Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивачка [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 18/100 часток житлового будинку з кафе-баром [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 18/100 часток житлового будинку з кафе-баром, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.2004. Вона відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом та вже успадкувала земельну ділянку площею 0,0656 га по [ADDRESS] , на якій і знаходиться спірний будинок [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] , її сестра, згідно з договором про поділ спадщини від 13.10.2022 відмовилась від спадкового майна у вигляді 18/100 часток житлового будинку з кафе-баром на її користь. 09.03.2023 вона звернулась до приватного нотаріуса Швед І.В. із заявою про прийняття спадщини, а саме: 18/100 часток житлового будинку з кафе-баром [ADDRESS] , але отримала відмову з тих підстав, що будинковолодіння поєднує у собі два об`єкти нерухомості, а саме: будинок та кафе-бар. Зважаючи на неможливість оформлення в нотаріуса права на спадкове майно у вигляді 18/100 часток житлового будинку з кафе-баром, вважає порушеним своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, яке повинно бути поновлено, а тому звертається до суду з даним позовом, так як позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2023 року головуючим суддею визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 26/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Стрийського районного нотаріального округу Швед Іванна Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 13.04.2023. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 31/. Розгляд справи по суті відбувся в підготовчому судовому засіданні 13.04.2023 за участю представника позивачки [PERSON] адвоката Андрейківа Ю.Я. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Андрейків Ю.Я. позовні вимоги підтримав, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала клопотання, в якому просила розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.2004 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 18/100 часток житлового будинку з кафе-баром, що за адресою: [ADDRESS] /а.с. 17, 22/. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 08 жовтня 2021 року зроблено актовий запис № 750 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /а.с. 3/. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , виготовленим 24.10.2022 на замовлення позивачки [PERSON] , будинковолодіння складається з житлового будинку з кафе-баром «А-2», прибудови «А1-2», сараю «Б», літньої кухні «В», сараю «Є», гаражу «Г», гаражу «Е», навісу «З», навісу «И», вбиральні «Ж», вбиральні «Д», огорожі № 2, № 3, № 6, воріт № 4, № 5, № 7, № 8, вимощення І, ІІ, колодязя «к» /а.с. 8-11/. Згідно з висновком про вартість майна від 14.03.2023, складеним ТзОВ «Експерт-Дім-послуг», вартість житлового будинку з кафе-баром «А-2» загальною площею 462,9 кв.м, що за адресою: [ADDRESS] , становить 4541857 грн, вартість 18/100 часток об`єкту оцінки становить 817534 грн без ПДВ /а.с. 20/. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, паспортом громадянина України серії [NUMBER] , що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом. Іншими живими спадкоємцями вказаної черги є відповідачка [PERSON] /а.с. 5-7/. З договору про поділ спадщини від 13.10.2022, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В., судом встановлено, що сторони в рамках спадкової справи № 103/2021, заведеної 08.10.2021 на підставі поданих заяв про прийняття спадщини, є спадкоємцями після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та за взаємною згодою вирішили, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом у власність дочки спадкодавця [PERSON] перейде 18/100 часток у праві власності на житловий будинок з кафе-баром [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0656 га для обслуговування житлового будинку /а.с. 23/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 261, спадщина, на яку видано це свідоцтво [PERSON] , складається із земельної ділянки, № 4611200000:02:020:0042, площею 0,0656 га, що розташована по [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) /а.с. 24-25/. Судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В. від 09.03.2023 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на 18/100 часток у праві власності на житловий будинок з кафе-баром, який знаходиться під [ADDRESS] , що позбавляє позивачку можливості належним чином реалізувати свої спадкові права /а.с. 21/. Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 18/100 часток спірного житлового будинку з кафе-баром після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд погоджується з аргументами позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Таким чином, враховуючи, що позивачка отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 18/100 часток спірного житлового будинку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі такого, відповідачка позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зважаючи на укладення між сторонами договору про поділ майна, відповідно до якого сторони за взаємною згодою вирішили, що у власність позивачки [PERSON] перейде 18/100 часток у праві власності на житловий будинок з кафе-баром [ADDRESS] , а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. А тому судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачкою на вимогу її представника.

Outcome: approved