Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Представник позивача Домбровська Є.В. звернулася до суду з позовом про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 410 000 гривень. Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, 03.11.2010 року працівниками слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами та злочинними організаціями СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу за ст. 301 ч. 3 КК України 3.[PERSON] по даній кримінальній справі був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. В подальшому, 25.11.2010 року позивачу було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 301 КК України. 04.03.2011 року кримінальна справа № 36101107 від 03.11.2010 року, за обвинуваченням позивача та інших осіб, направлена на розгляд в Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Свистунової О.В. від 19.11.2012 року, кримінальну справу за обвинуваченням позивача та інших осіб у вчиненні злочину за ст. 301. ч. 3 КК України, направлено прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування. Залишено попередній запобіжний захід - підписка про невиїзд. 4.Дане кримінальне правопорушення відносно позивача було внесено 11.06.2013 року до ЄРДР за № 12013040000000366, за ст. 301 ч. 3 КК України. 5.Постановою слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровські області Лопух Г.В. від 31.03.2014 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12013040000000366 від 11.06.2013 року відносно обвинуваченої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. 6.З 03.11.2010 року по 31.03.2014 року, позивач перебувала під слідством, та обвинувачувалась у вчиненні злочинів, а це означає що 3 років 4 місяців 28 днів (41 місяців) поспіль постійно принижувалась її честь та людська гідність. 7.В ході проведення досудового слідства по даній кримінальній справі було допитано ряд свідків, проведено обшук та ряд слідчих дій та експертиз, однак доказів вини позивача слідством не знайдено. Напроти, було доведено в ході судового слідства ряд фальсифікацій та порушень, які були вчинені працівниками міліції з метою незаконного притягнення до кримінальної відповідальності позивача. 8.Незаконне притягнення позивача в якості обвинуваченої, підписка про невиїзд, проведення незаконних обшуків, арешт майна, становлять підвищену суспільну небезпеку, викликали глибокі моральні довгострокові страждання, через усвідомлення, що позивач є безвинно обвинуваченою у вчиненні злочину та засудженою до покарання із позбавленням волі. В свою чергу, це принижувало честь, гідність та ділову репутацію позивача. Ці дії призвели до обмеження її конституційного права на вільне пересування, вільне користування майном яке їй належить, позбавило можливості реалізувати свої права та бажання, погіршили відносини з оточуючими людьми, спричинили довгострокові моральні та фізичні страждання. Такі незаконні дії працівників досудового слідства, прокуратури та суду заподіяли позивачу значну моральну шкоду, обсяг якої безмежний. Страждання проявились в душевних переживаннях і занепокоєності, постійному нервуванні, соромі, приниженості, страху, відчаю, на нервовому ґрунті позивач відчувала страх потрапляння в місця позбавлення волі. Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості позивачем визначено розмір моральної шкоди яка підлягає стягненню виходячи із 10 000 гривень за кожен місяць перебування під слідством чи судом, що буде в цілому складати - 410 000 грн. 9.Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. 10.Представник третьої особи Дніпропетровської обласної прокуратури Афанасенко К. надала до суду письмові пояснення, відповідно до яких остання вказує, що під кримінальним переслідуванням позивач перебувала у період з 17.11.2010 (дата застосування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд) до 22.11.2012 (дата набрання чинності КПК України від 13.04.2012), тобто повних 2 роки, що становить 24 місяці, а не 41 місяць, як зазначає позивач, що є підставою для проведення відповідних розрахунків з урахуванням тих негативних наслідків, які настали в результаті незаконних дій правоохоронних органів Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 р. встановлено мінімальну заробітну плату в Україні у місячному розмірі 6000 грн. У п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати, що діє на час розгляду справи. Аналогічного висновку можна дійти із сукупного аналізу норм ст. 1176 ЦК України та ст. 13 Закону України від 01.12.1994 №2бб/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Отже, враховуючи вимоги ст. 13 Закону, розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню [PERSON] , становить 144 000 грн. за період з 17.11.2010 до 22.11.2012 (24 місяці х 6000 грн.), а не 410 000 грн., як зазначає позивач. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, прокуратури і суду на відшкодування моральної шкоди у розмірі 410 000 грн. є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. 11.Треті особи Криворізьке районне управління ГУНП в Дніпропетровській області та Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області письмові пояснення суду не надали. Заяви та клопотання учасників справи. 12.Представник позивача Домбровська Є. до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. 13.Інші учасники судового засідання будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали. Процесуальні дії у справі. 14.12 квітня 2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. 15.13 вересня 2021 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів. Обставини справи, встановлені судом. 16.03.11.2010 року слідчою Толстих А.Ю. винесено постанову № 63101107 про порушення кримінальної справи по відношення щодо невстановлених осіб по факту виготовлення з метою збуту. Збут та розповсюдження відеоматеріалів порнографічного характеру, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України ( а.с. 6) 17.Зідно постанови слідчого Толстих А.Ю. від 25.11.2010 року відносно [PERSON] складено постанову про притягнення в якості обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України ( а.с. 7 та зворот). 18.Відповідно до супровідного листа від 04.03.2011 року кримінальна справа № 36101107 від 03.11.2010 року, за обвинуваченням позивача разом з обвинувальним висновком щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] за ч. 3 ст. 301 КК України направлена для розгляду в Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ( а.с. -12). 19.Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.11.2012 року, кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] та інших осіб у вчиненні злочину за ст. 301 ч.3 КК України, направлено прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування. Залишено попередній запобіжний захід - підписка про невиїзд ( а.с.13-18). 20. Відповідно до постанови слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Лопух Г.В. від 31.03.2014 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12013040000000366 за ч. 3 ст. 301 КК України, відносно обвинуваченої [PERSON] та інших осіб закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301 КК України (а.с. 19-24). Джерела права й акти їх застосування. 21. Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. 22.Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 23.Згідно п.2 ч. 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. 24.Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина. 25.Згідно з пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. 26.Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. 27.Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 28.Судовим розглядом встановлено, що 03. 11.2010 року СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу за ч. 3 ст. 301 КК України. 25.11.2010 року [PERSON] було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 301 КК України. 04.03.2011 року кримінальна справа № 36101107 від 03.11.2010 року, за обвинуваченням [PERSON] та інших осіб, направлена на розгляд в Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Свистунової О.В. від 19.11.2012 року, кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] та інших осіб у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 301. КК України направлено прокурору Дніпропетровської області для проведення додаткового розслідування, залишено попередній запобіжний захід - підписка про невиїзд. Постановою слідчого СВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровські області Лопух Г.В. від 31.03.2014 року закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12013040000000366 від 11.06.2013 року відносно обвинуваченої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. 29.Таким чином, з 03.11.2010 року по 31.03.2014 року [PERSON] знаходилась під слідством, та обвинувачувалась у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України, тобто 40 місяців 28 днів. 30.Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено безумовне право на відшкодування моральної шкоди у розмірах і порядку, встановленому в ньому, у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Суд вважає, що встановленим факт заподіяння позивачу моральної шкоди, причинний зв`язок між надмірною тривалістю досудового розслідування та настанням певних негативних наслідків, зокрема обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, постійна участь, протягом 41 місяців в слідчих діях та судових процесах, обмеження у плануванні свого часу та місця перебування, у зв`язку з тим, що позивач зобов`язана виконувати обов`язки, покладені на неї підпискою про невиїзд. 31.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. 32.Крім того, Законом визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. 33.Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахує характер заподіяної шкоди, наявність обмежень у зв`язку з перебуванням позивача протягом 41 місяців під слідством та судом, застосування відносно позивача запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, глибину та тривалість моральних страждань, керується засадами розумності та справедливості, враховуючи обставини справи, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування за кожен місяць перебування під слідством та судом 274 700 грн. (41 міс. Х 6700 грн.) На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: partial