Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

27.06.2022 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа ТБ «Катеринославська» про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу кв. [ADDRESS] , укладений на товарній біржі «Катеринославська» та зареєстрований за реєстровим № 0238-Н від 24.12.1997р., визнати за [PERSON] право власності на кв. [ADDRESS] . В обґрунтування вказує, що 24.12.1997 між позивачем та відповідачами на Товарній біржі\~«Катеринославська» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0238-Н, а саме: квартири [ADDRESS] . Продаж нерухомості відбувся за ціною 16592 грн., дана сума була сплачена позивачем відповідачу, квартира з ключами передана в розпорядження покупцю, де він зареєстрував місце проживання. Оскільки договір було укладено 29.07.1997 року вважає, що така угода не підлягає нотаріальному посвідченню, але є дійсною . Однак через зміни законодавства на цей час через відсутність нотаріального посвідчення договору на цей час неможливо розпорядитись належною квартирою. Ухвалами Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2022 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.08.2022, в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.08.2022 відкладено розгляд справи на 16.09.2022. Ухвалою суду від 16.09.2022 закрито підготовче судове засідання, призначено судовий розгляд на 07.10.2022. 07.10.2022 розгляд справи відкладено на 09.11.2022. 09.11.2022 розгляд справи відкладено на 16.12.2022. 19.12.2022 справу знято з розгляду на 31.01.2023. 31.01.2023 справу знято з розгляду на 15.03.2023. 15.03.2023 розгляд справи відкладено на 18.04.2023. Ухвалою суду від 18.04.2023 призначено заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Товарної біржі «Катеринославська» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 24.12.1997 між позивачем та відповідачами на Товарній біржі\~«Катеринославська» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0238-Н, а саме: квартири [ADDRESS] на Товарній біржі «Катеринославська», а.с.8. Відповідно реєстраційного посвідчення КП Криворізьке БТІ, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 24.12.1997 року Товарною біржею «Катеринославська», реєстраційний номер № 005/0238-Н (а.с.9). Позивач проживає і зареєстрована за вищевказаною адресою, а.с.27. Згідно звіту незалежної оцінки квартири [ADDRESS] , вартість квартири складає 91000 грн.,а.с.11. Оцінка суду. Згідно ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 4 Закону Україну «Про товарну біржу», яка діяла на момент виникнення правовідносин з укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, товарна біржа забезпечує, зокрема, створення умов для проведення біржової торгівлі; надання членам і відвідувачам біржі організаційних та інших послуг створення умов для проведення біржової торгівлі. За\~ст. 9 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент виникнення правовідносин з укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, член товарної біржі має право сам або через свого представника: здійснювати біржові операції на біржі та одержувати за це винагороду; брати участь у вирішенні питань діяльності біржі, обирати і бути обраним до її керівних органів; здійснювати всі управлення, що випливають із сплати пайового або вступного внеску; користуватися всіма послугами біржі. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. За змістом ст. ст.8,\~128,153 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорі даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно буди досягнуто згоди. Так, право укладати договори купівлі-продажу і реєструвати їх на товарній біржі передбачено ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10 грудня 1991 року, згідно ч. 2 цієї статті, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Положеннями\~ст. 47 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року) передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю погодили усі істотні умови в тексті біржового договору, всі зобов`язання за цим договором сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу і виконання умов укладеного договору ніким не оспорюється. Відповідно до діючого на час укладення договору законодавства, зокрема\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», даний договір був зареєстрований на Придніпровській товарній біржі (Криворізька філія) і не підлягав нотаріальному посвідченню, водночас відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири перешкоджає позивачу у здійсненні права розпорядження своїм майном. У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Оскільки сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, договір купівлі-продажу нерухомого майна не визнавався недійсним, позивач набув право власності на спірний об`єкт нерухомості і правомірно володіє ним, нотаріальне посвідчення договору на цей час неможливо - тому порушене право позивача на власність підлягає захисту шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого 24.12.1997 року на Товарній біржі\~«Катеринославська» відповідно, який зареєстрований під № 0238-Н. Щодо інших позовних вимог слід зазначити таке. У відповідності до\~ст. 128 ЦК Української РСР, який діяв на момент набуття позивачем нерухомого майна, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. В силу\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначені положення закону узгоджуються з роз`ясненнями пункту 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, відповідно до якого власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, згідно ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав", державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; З огляду на викладене, відсутність доказів невизнання права відповідачами і можливість державної реєстрації права власності на підставі судового рішення про визнання довогору дійсним - позовні вимоги про визнання права власності на квартиру є необгрунтованими та до задоволення не підлягають.

Outcome: partial