Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

В лютому 2023 року позивач Криворізький державний педагогічний університет звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 лютого 2021 року між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича, та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 02-4366 про надання освітніх послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, Криворізький державний педагогічний університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за заочною формою навчання, за спеціальністю: 012 Дошкільна освіта, з присвоєнням ступеня вищої освіти «бакалавр», а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в рамках та в порядку, що встановлені укладеним договором. Так, згідно умов договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 28742,00 грн., зокрема за 2021 рік (лютий-грудень) 10347,30 грн., 2022 рік 11497,00 грн., 2023 рік (січень-червень) 6898,20 грн. Строк надання освітньої послуги становив з 01 лютого 2021 року по 30 червня 2023 року, однак 31 серпня 2021 року наказом по університету № 635-с [PERSON] було відраховано з університету за невиконання індивідуального навчального плану. 03 лютого 2022 року відповідачу була направлена претензія № 79 з вимогою сплатити заборгованість за надання освітньої послуги у розмірі 3387,60 грн., яка останнім була залишена поза увагою. У зв`язку з викладеним позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь навчального закладу суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4500,14 грн., 3% річних у розмірі 160,92 грн., пеню у розмірі 853,86 грн., а всього стягнути 5514,92 грн., а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 17 березня 2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою сторін у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.02.2021 року між Криворізьким державним педагогічним університетом Міністерства освіти і науки України, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича, та [PERSON] було укладено Договір № О2-4366 про надання освітніх послуг (далі - Договір), згідно умов якого Криворізький державний педагогічний університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] за заочною формою навчання, починаючи з 2 курсу, 4 семестру, з присвоєнням ступеня вищої освіти «бакалавр», за спеціальністю: 012 Дошкільна освіта, обсяг навчального навантаження 150 кредитів ЄКТС. Строк надання освітньої послуги з 01.02.2021 року року по 30.06.2023 рік (п. 1 Договору). Згідно п.п. 9, 10 Договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 28742,00 грн., зокрема за 2021 рік (лютий-грудень) 10347,30 грн., 2022 рік 11497,00 грн., 2023 рік (січень-червень) 6898,20 грн. Замовник вносить плату щосеместрово безготівково не пізніше 10-го числа місяця, за який здійснюється оплата (а.с. 3). Згідно витягу з наказу № 635-с від 31.08.2021 року, [PERSON] було відраховано зі складу студентів університету у зв`язку із невиконанням індивідуального навчального плану (а.с. 4). Згідно звіту по студенту по оплаті за навчання [PERSON] за вересень 2016 року червень 2021 року, борг на кінець періоду становить 3387,60 грн. (а.с. 8). 09 листопада 2022 року позивач звертався до відповідача з письмовою претензією за № 79 з вимогою до 10.12.2022 року сплатити заборгованість за надання освітньої послуги у розмірі 3387,60 грн., яка відповідачем була залишена поза увагою. (а.с. 7) Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в\~порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх\~істотних умов договору. Так, п.15 Договору встановлено умови розірвання Договору, а саме: Договір розривається за згодою сторін; у разі неможливості виконання Стороною Договору своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені Договором щодо освітньої послуги, зокрема щодо вартості освітньої послуги, і незгоди будь-якої із Сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації юридичної особи Замовника або Виконавця, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування з навчального закладу Одержувача згідно із законодавством; за рішенням суду в разі систематичного порушення або невиконання однією із Сторін умов Договору. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦПК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до п. п. 11, 12 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством та цим Договором. За несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є грошовим зобов`язанням, так відповідач має зобов`язання перед позивачем оплатити за надану освітню послугу, а позивач має право вимагати від відповідача відповідної оплати за надані послуги. Таким чином, у зв`язку із несплатою відповідачем за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 12 Договору, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надання освітніх послуг з урахуванням індексу інфляції у розмірі 4500,14 грн., три процента річних у розмірі 160,92 грн. та пеня у розмірі 853,86 грн., загальний розмір заборгованості становить 5514,92 грн. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України\~ доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Ці дані встановлюються такими засобами:\~ 1) письмовими, речовими і електронними доказами;\~ 2) висновками експертів;\~ 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України,\~ належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~ Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.\~ Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ ст. 79 ЦПК України,\~ достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що\~ достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~ Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України,\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що піддягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved