зобов`язання її повернення. Відповідачем не заперечується факт отримання коштів за вказаними договорами. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд дійшов висновку, що сторони уклали договори позики, відповідачем отримана сума коштів у позику, однак отримана сума не повернута позивачу і до цього часу, а тому на користь позивача слід стягнути борг за договорами позики у сумі 390000 грн. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3900 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст.\~510,\~524-527,\~530,\~533,\~553-554,\~610,\~612,\~625,\~1046,\~1047,\~1049,\~1050 ЦК України,

Outcome: approved