Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

08.02.2023 року представник позивача - адвокат Кравченко В.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, в якому просить: зняти (скасувати) арешт з нерухомого майна та звільнити з-під обтяження об`єкт обтяження - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , котрий було накладено на підставі постанови Новозаводського районного управління юстиції № б/н від 13.03.2002, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3752002; зареєстровано: 19.09.2006 12:02:05; реєстратор: Друга чернігівська державна нотаріальна контора; додаткові дані: архівний номер: 2445019СНЕRBIGOV1, Архівна дата: 28.03.2002 09:27:00, дата виникнення: 28.03.2002, № реєстра: 41-2, внутр. № 4701153D24F33С2А4А2А. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 липня 2006 року по справі № 2-2013, позовні вимоги [PERSON] до АТЗТ завод «Резонанс» про визнання права власності на житло за договором купівлі-продажу, та зобов`язання отримати оплату згідно договору - задоволено. Визнано дійсною угоду, укладену між [PERSON] та АТЗТ завод «Резонанс» 16 грудня 1997 року № 38 про купівлю-продаж квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано АТЗТ завод «Резонанс» прийняти від [PERSON] , а [PERSON] сплатити решту грошових коштів в сумі 12898 грн. в рахунок сплати повної вартості квартири, відповідно до договору купівлі-продажу № 38 від 16 грудня 1997 року. Так, на підставі вищевказаного рішення позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В жовтні 2022 року, позивач звернулася до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з приводу відчуження вищевказаної квартири своїй дочці шляхом укладенням відповідного договору дарування, де їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна мається запис про накладений на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , арешт, а саме: реєстраційний номер обтяження: 3752002; зареєстровано: 19.09.2005 12:02:05, реєстратором: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, б/н, від 13.03.2002, Новозаводське районне управління юстиції; об`єкт обтяження: тип майна: квартира: адреса нерухомого майна: [ADDRESS] ; додаткові дані: архівний номер: 2445019CHERNIGOV1, Архівна дата: 28.03.2002 09:27:00, дата виникнення: 28.03.2002, № реєстра: 41-2, внутр. №4701153D24F33С2А4А2А, який був внесений до реєстру уповноваженими посадовими особами Другої чернігівської державної нотаріальної контори 19 вересня 2006 року за реєстраційним номером обтяження: 3752002 на підставі постанови невідомої посадової особи Новозаводського районного управління юстиції № б/н від 13 березня 2002 року. Таким чином, постановою державного виконавця відділу ДВС Новозаводського районного управління юстиції м. Чернігова Помилуйко A.C. від 13 березня 2002 року, окрім накладеного арешту на квартиру [ADDRESS] , також було накладено арешт на відповідні об`єкти нерухомості, які зареєстровані за АТЗТ завод «Резонанс», розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 187. Тобто, вказане обтяження виникло в період коли власником спірної квартири позивача був АТЗТ завод «Резонанс». Також, згідно інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, на даний час в органах ДВС відсутні будь-які виконавчі провадження відносно [PERSON] . В подальшому, в березні 2007 року заступником начальника ДВС у Новозаводському районі міста Чернігова винесено постанову, якою знято арешт з всього нерухомого майна зареєстрованого на праві власності за АТЗТ завод «Резонанс», а саме: нежиле приміщення ціле, добудоване; жиле Г-1, Д-1, М-1, М-1, П-1. При цьому, дана постанова про зняття арешту не містить в собі конкретного переліку майна з якого знято арешт, в тому числі і квартири позивача, що унеможливлює його скасування. Відтак, вищевказана реєстрація заборони відчуження (арешту) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно порушує законні права [PERSON] на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, що є безумовним порушенням принципу мирного володіння своїм майном. Ухвалою судді від 09.02.2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони в судове засідання не викликалися. Інших відзивів на позов, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та письмових пояснень в матеріалах справи відсутні. Розгляд справи здійснювався за наявними у справі матеріалами. 01.03.2023 року на адресу суду від Другої Чернігівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, покладаються на розсуд суд. (а.с. 31 - 66) Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно копії рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.07.2006 року, позовні вимоги [PERSON] до АТЗТ завод «Резонанс», третя особа [PERSON] про визнання права власності на житло за договором купівлі-продажу, та зобов`язання отримати оплату згідно договору - задоволено повністю. Угоду, укладену між [PERSON] та АТЗТ завод «Резонанс» 16.12.1997 року № 38 про купівлю-продаж квартири [ADDRESS] - визнано дійсною. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Зобов`язано АТЗТ завод «Резонанс» прийняти від [PERSON] , а [PERSON] сплатити на р/ [NUMBER] в ЧОФ «Укрсоцбанк» МФО 353014 решту грошових коштів в сумі 12898 грн. в рахунок сплати повної вартості кв. [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу № 38 від 16 грудня 1997 року. Рішення набуло чинності з 07.08.2006 року. (а.с. 16 - 17) Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 надав роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст.391,396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як вбачається з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером: 16224404, номером запису: 1763, в книзі: 204, 30.09.2006 року право приватної власності, часткою 1/1, об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.07.2006 року, зареєстровано за [PERSON] (а.с. 18) Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV. Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно копії постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новозаводського районного управління юстиції Помилуймо А.С. від 13.03.2002 року, у зв`язку з примусовим виконанням виконавчих листів місцевого суду Новозаводського району про стягнення з АТЗТ завод «Резонанс» на користь громадян заборгованості по заробітній платі в розмірі 14187,06 грн. та на користь держави 1122,00 грн.,

Outcome: approved