Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у шлюбі фактично впродовж близько п`яти років та припинили спільне проживання однією сім`єю з 2011 року. Шлюб було розірвано на підставі рішення Івано- Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2014 року. Під час перебування у шлюбі, [INFO] , у них народилась дочка - [PERSON] . Не зважаючи на те, що шлюб із відповідачем розірвано на підставі судового рішення від 25.07.2014 року, відповідач проживає окремо і не бере жодної участі в житті власної дочки, не цікавиться її життям, не бере участі в її вихованні, фізичному, культурному, духовному розвитку ще з 2011 року. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Із позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача вона не зверталася, так як при розірванні шлюбу ними були досягнуті домовленості щодо розміру аліментів, які відповідач зобов`язувався самостійно оплачувати їй на утримання неповнолітньої дочки. В період з 2014 року до 2016 року відповідач хоч і невчасно, однак оплачував частково аліменти на утримання дочки. Однак починаючи з 2016 року дочка повністю знаходиться на її утримання. Відповідач не виходить з нею на зв`язок та не цікавиться чи має вона можливість забезпечити самостійно достатній життєвий рівень їхній спільній з ним дочці. Отже, впродовж шести років відповідач не оплачує аліменти та не бере жодної участі в утриманні власної дочки, не дбає про забезпечення її всім необхідним для фізичного, інтелектуального, психологічного розвитку. Відповідач також не піклується про фізичний і духовний розвиток власної дочки, не спілкується з нею, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження. Фактично донька не виявляє бажання з ним побачитись, так як впродовж одинадцяти років відповідач був відсутнім в її житті. Намагання доньки поспілкуватись з відповідачем завершились образами в її бік, нецензурними висловами, що спричинило психоемоційну травму дочці, вона на деякий період замкнулась в собі, а в подальшому висловила своє категоричне небажання в спілкуватись із власним біологічним батьком. Відповідач також не виконує обов`язку щодо забезпечення здобуття дочкою повної загальної середньої освіти. Йому навіть невідомо який навчальний заклад відвідує їхня спільна дочка. Він не цікавиться її шкільними досягненнями та в цілому не знає захоплень, мрій та бажань його власної дочки. З 2015 року [PERSON] виїхав за кордон і не бачився з дочкою. До 2015 року зустрічі відповідача з дочкою були рідкісні, на них він з`являвся у нетверезому стані, тому дочка в подальшому не хотіла іти до нього на зустріч. З 2015 року відповідач фактично самоусунувся від виконання покладених на нього чинними сімейним законодавством обов`язків. Позивачі подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не прибув у судове засідання, надавши суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2008 року, [PERSON] народилась [INFO] . У графі "Батьки" зазначено: батько - [PERSON] , громадянин України, мати - [PERSON] , громадянка України. Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 липня 2014 року шлюб шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції 14.08.2007р., актовий запис № 1327 - розірвано. Неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з позивачем [PERSON] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрована [PERSON] , [INFO] . У довідці Ліцею № 5 Івано-Франківської міської ради від 31.08.2022 зазначено, що [PERSON] навчається у Ліцеї № 5 Івано-Франківської міської ради у 9-В класі. Навчанням і вихованням доньки займається мама [PERSON] , відвідує батьківські збори та цікавиться її шкільним життям. Батько [PERSON] не цікавиться навчанням доньки, батьківських зборів не відвідує. Також, як слідує з характеристики, наданої класним керівником та директором Ліцею № 5, [PERSON] здібна, старанна, активна та комунікабельна учениця, має середній та високий рівень навчальних досягнень. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 28.12.2022, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Висновком виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Як зазначається у висновку: «Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеним 14.02.2023 року працівниками Служби у справах дітей, за адресою: [ADDRESS] , відомо, що мати з дитиною проживають у дворівневій квартирі, дівчинка має окрему кімнату, у помешканні створено належні умови для проживання та розвитку базові потреби дівчинки забезпечені на достатньому рівні. Неповнолітня [PERSON] навчається у Ліцеї № 5, зарекомендувала себе як здібна та старанна учениця, дівчинка весела, відповідальна, користується авторитетом серед однокласників. Навчанням та вихованням дитини загається мати [PERSON] , батько [PERSON] не цікавиться навчанням дочки, батьківських зборів не відвідує. Згідно з психологічною характеристикою психоемоційного стану дитини та сімейних відносин, проведеного 23.08.2022 року психологом діагностом Центру психологічної допомоги дітям «Серденько», з`ясовано наступне. Дівчинка живе з матір`ю і вважає її авторитетом для себе, присутня яскраво виражена емоційна прихильність до материнської фігури. В бесіді