Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тячівського міського нотаріального округу Стойка Н.М. про скасування рішення про державну реєстрацію. В обґрунтування позову посилались на те, що 03 листопада 2016 року приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. провела державну реєстрацію речового права, права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру , що розташована за адресою : [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2007 року № 476 посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Резванова І.Д. Вказує, що про існування інформації про зміну відомостей про право власності позивачу стало відомо під час перевірки стосовно обтяжень квартири Вважає, що перехід права власності від позивача до відповідача на підставі договору іпотеки, а також реєстрація права власності є незаконною. Зазначає,\~що [PERSON] не отримувала жодних повідомлень та їй невідомо про ці повідомлення, які зазначені, як підстава набуття права власності. Вказує, що неправомірними є дії відповідача в частині перереєстрації права власності іпотечного майна за ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки, між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» не укладався окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, а положення Договору іпотеки під назвою «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» не передбачає перехід права власності на предмет Іпотеки до іпотекодержателя, а є лише передумовою для укладення сторонами договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Також пояснює, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на\~стягнення\~майна\~громадян України,\~наданого\~як\~забезпечення кредитів в іноземній валюті»,\~оскільки\~виступає\~предметом іпотеки\~за\~споживчим\~кредитом в іноземній валюті, та загальна площа не перевищує 140 кв. м. Приватний нотаріус Стойка Н.С. яка виконуючи повноваження реєстратора на вказані порушення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не звернула уваги та неправомірними діями сприяла переоформленню права власності від іпотекодавця на іпотекодержателя. На підставі наведеного позивач просить: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32208876 від 03.11.2016р. 17:47:07 приватного нотаріусу Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М., яким проведено державну реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ КБ «Приватбанк»; скасувати реєстраційний запис приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. про право власності №17265893 від 29.10.2016 р. на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ КБ «Приватбанк»; поновити відомості в державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкти нерухомого майна однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що передували скасованим записам. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. 18.12.2019 року від представника АТ КБ «Приватбанк», надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечує проти позову, вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що як вбачається з матеріалів справи, підписанням договору іпотеки сторонами погоджено умови договору іпотеки, які містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та досягнуто згоди щодо можливого звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Пунктом 29 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця. Таким чином, на підставі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Вважає,\~що обраний\~банком позасудовий\~спосіб задоволення\~вимог ґрунтується\~саме на\~добровільній згоді позивача на звернення стягнення шляхом переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, що виражається у підписанні [PERSON] договору іпотеки, який містить дане застереження, що свідчить про помилковість покликань позивача на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Від представника позивача адвоката Мікрюкова С.В. надійшла відповідь на відзив, в якому вказав, що не погоджується із запереченнями зазначеним у відзиві та просить позов задовольнити. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, однак від її представника адвоката Мікрюкова С.В. надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без їх участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа без самостійних вимог в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 20.11.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», який змінив своє найменування на АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договорів № MKH7GK00000003 за умовами якого, позичальник отримала кредит у розмірі 21000 доларів США на споживчі цілі, з кінцевим строком повернення по 19.11.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 20.11.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», який змінив своє найменування на АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є належна іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Резвановою І.Д. 20.11.2007., реєстраційний номер №4731, квартира, загальною площею 38,55 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 152035552 від 08.01.2019 року встановлено, що приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), за індексним номером : 32208876 від 03.11.2016, на підставі якого внесено запис про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки від 20.11.2007 року, виданого приватним нотаріусом Ужгородського МНО Резванова І.Д. Повідомлення, серія та номер : б/н, виданий 13.10.2016. Повідомлення, серія та номер E.LV.0.0.0/3-921, виданий 27.07.2016, видавник ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України,\~\~наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 04.06.2014 року протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4\~\~Закону України «Про іпотеку»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами- резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; 2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); 3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Отже, матеріалами справи підтверджено, що спірна квартира підпадає під дію мораторію, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом наданим в іноземній валюті, і не перевищує 140,0 кв.м. Також, відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщовін є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Разом з тим, відомості про отримання позивачем вимоги про усунення порушень, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1\~ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно до\~статті 37 цього Закону\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Отже, дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №465/1310/17/ Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що приватний нотаріус не може перереєстровувати іпотечну квартиру за валютним кредитом протягом дії\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~. Таким чином,\~приватний нотаріус своїми діями порушила право власності позивача\~та зареєструвала за АТ «КБ «Приватбанк» нерухоме майно (спірну квартиру), яке належить на праві приватної власності позивачу. Отже, державна реєстрація права власності на іпотечну квартиру підлягає скасуванню, оскільки приватний нотаріус фактично примусово стягнув майно на користь кредитора без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України,\~\~наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 04.06.2014 року, спірна квартира підпадає під дію мораторію, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, та не перевищує 140,0кв.м. Щодо вимог позивача про скасування реєстраційного запису приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. про право власності та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру, об`єкт житлової нерухомого майна квартиру за адресою : [ADDRESS] , суд зазначає наступне. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 295/1204/17 (провадження № 61-14725св18) зазначено: «Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав (частина друга статті 2 Закону «України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент здійснення реєстрації права власності)). Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент здійснення реєстрації права власності) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом частини другої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення про скасування рішення державного реєстратора) у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є правовою підставою для скасування запису у Державному реєстрі прав. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється відповідно до Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року № 3502/5. Аналіз наведених вище положень закону дає підстави для висновку, що\~скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та внесення про це відповідного запису призводить до відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації прав, яке скасовано». З огляду на викладене, суд вважає, що\~в даному випадку скасування рішення приватного нотаріуса, про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер 32208876 від 03.11.2016 року, яким за ПАТ КБ «Приватбанк» зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою : [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки, \~автоматично призводить до відновлення становища, яке існувало до проведення державної реєстрації права, яке скасовано,\~та повернення спірної квартири у власність позивачки [PERSON] ,\~у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Згідно п.3\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до приписів\~ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст.\~15,526-530,\~1054 ЦК України,\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів в іноземній валюті»,\~Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial