Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

06.12.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 7583,56 грн., яка складається з основної заборгованості в сумі 6074,46 грн., пені в сумі 1509,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2940,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2020 між ТОВ «Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат» та [PERSON] укладено договір про надання послуг №07/02/20-ГР. Згідно пункту 2.1. вказаного Договору позивач надає замовнику послуги охорони, а саме приймає під реагування на ПЦС «Об`єкт» відповідача. За умовами Договору, вартість наданих послуг в місяць за один Об`єкт складає 250 грн., оплата за послуги здійснюється відповідачем щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача. Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і укладається до 31.12.2020 включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, то Договір вважається продовженим Сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. В порушення умов договору, відповідач не оплачує послуги охорони, у зв`язку з чим за період з травня 2020 року по 05 серпня 2022 року за ним утворилася заборгованість, яка становить 7583,56 грн., яка складається з основної заборгованості в сумі 6074,46 грн. та пені у вигляді подвійної ставки НБУ у сумі 1509,10 грн. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою\~ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 07 лютого 2020 року між ТОВ «Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат» та [PERSON] укладено договір про надання послуг за № 07/02/20-ГР (а.с.10-13). Згідно пункту 2.1. вказаного Договору ТОВ «Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат» надає, а Замовник приймає та своєчасно оплачує послуги з централізованої охорони об`єкта. Замовник передає, а Виконавець приймає під охорону на ПЦС «Об`єкт» Замовника на період надання послуг за цим договором. У Додатку №1 до Договору зазначено перелік «Об`єктів», що знаходяться під спостереженням ПЦС: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] та квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). В подальшому, додатковою угодою №1 сторони виклали в новій редакції Додаток №1 до договору (а.с.15), при цьому перелік «Об`єктів» не змінився. Пунктом 3.1. Договору визначено, що вартість наданих послуг в місяць за один Об`єкт складає 250,00 грн. Відповідно до п.3.2. Договору оплата за послуги позивача здійснюється відповідачем щомісячно не пізніше 10-го числа кожного поточного місяця за такий місяць надання послуг, шляхом перерахування грошових коштів на банківських рахунок позивача і не залежить від фактичного часу охорони об`єкта протягом кожного окремого місяця. Пунктом 8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами і укладається до 31 грудня 2020 року включно. У разі, якщо за один місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, то Договір вважається продовженим Сторонами на тих же умовах на кожні наступні роки. Сторони мають право достроково розірвати Договір за додатковою угодою між собою. ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» з початку строку дії Договору надавало послуги, визначені у п.п.2.1.Договору, однак відповідач [PERSON] , починаючи із травня 2020 року припинив виконувати свої договірні зобов`язання щодо оплати наданих послуг, що не спростовано відповідачем в ході розгляду цієї справи. 10.11.2022 ТОВ «Агентство комплексної безпеки охоронна фірма Фрегат» на адресу відповідача направило претензію про неналежне виконання зобов`язань за договором разом з актом наданих послуг. Однак, дана претензія залишилась не виконаною (а.с.19-20). Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (у розмірі не менш тої, що діяла в період, за який нараховується пеня) за кожний день прострочення платежів, за весь період такого прострочення. При цьому нарахування пені та вимоги щодо її сплати не обмежуються певним строком. Так, згідно акту надання послуг ТОВ «Агентство комплексної безпеки - охоронна фірма Фрегат» загальна вартість виконаних робіт станом на серпень 2022 року склала 6074,46 грн. (а.с.18). Крім того, за порушення умов договору, позивачем нараховано пеню у вигляді подвійної ставки НБУ, за період з червня 2022 року по листопад 2022 року в розмірі\~ 1509,10 грн. (а.с.6). Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний Договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, зобов`язання мають виконуватися в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (штраф,пеня) (ст. 546 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором про надання послуг охорони та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В даному випадку відповідач не заявляв про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не надав суду відповідних доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копія договору про надання правової допомоги від 30.11.2022, укладеного між адвокатом Жупинським М.А. та позивачем, акт виконаних робіт від 30.11.2022, згідно якого розмір винагорода адвоката на надані послуги (складання та подання цього позову до суду) складає 2940 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №20/03 від 24.01.2023 позивач оплатив послуги адвоката у сумі 2940 гривень. Враховуючи складність справи, кількість і зміст поданих представником позивача процесуальних документів, суд, з урахуванням вимог співмірності і розумності, вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 2940 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2481 грн., які позивач поніс при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного і

Outcome: approved