розповіла, що робила спроби почати спілкуватися з татом, писала йому повідомлення, телефонувала, але кожен раз розчаровувалася та почувала себе пригніченою. Згодом ці спроби припинила. Тато викликає в неї відразу, тому що надмірно вживає алкоголь, спілкується із нею ображаючи її гідність, використовуючи нецензурну лексику. За методикою у порівнянні «Мама-Тато» дівчина описала маму такими словами та фразами: «розуміє», «бачить мене дорослою», «визнає свої помилки», а тата описала словами «безтактний», «гордий», «інфантильний», «нарцис», «хочу, щоб він зник з мого життя». Мама викликає у [PERSON] довіру, прислухається до порад, має сильну емоційну прихильність до неї. Поряд з мамою дівчина відчуває себе захищеною, розслабленою, значимою. Працівниками Служби у справах дітей було проведено роботу для використання усіх можливостей з метою повідомлення відповідача у справі про розгляд питання надання висновку органу опіки та піклування у цивільній справі, яка перебуває на розгляді в Івано-Франківському міському суді. Останнє відоме місце проживання відповідача, вказане у позовній заяві - кв. [ADDRESS] . Працівниками Служби було направлено листа з повідомленням про врученням та відвідано дану адресу, залишивши запрошення [PERSON] на бесіду в Службу у справах дітей, однак ніхто не з`явився. З ЄДРСР відомо, що відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 16.12.2016 року [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] . З паспортних даних відповідача стало відомо, що він є уродженцем с. Гринява Верховинського району Івано-Франківської області, у зв`язку з чим було направлено листа на ім`я Білоберізької об`єднаної територіальної громади Верховинського району. Надійшла відповідь, у якій зазначено, що у с. Гринява [PERSON] не проживає. За даними Муніципального реєстру відомо, що на території Івано-Франківської міської територіальної громади не зареєстровано місце проживання [PERSON] . Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно відомо, що у [PERSON] немає зареєстрованого на праві власності будь-якого майна на території України. Однак відомо, що 05.10.2018 року Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , що негативно характеризує батька. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень відомо, що у 2021 році ТзОВ «Вертикал-капітал» звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду призначено стягнути заборгованість у сумі 145228,84 грн та витрати по оплаті судового збору 2178,43 грн; у 2016 році прийнято рішення стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500978128 від 21 травня 2015 року станом на 23 червня 2016 року на загальну суму 35 267,99 грн (тридцять п`ять тисяч двісті шістдесят сім грн 99 коп.), що складається з заборгованості за кредитом у сумі 28 643,17 грн (двадцять вісім тисяч шістсот сорок три грн 17 коп.), заборгованості за відсотками у сумі 1 838,72 грн (одна тисяча вісімсот тридцять вісім грн 72 коп.), заборгованості по комісії у сумі 3 986,10 грн (три тисячі, дев`ятсот вісімдесят, шість грн 10 коп.), штрафу у сумі 800,00 грн (вісімсот грн 00 коп.); у 2017 році прийнято рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» від 14.09.2012 року в розмірі 74 830,91 грн та пеню, нараховану у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу 22503,08 грн. Відповідно до інформації від 24.01.2023 року № 54/1008/37-2023 відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області відомо, що [PERSON] та [PERSON] упродовж 2022 року до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства чи невиконання батьківських обов`язків не притягалися. Питання розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 22.02.2023 року у присутності позивачів у справі. [PERSON] повідомила присутніх, що не контактує з батьком дівчинки, оскільки він поїхав до АР Крим та підтримує російську федерацію. [PERSON] зазначила, що колись спілкувалася з батьком у телефонному режимі, однак він ображав її, використовував нецензурну лексику та писав образи у повідомленнях. Члени комісії рекомендували позивачам надати працівникам Служби у справах дітей номер телефону батька чи будь кого з родичів для того, щоб можна було його повідомити про розгляд справи та з`ясувати його думку. У зв`язку з чим відкладено розгляд справи на чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини. Позивачами надано телефонний номер бабусі з боку тата. Працівниками Служби у справах дітей здійснено телефонний дзвінок [PERSON] , яка повідомила, що не має контактних даний свого сина [PERSON] , оскільки «він перебував в росії, від початку війни він пропав, вона не знає його місця знаходження.». З огляду на вище встановлені обставини, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена у статті 164 Сімейного кодексу України є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з нормами статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як зазначено пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої малолітньої дитини. Суд зазначає, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи. Поведінка відповідача відносно його доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved