Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , зазначивши, що відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , але відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, у результаті чого виникла заборгованість за централізоване опалення за період з 01.01.2018 по 01.03.2021 за надані послуги у сумі 29\~806,44 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів. У ході розгляду справи позивачем заявлені вимоги уточнено, у редакції позову від 13 квітня 2023 року просить суд стягнути солідарно з відповідачів сума боргу, що виникла по [ADDRESS] унаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань по оплаті за надані комунальні послуги, за період з 01.01.2018 по 01.03.2023 у сумі 48 080,72 грн., з яких за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2018 по 04.11.2021 у сумі 32 486,67 грн., за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.03.2023 у сумі 15 278,14 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2023 у сумі 315,91 грн. Ухвалою суду\~від 29\~липня 2021\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито\~провадження у\~справі,\~розгляд справи\~ухвалено проводити\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін. Заочним рішенням суду від 05 грудня 2022 року позов задоволено, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2018 по 01.03.2021 у сумі 29\~806,44\~грн та з кожного окремо по 1\~135,00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року за заявою представника відповідача [PERSON] скасовано заочне рішення від 05 грудня 2022 року, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання учасники процесу не з`явилися, своєчасно та належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Самбурська Т.С. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гайдаш Є.В. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його та відповідача відсутності, просить відмовити у задоволенні вимог. В обґрунтування відзиву на позов представником відповідача [PERSON] адвокатом Гайдашем Є.В. зазначено, що у позовній заяві та доданих до неї документах відсутні копії актів наданих [PERSON] , як споживачу, послуг з постачання теплової енергії за період з 01.01.2018 по 01.03.2021 за адресою: [ADDRESS] . Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення [PERSON] актів наданих послуг, як споживачу та стороні договору про надання послуг. У наданому до суду розрахунку заборгованості позивач здійснює нарахування вартості постачання теплової енергії згідно з тарифами, проте матеріали справи не містять жодних доказів, що свідчать про те, що тарифи, зазначені у розрахунку, відповідають тарифам, визначеним постановами НКРЄКП та рішенням Криворізької міської ради. Відсутні рішення органів місцевого самоврядування щодо установлення у спірний період цін (тарифів) на теплову енергію, як і посилання на них, а також докази отримання відповідачем платіжних документів на оплату теплової енергії. Позивачем не надано відомостей про встановлені тарифи на кожен окремий період, невірно враховано площу квартири, яка не є опалювальною, тобто без вирахування площі на лоджії, коридор, інші неопалювальні приміщення (ванну, туалет). Доданий розрахунок не є належним доказом, оскільки не має ознак юридичного документу, передбачених ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів» від 07.04.2003. Тому просить застосувати до вимог за період з 01.01.2018 по 08.06.2018 строки позовної давності та відмовити у цій частині у задоволенні вимог у зв`язку з пропуском строків позовної давності, в іншій частині відмовити за недоведеністю обставин. В обґрунтування відповіді на відзив представником позивача зазначено, що розрахунок заборгованості за послугу з централізованого опалення не має обов`язкової вимоги містити відомості про тарифи, на підставі яких було здійснено нарахування. Відомості про тариф за відповідний спірний період визначені НКРЕКП. Для більш детального роз`яснення для відповідача, який саме тариф застосовується при нарахуванні за послугу з централізованого опалення, позивач надає у відповіді на відзив детальний розрахунок заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2018 по 01.03.2021 та відомості щодо встановлення приладу обліку на будинок. Рішення щодо встановлення тарифів, відповідно до яких було здійснено нарахування містяться в тексті позовної заяви та у вільному доступі на офіційному сайті КПТМ «Криворіжтепломережа». Позивачем надано докази для підтвердження надання послуг з централізованого опалення в житлове приміщення № 55 будинку [ADDRESS] , однак відповідач не надала жодного доказу того, що не отримувала послугу з централізованого опалення з вказаною адресою у період ь 01.01.2018 по 01.03.2021. Тому наполягає на задоволенні вимог. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як встановлено судом та не спростовано учасниками процесу, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за вказаною адресою. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та постачанню теплової енергії, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), чинними на момент виникнення правовідносин (утрата чинності 01.05.2022). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до частини шостої статті 19 Закону № 2633-IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил). Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з наданим до суду розрахунком, сума боргу по [ADDRESS] за період з 01.01.2018 по 01.03.2023 становить 48\~080,72 грн., з яких за послугу з централізованого опалення за період з 01.01.2018 по 04.11.2021 у сумі 32\~486,67 грн., за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.03.2023 у сумі 15\~278,14 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.03.2023 у сумі 315,91 грн. Разом з тим, у відзиві на позов представником відповідача заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу. Частинами другою, третьою статті 264 ЦК визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Таким чином, враховуючи звернення позивача до суду з позовом 01.07.2021 та відсутність письмових доказів, які б свідчили про оплату відповідачами за надані послуги, що свідчило б про переривання строку позовної давності, суд вважає необхідним застосувати наслідки спливу позовної давності, відмовивши у задоволенні вимог за період з 01.01.2018 по 01.07.2018, стягнувши борг за період з 01.07.2018 по 01.03.2023 шляхом арифметичних підрахунків згідно наданого позивачем розрахунку. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Стосовно доводів представника відповідача про відсутність наданих позивачем постанов НКРЄКП та рішень органу місцевого самоврядування стосовно установлених тарифів, то суд вважає необхідним зазначити, що вказані рішення перебувають у вільному доступі на відповідних сайтах державних установ, підприємств, організацій, тому споживачі не позбавлені можливості з ними ознайомитися, а отже і ознайомитися з діючими тарифами. У разі неможливості це зробити, відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, має право звернутися до комунальних установ з приводу роз`яснень з цього приводу. При цьому позивачем додано до відзиву на позов детальний розрахунок із зазначеними тарифами, який відповідачами у встановленому порядку не спростований, як і не надано контррозрахунок отриманих послуг. Аналогічне стосується і необхідності надання позивачем їй актів наданих послуг, доказів щодо звернення за якими у матеріалах справи відсутні. Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~270,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідачів з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved