Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь: 1) матеріальний збиток у вигляді недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 14 208,81 грн.; 2) інфляційне збільшення суми невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 1816,63 грн.; 3) 3% річних нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 630,41 грн., за період з 17.06.2020 року по 08.12.2021 року включно; 4) пеню нараховану на суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 2904,83 грн., за період з 17.06.2020 року по 08.12.2021 року включно; 5) пеню, інфляційне збільшення суми основного боргу та 3% річних нараовувати до стягнення на суму 14 208,81 грн., за період починаючи з дати прийняття рішення суду до моменту повного виконання рішення; 6) понесені витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 2500,00 грн.; 7) моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.09.2019 між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3929394, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що есплуатують автомобіль «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] . 13.11.2019 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом). В результаті даної ДТП належний позивачу на праві власності, автомобіль «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, тобто було завдано матеріального збитку. Вказує, що відповідно до Звіту №2876 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23.03.2020 року, складного на замовлення ТОВ «СЗУ Україна», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , без урахування ПДВ у результаті пошкодження в ДТП становить 4956,58 грн.. Вказана сума була сплачена відповідчем на рахунок позивача. Зазначає, що звернулась до офіціного дилеру ТОВ «ВІДІ-Пауер» для здійснення відновлювального ремонту, де було виставлено рахунок № ПАсС-0005702 від 26.03.2020 року на суму 25 017,76 грн.. Звернувшись до страхової компанії із заявою про доплату страхового відшкодування, відповідач повідомив позивача, що у разі надання Акту вонаних робіт та платіжних документів, що підтвердять факт оплати ремонту траснпортного засобу на СТО ТОВ «ВІДІ-Пауер», розмір страхового відшкодування буде переглянуто з врахуванням ПДВ та розцінок даної СТО. Зазначає, що складений оцінювачем [PERSON] Звіту №2876 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23.03.2020 року, не може бути прийнятий як належни і допустимий доказ розміру завданої позивачу шкоди, оскільки експерт не є атестовани судовим еспертом. Згідно наданого позивачем висновку № 1-08/11 від 08.11.2021 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, виконаного судовим експертом Укрїнського центру судових експертиз Таракановим Ю.Ю., матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 13.11.2019 року, станом на дату ДТП становить 17 323,93 грн., в т.ч. ПДВ на замінні складові та матеріали: 1879,32 грн.. Крім того, з огляду на виплату відповідачем страхового відшкодування не в повному обсязі зі страхової компанії на користь позивача підлягає стягненню інфляційні витрати на загальну суму 1816,63 грн., 3 % річних на загальну суму 630,41 грн. та пеня на загальну суму 2904,83 грн. Посилаючись на викладене, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.08.2021 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27.10.2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що 17.09.2019 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3929394, предметом якогор є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] . Зазначає, що згідно повідомлення про ДТП (Європротокол), 13.11.2019 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю траснпортного засобу останній «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] та транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] 14.11.2019 року до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з письмовими поясненнями про обставини настання ДТП. Зазначає, що 18.03.2020 року до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, письмовими поясненнями про обставини настання ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування. Вказує, що того ж дня працівником ПАТ «СК «Українська страхова група» у присутності [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим було складено акт огляду транспортного засобу № [NUMBER] (дефектна відомість), який був підписаний сторонами без жодних заперечень. 20.03.2020 року додатково у присутності [PERSON] було проведено огляд транпсортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим було складено акт огляду транспортного засобу, який був підписаний сторонами. Вказує, що згідно Акта огляду транспортного засобу від 20.03.2020 року, автомобіль «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] мав пошкодження, які не пов`язані з ДТП, а саме: двері задні праві (пошкодження ЛФП), накладна арка колеса заднього правого, диски колісні задні праві, передній лівий, бампер передній (пошкодження ЛФП). Відповідно до Звіту № 2876 від 23.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносута без урахування ПДВ складає 4 956,58 грн.. 16.06.2020 року ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 4 956,58 грн. на банківський рахунок [PERSON] .. Відповідно до висновку експерта № 3-30/09 від 30.09.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу складає 21 286,66 грн. з ПДВ в той час як без ПДВ становить 17 738,88 грн.. Крім того, позивачкою не було надано доказів оплати проведення ремонту транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] у особи, яка є платником ПДВ, у зв`язку з чим у ПАТ «СК «Українська страхова група» не виникають обов`язки по відшкодуванню даного податку потерпілій особі. У зв`язку з чим з ПАТ «СК «Українська страхова група» не може бути стягнуто ПДВ в розмірі 3547,78 грн.. Крім того, ПАТ «СК «Українська страхова група» вважає, що пред`явлення особою вимоги до страховика про виплату різниці між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу є неправомірним. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, представник позивачки подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), яке долучене до матеріалів справи, 13.11.2019 о 20.20 год. в м. Києві по вул. Родини Крістерів, 20-А, за участю транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність власника траснпортного засобу «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на момент аварії була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до полісу № АО/3929394 страхова сума за шкоду - 100 000,00 грн., розмір франшизи -0,00 грн. 18.03.2020 року [PERSON] звернулась до ПАТ «СК «Українська страхова група» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 18.03.2020 року [PERSON] звернулась до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. 18.03.2023 року працівником ПАТ «СК «Українська страхова група» було проведено огляд транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим було складено акт огляду транспортного засобу № [NUMBER] (дефектна відомість). 20.03.2020 року аварійним комісаром було проведено огляд транспортного засобу «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] та складено акт огляду транспортного засобу, який був підписаний сторонами. Відповідно до Звіту № 2876 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23.03.2020 року, виготовленого ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення ПАТ «СК «Українська страхова група», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 5 745,49 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). 16.06.2020 року ПАТ «СК «Українська страхова група» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4956,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15054 від 16.06.2020 року. Позивач вказує, що страховою компанією було виплачено страхове відшкодування не в повному обсязі, оскільки оцінювач [PERSON] не є атестованим судовим експертом, а тому наданий ним Звіт № 2876 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23.03.2020 року, як доказ вартості матеріального збитку та відновлювального ремонту, не може бути прийнятий як належний доказ. В обґрунтування позовних вимог сторона позивача вказує, що страхове відшкодування було виплачено не в повному обсязі, а відтак наявні пістави для стягнення недоплаченого страхового відшкодування в примусовому порядку. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала, що страховою компанією було виконано обов`язок по виплаті страхового відшкодуванн в повному обсязі, та позовні вимоги є недоведеними. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем було визнано дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та виплачено позивачу страхове відшкодування на загальну суму 4956,58 грн. Однак, сторона позивача із посиланням на звіт № 2876 від 23.03.2020 року, виготовленого оцінювачем [PERSON] , вказувала, що розмір страхового відшкодування є недостатнім, а сторона відповідача зазначала, що стаховою компанію виконано обов`язок щодо сплати страхового відшкодування в повному обсязі. З огляду на наявність у справі двох звітів із визначення вартості матеріального збитку, які містили різні суми завданої матеріальної шкоди, у справі було проведено судову автотоварознавчу експертизу. Так, відповідно до висновку експерта Українського центру судових експертиз № 1-08/11 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 08.11.2021року, варість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику автомобіля «Range Rover Evoque», д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 17 323,93 грн. в т.ч. ПДВ на замінні складові та матеріали: 1879,32 грн.. При вирішенні даного спору судом до уваги приймається зазначений висновок судового експерта, оскільки, висновок відповідає вимогам закону та є таким, що беззаперечно підтверджують розмір завданого позивачу матеріального збитку. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 із змінами (далі - Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних норм законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на те, що за висновком судового експерта вартість матеріального збитку, завданого позивачу разом з заміненим партроніком без ПДВ склала суму в розмір 19 165,39 грн., страховою компанією було виплачено позивачу суму страхового відшкодування в загальному розмірі 4956,58 грн., та розмір франшии за полісом склав суму в розмірі 0,00 грн., а тому доводи уточнених (збільшених) позовних вимог про те, що страховою компанією не було виплачено позивачу страхове відшкодування в повному обсязі є слушними та такими, що заслуговують на увагу. Варто відзначити, що після проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи, та зменшення розміру позовних вимог стороною відповідача доводи позову в цій частині належними доказами спростовано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи стороною позивача доведено достатніми доказами те, що відповідачем було виплачено страхове відшкодування не в повному обсязі, не спростовано розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 14 208,81 грн., є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення із відповідача ПАТ «СК «Українська страхова група» пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно із п. 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи позовні вимоги про стягнення із відповідача пені в сумі 2904,83 грн., 3 % річних в сумі 630,41 грн. та інфляційних втрат в сумі 1816,63 грн., стороною позивача були надані суду детальні розрахунки зазначених сум, які стороною відповідача в ході розгляду спростовані не були, а відтак, на переконання суду, ці розрахунки є вірними та можуть бути прийняті судом до уваги при вирішення позовних вимог в цій частині. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що страховою компанією не було в повному обсязі сплачено на користь позивача всієї суми страхового відшкодування, а відтак наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача пені, три відсотки річних та інфляційні витрати, в пред`явлених до стягнення розмірах, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Однак, в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат до стягнення на суму 14 208,81 грн., за період починаюч з дати прийняття рішення суду до моменту повного виконання рішення, слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн, суд вважає необхідним задовольнити частково, а саме стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн з огляду на таке. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на те, що після ДТП минуло майже 4 роки, а відповідач ухиляється від доплати недоплаченої суми страхового відшкодування позивачка зазнала моральних страждань, певних незручностей у зв`язку з некористуванням автомобіля протягом 9 ммісяців, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи вимоги розумності і справедливості, на думку суду, моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] , може бути оцінена в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Як вбачається із матеріалів справи, 27 вересня 2021 року між адвокатом Попковим П.О. та [PERSON] було підписано Договір про надання правничої допомги. Відповідно до п. 5.1 Договору, розмір та порядок сплати гонорару адвоката визначається додатковою угодою № 1, яка є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено адвокату Попкову П.О. 4000,00 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією від 11.11.2021 року. А тому, суд приходить до висновку, про задоволення вимог позивача в частині стягнення понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1816,00 грн., а також витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи у даній справі в розмірі 2500,00 грн.

Outcome: partial