Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням прийнятих судом уточнень, просило стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.01.2019 року по 31.01.2022 року. Позов мотивований тим, що відповідачі є споживачами послуг теплопостачання. Відповідачі від своїх зобов`язань ухиляються, а саме вчасно не здійснюють оплату послуг, хоча користуються послугами позивача. Оскільки відповідачі за отримані послуги сплачували несвоєчасно та неналежним чином, утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, та яку позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь. Рух справі висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 13.04.2023 року від уповноваженого представника позивача Маркевич Я.С. до матеріалів справи надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. 07.02.2023 року від відповідачки через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона надала до матеріалів справи копію квитанції про сплату 03.02.2023 року КП "ХТМ" 40000,00 грн. боргу за надані послуги за опалення та гарячу воду, а також просила суд застосувати до нарахованої заборгованості строк позовної давності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за адресою: [ADDRESS] . Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 30, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання, яка, з урахуванням поданих стороною позивача 20.03.2023 року уточнень, за період з 01.01.2019 року по 31.01.2022 року складає 39456,36 грн. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у наданому позивачем розрахунку, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачам послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачами оплати. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду 26.12.2022 року з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за період з 01.02.2016 року по 31.01.2022 року. Тобто, частина позовних вимог стосується стягнення заборгованості з період, щодо якого сплив строк позовної давності, а саме з 01.02.2016 року по 25.12.2019 року. 03.02.2023 року відповідачкою [PERSON] після подання позивачем позову до суду та отримання відповідачкою копії позовної заяви було сплачено КП "ХТМ" 40200,00 грн. заборгованості за опалення та гарячу воду, про що повідомлено сторону позивача. Також, 07.02.2023 року [PERSON] надала до матеріалів справи копію квитанції №7 від 03.02.2023 року та просила суд застосувати до нарахованої заборгованості позовну давність. 20.03.2023 року КП "ХТМ" надало до матеріалів справи уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за період з 01.01.2019 року по 31.01.2022 року в розмірі 39456,36 грн. Як зазначалось вище, відповідачкою [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності. Крім того, [PERSON] добровільно 03.02.2023 року сплатила заборгованість за теплопостачання в межах строку позовної давності в сумі 40200,00 грн. З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що відповідачкою сплачено 40200,00 грн. заборгованості за надані позивачем послуги після звернення КП "ХТМ" до суду із зазначеним позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в зазначеному вище обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на те, що відповідачкою сплачено суму заборгованості після звернення позивача з цим позовом до суду, з відповідачів належить стягнути суму судового збору, пропорційно до суми позовних вимог, заявленої позивачем в межах строку позовної давності (39456,36 грн.), що складає 1351,59 грн. (39456,36 грн. х 2481 грн. / 72426,89 грн. = 1351,59 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: dismissed