Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому, просила ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти, у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до закінчення навчання 30.06.2025 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає що, є студенткою ІІ курсу Київського Національного Університету культури і мистецтва, з денною формою навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її батьком та працездатною особою. Тому вважає що аліменти повинні виплачуватися на її користь у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2025 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 року визначено головуючого суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони у справі не з`явилися з невідомих суду причин. Позивачем подано до суду клопотання у якому просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду не з`явився про причини неявки суду не повідомив, право на надання відзиву на позов не скористався. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та відсутність його заперечень проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу без участі сторін, які не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Обов`язок батьків утримувати повнолітні дочку, сина та його виконання закріплено у Главі 16 Сімейного кодексу України. Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовується норми статтей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 Сімейного кодексу України). Розмір аліментів на повнолітню дочку, сина визначається за правилами, визначеними у статті 200 ЦПК України. Так відповідно до частини першої зазначеної статті суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку проте, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи таке. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копія якого додана до матеріалів позову, [PERSON] , [INFO] (18 років) є донькою [PERSON] . Відповідно до довідки від 26.07.2022 року №0270, [PERSON] , є студентом 2 курсу групи ТА-21 денної форми навчання, контрактного фінансування, факультету театру, кіно та естради Київського національного університету культури і мистецтва. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. З наведеного слідує, що повнолітня [PERSON] на даний час досягнула 18 років, навчається на денній формі в Київському національному університеті культури і мистецтва, тож доходу не має та потребує матеріальної допомоги. Відтак, позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у зв`язку із його навчанням. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] суд зазначає таке. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітній доньки чи сина, тобто брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина (стаття 198 Сімейного кодексу України). Суд бере до уваги, що відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень до суду стосовно вимог позову не надав, перебуває у працездатному віці. Виходячи із принципів розумності, беручи до уваги, що донька відповідача є повнолітньою, розрахунку щодо необхідності визначення розміру аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача до суду не надала, враховуючи наявність обов`язку у матері утримувати повнолітню дитину, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 15.09.2022 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За такого, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial