Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , уточнивши яку 20.02.2023 року, просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів визначеного рішенням суду від 07 серпня 2017 року по справі 211/1582/17 та стягнути з [PERSON] та користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає на те, що позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] на утримання якої рішенням суду від 07 серпня 2017 року у справі № 211/1582/17 призначено стягнення аліментів в розмірі 850 гривень з подальшою індексацією. Станом на грудень 2022 року розмір виплат становить 1305 грн. з урахуванням індексації, який є меншим за необхідний для дитини. Дитина росте, потребує одягу, повноцінного харчування, тощо, та цієї суми не достатньо. Раніше відповідач надавав додаткову допомогу у придбанні одягу, взуття, харчування, однак тривалий час її не надає, хоча має дохід та не має інших неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим, вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року, по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] , 07.04.2023 року подала до суду, зареєстровану в канцелярії, письмову заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 48). Відповідач [PERSON] , 22.03.2023 року подав до суду, зареєстровані в канцелярії, письмові пояснення, в яких фактично позовні вимоги визнав, просить суд їх задовольнити в розмірі визначеному законом. Враховуючи наявність заяв від сторін по справі, суд вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів та доказів. На підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 09 грудня 2009 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4), у сукупності з відомостями з відомостями вказаними у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02 липня 2020 року за зверненням [PERSON] (а.с. 13), свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 11 листопада 2011 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 3), копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 09 грудня 2009 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4), встановлено, що позивач є матір`ю та відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року у справі № 211/1582/17 (провадження № 2/211/1286/17) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, постановлено стягнути аліменти з [PERSON] (відповідача по справі) на користь [PERSON] (позивача по справі) на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень 00 копійок. Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 181 ЦПК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 181 ЦПК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При цьому, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд керується принципом «з максимально можливим урахуванням інтересів дитини» (ч. 8 ст. 7 СК України). Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, відповідно до положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача визначеного рішенням суду до стягнення на її користь на утримання спільної неповнолітньої дитини, з твердої грошової суми яка, як встановлено судом, становить 850 грн. 00 коп. на 1/4 частину від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, як зазначає позивач, розмір аліментів, який вона отримує на дитину з урахуванням його індексації, становить 1305 грн. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум встановлений на дитину віком від 6 до 18 років на місяць, становить - 2833 гривні. Отже, на дату розгляду даної справи судом, положень абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину на місяць не може бути меншим за суму у 2833 грн., проте, як встановлено розмір аліментів визначений рішення суду є значно меншим. Матеріали справи не містять даних та доказів, які б свідчили на неможливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини у розмірі про який просить позивач, або на наявність інших обставин, які б могли бути враховані судом під час вирішення даної справи та вплинути на зміну розміру аліментів про яку просить позивач (ч. 1 ст. 182 СК України). Враховуючи вищевикладене, відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відсутність доказів, які б спростовували можливість відповідача сплачувати аліменти на дитину в розмірі який просить позивач: 1/4 частки його заробітку (доходу) суд дійшов висновку, що вимога позову про зміну розміру аліментів раніше визначених рішенням суду від 07 серпня 2017 року у справі № 211/1582/17 (провадження № 2/211/1286/17), у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили, що також визначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, положеннями ст. 430 ЦПК України не визначено допущення до негайного виконання судового рішення в разі зміну способу або розміру аліментів визначеного раніше рішенням суду. Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Враховуючи висновки суду про задоволення позову, положення п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved