Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів,\~у якому\~просив суд\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача пеню за\~прострочення сплати\~аліментів на\~утримання дітей\~у розмірі 187771,23 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до судового наказу Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.07.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.06.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний судовий наказ стягувачем було пред`явлено до примусового виконання. Незважаючи на наявність судового наказу відповідач безпідставно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей у визначеному судом розмірі Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №62760189, наданого державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) станом на 30.09.2022 сукупний розмір заборгованості [PERSON] по аліментах становить 187771,23 грн. Позивач вважає, що оскільки згідно розрахунку державного виконавця сукупний розмір заборгованості з червня 2020 року по жовтень 2022 року, на яку нараховується пеня, складає 187771,23 грн., тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментах, [PERSON] як одержувач аліментів має право відповідно до ч. 1 ст. 196 СК україни на стягнення з відповідачки 187771,23 грн. пені. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Лещенко С.В. в судове засідання не з`явилися, проте адвокат надіслала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у відсутність позивача та у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12, 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони є батькаминеповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторних свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 14-16). Відповідно до судового наказу Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.07.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23.06.2020 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10-11). Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), виконавче провадження №62760189 і боржнику [PERSON] державним виконавцем нарахована заборгованість по аліментах по виконавчому провадженню №62760189 станом на 30.09.2022 у загальному розмірі 187771,23 грн. (а.с. 6-7). Правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають сімейним, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Сімейного кодексу України щодо визначення прав і обов`язків матері, батька і дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом та особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів щодо належного виконання зобов`язання. Отже, головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів як в твердому грошовому виразі, так і в частині доходу (заробітної плати) платника. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не сплачує аліменти відповідно до судового наказу Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.07.2020 (не здійснено жодного платежу), що стверджується розрахунком заборгованості головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Літвінової М.В. (а.с. 6-7). Тому суд прийшов до висновку про наявність вини відповідача [PERSON] у виникненні заборгованості за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки остання будучи зобов`язаною в силу закону та судового рішення сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей даний обов`язок не виконує належним чином. Разом з тим, судом по справі не встановлено обставин щодо злісного ухилення відповідачкою від сплати аліментів, відповідного належного матеріального становища відповідачки, стану її здоров`я, інших істотних осбтавин, що мають значення і позивачем не доведено суду ці обставини належними доказами, які дають підстави для стягнення з відповідачки пені у розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментах. За вказаних обставин, враховуючи вимоги ст. 196 СК України, згідно з якими неустойка стягується в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення залежно від кількості днів у місяці, суд вважає за необхідне навести власний розрахунок неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з 23.06.2020 року по 30.09.2022 року: Червень 2020\~року -\~1355,73\~грн.\~х 1%\~х 8 дн. = 108,46 грн.; Липень 2020 року 5653,00 грн. х 1 % х 31 дн. = 1752,43 грн.; Серпень 2020 року - 5653,00 грн. х 1 % х 31 дн. = 1752,43 грн.; Вересень 2020 року 5653,00 грн. х 1% х 30 дн. = 1695,90 грн.; Жовтень 2020 року 6157,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1908,83 грн.; Листопад 2020 року - 6157,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1847,25 грн.; Грудень 2020 року - 6157,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1908,83 грн. Січень 2021 року 5811,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1801,57 грн.; Лютий 2021 року 5811,50 грн. х 1% х 28 дн. = 1627,22 грн.; Березень 2021 року - 5811,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1801,57 грн.; Квітень 2021 року 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн.; Травень 2021 року 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Червень 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн.; Липень 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Серпень 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Вересень 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн.; Жовтень 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Листопад 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн.; Грудень 2021 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн. Січень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Лютий 2022 року 6359,50 рн. х 1% х 28 дн. = 1780,66 грн.; Березень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Квітень 2022 року 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн.; Травень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Червень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн.; Липень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Серпень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 31 дн. = 1971,45 грн.; Вересень 2022 року - 6359,50 грн. х 1% х 30 дн. = 1907,85 грн. Таким чином, розмір неустойки за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем [PERSON] за період з 23 червня 2020 року по 30 вересня 2022 року складає в загальному розмірі 51054,60 грн. На підставі вище викладеного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 23 червня 2020 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 51054,60 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 27,19%), тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в сумі 510,55 грн. пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial