Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У грудні 2021 року АТ«Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в котрому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 26.04.2019 року у розмірі 12387,48 грн. станом на 14.09.2021 року та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 38). 19.04.2022 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до АТ«Універсал Банк», в котрому просила визнати недійсним Договір про надання банківських послуг №б/н від 26.04.2019 року, укладений між нею та АТ «Універсал Банк». Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2022 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до АТ «Універсал Банк» про визнання договору недійсним, об`єднано із первісним позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в одне провадження. (а.с. 73). 25.05.2022 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська постановлено ухвалу, котрою позовну заяву АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 83). В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 26.04.2019 року вона нібито звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 26.04.2019 року. В Анкеті-Заяві зазначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору вона, [PERSON] , нібито підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та отримала їх примірники у мобільному додатку. На підставі вказаного договору вона нібито отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Для укладання зазначеного Договору нею, позивачем, надано Банку паспорт та ідентифікаційний код платника податків. Однак, вона, позивач заперечує існування договірних відносин з відповідачем, виходячи з такого. 24.04.2019 року, близько 07 год. 00 хв., у неї було викрадено паспорт громадянина України на її ім?я серії [NUMBER] , виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 11.04.2011 року. Факт крадіжки паспорта мав місце в маршрутному таксі №76 під час руху від вул. Калинова до вул. Шевченко в м.Дніпрі. Дізнавшись про укладання невідомою особою кредитного договору з АТ «Універсал Банк», вона звернулась до органу досудового розслідування - підрозділу дізнання Відділення поліції №2 Дніпровського районного управління поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. За даним зверненням 03.11.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за номером кримінального провадження 12021046660000486. У зв`язку з зазначеним, позивач просила визнати недійсним Договір про надання банківських послуг №б/н від 26.04.2019 року, укладений між нею та АТ «Універсал Банк». Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2022 року по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с 84). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2022 року провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням із експертної установи матеріалів справи без висновку експерта (а.с. 86). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2022 року витребувано в АТ «Універсал Банк» оригінал анкети-заяви до договору про надання банківських послуг [PERSON] від 26.04.2019 року для забезпечення проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 90). 03.10.2022 року на адресу суду від представника АТ «Універсал Банк», Мєшніка К.І. , на виконання ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2022 року надійшла заява про надання доказів з оригіналом Анкети-заяви від 26.04.2019 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2023 року провадження у справі поновлено у зв`язку з поверненням із експертної установи матеріалів справи з висновком експерта (а.с. 103). Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, в котрій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Просила розподілити судові витрати відповідно до закону і стягнути з відповідача на її користь витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву. Про розгляд справи належним чином повідомлений. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до кредитного договору від 26.04.2019 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . В Анкеті-Заяві зазначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого позивач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та отримала їх примірники у мобільному додатку. На підставі вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Для укладання зазначеного Договору позивачем надано Банку паспорт та ідентифікаційний код платника податків. Однак, позивач заперечує існування договірних відносин з відповідачем. Як зазначає позивач, 24.04.2019 року, близько 07 год. 00 хв., у неї було викрадено паспорт громадянина України на ім?я [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 11.04.2011 року. Факт крадіжки паспорта мав місце в маршрутному таксі №76 під час руху від віл. Калинова до вул. Шевченко в м.Дніпрі. 03.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська (справа №202/6632/21) до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за номером кримінального провадження 12021046660000486 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Згідно висновку експерта №2966-11 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №202/7831/21 від 06.12.2022 року підпис від імені [PERSON] , що розміщений в графі «Клієнт» анкети-заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» від 26.04.2019 року - виконаний не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 97-98). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦПК України визначає підстави для визнання правочинів недійсними. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. У відповідності до положень статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до положень статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. В той же час, згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як визначає стаття 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Враховуючи висновок експерта №2966-11 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №202/7831/21 від 06.12.2022 року, в котрому зазначено, що підпис від імені [PERSON] , що розміщений в графі «Клієнт» анкети-заяви до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» від 26.04.2019 року - виконаний не [PERSON] , а іншою особою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при зверненні до суду з позовною заявою [PERSON] , як споживач, була звільнена від сплати судового збору відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» і позов [PERSON] задоволено, з АТ «Універсал Банк» на користь держави підлягає сплаті судовий збір у розмірі 992,40 грн. Стосовно вирішення питання про відшкодування позивачу витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи слід зазначити наступне. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що гідно Акту №2966-22 здачі-приймання висновку експерта №2966-22 за ухвалою від 25.05.2022 року по цивільній справі №202/7831/21 загальна вартість проведення експертизи становить 9060,90 грн. Вказана сума сплачена позивачем двома платежами згідно квитанції 0.0.2758346273.1 від 29.11.2022 року (сума 4060,00 грн.) та квитанції 2.2.2733427556.1. від 08.11.2022 року (сума 5000 грн.). З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених та документально підтверджених витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи грошові кошти у розмірі 9060,90 грн.

Outcome: approved