Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА» та мотивує його тим, що 10 червня 2017 року близько 13 год. 01 хв. автомобіль, виконуючи пасажирські перевезення за маршрутом Суми-Ромни, рухаючись автодорогою Н-07 «Київ-Суми-Юнаківка» в районі с. Комишанка Недригайлівського району Сумської області виїхав за межі проїзної частини та перекинувся. Внаслідок вказаної ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження та ІІІ групу інвалідності. Відомості про вказану ДТП внесено до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження. 05 лютого 2019 року Недригайлівським районним судом Сумської області винесено вирок по справі № 582/1130/18, де вона була в якості потерпілої по справі. Позивачка зазначає, що вона як пасажир була застрахована в обов`язковому порядку в ПАТ СК «КРАЇНА» відповідно до Закону України «Про страхування». 27 січня 2020 року вона звернулась до відповідача із заявою про здійснення страхової виплати. Заяву було зареєстровано за вхідним номером 2034 та розглянуто. Відповідач запропонував їй надати пакет документів для подальшого прийняття рішення за її заявою. 18 лютого 2020 року вона через «Укрпошту» направила відповідачу листа з описом та додала необхідний перелік документів. На сьогоднішній день вона не отримала від Відповідача страхової виплати. Документом, що підтверджує страхування пасажирів під час здійснення регулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, є квиток. Позивачка, як пасажир, купила квиток в касі автовокзалу. Посилаючись на вказане, просить зобов`язати відповідача виплатити страхове відшкодування, а саме 51000 грн. страхової виплати на її користь. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2021 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28 квітня 2021 року 09 год. 00 хв. 02 лютого 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого повністю заперечує з приводу позовних вимог з огляду на наступне. 05 квітня 2011 року між ПАТ «СК «Країна» та ТОВ «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту» було укладено Договір про надання послуг при проведенні обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті № 40-01, згідно з яким ТОВ «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту» зобов`язується здійснювати від імені та за дорученням ПАТ «СК «Країна» страхування пасажирів на лініях автомобільного транспорту на міжобласних і міжміських маршрутах у межах однієї області, Автономної Республіки Крим, приміського сполучення на умовах Положення «Про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 із змінами і доповненнями (далі - Договір доручення). 15 червня 2017 року ПАТ «СК «Країна» було отримано від ТОВ «Авто-ОВІ» Повідомлення про настання страхового випадку із пасажиром, відповідно до якого 10 червня 2017 року на а/д Суми-Ромни сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Рута, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої постраждали пасажири. Звертає увагу суду на те, що позивачка звернулася до АТ «СК «КРАЇНА» з Заявою про страхову виплату, проте не подала документ, необхідний для прийняття рішення по даному випадку, подання якого є обов`язковим відповідно до норм діючого законодавства України, яке регулює відносини у сфері обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті. 07 лютого 2020 року АТ «СК «КРАЇНА» направило лист позивачу стосовно надання документів, передбачених Положенням «Про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959, проте позивачем так і не виконано обов`язку з надання квитка, передбаченого Положенням. Крім того, зазначає, що з наданої довідки до акту огляду МСЕК серія 12ААБ № 755757 не вбачається, що ІІІ (третя) група інвалідності встановлена позивачці саме внаслідок нещасного випадку на транспорті, в даній довідці як причину інвалідності вказано загальне захворювання. Отже позивачкою не доведено позовні вимоги саме в частині стягнення з АТ «СК «КРАЇНА» саме 50% страхової суми. Позивачка звернулася до суду передчасно, оскільки у АТ «СК «КРАЇНА» на дату звернення до суду не виникло обов`язку по здійсненню страхової виплати (а.с. 24-27). 28 квітня 2021 року протокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27 липня 2021 року 10 год. 00 хв. надано час для ознайомлення з матеріалами справи. 27 липня 2021 року протокольною ухвалою суду в підготовчому засідання оголошено перерву до 04 листопада 2021 року 14 год. 20 хв. у зв`язку з витребуванням матеріалів кримінальної справи за клопотанням представника позивача. 04 листопада 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 12 січня 2022 року за клопотанням представник відповідача про відкладення. 12 січня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 14 березня 2023 року, 15 год. 30 хв. надано час для подання додаткових доказів за клопотанням представника позивача. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Підготовче засідання призначено на 05 липня 2022 року 11 год. 00 хв. 05 липня 2022 року у зв`язку з тим, що головуючий суддя Сидоренко А.П. приймала участь у семінарі на тему «Цифрові права в контексті захисту свободи слова: судовий аспект», підготовче засідання відкладено до 20 вересня 2022 року, 10 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, призначено справу для розгляду по суті на 09 листопада 2022 року, о 13 год. 00 хв. 09 листопада 2022 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою розгляд справи відкладено до 11 січня 2023 року, 14 год. 00 хв. 11 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 лютого 2023 року 10 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення. 24 лютого 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 квітня 2023 року 16 год. 20 хв. у зв`язку з витребуванням доказів по справі за клопотанням представника позивача. В зазначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивачка та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені судом належним чином. Від представника відповідача Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА» надійшла заява про розгляд справи без участі представника, в задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с. 164). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час судового розгляду встановлено, що 10 червня 2017 року близько 13 год., рухаючись по проїзній частині автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» у напрямку м. Ромни, [PERSON] , діючи необережно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керував технічно-несправним автобусом «Рута 20», державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , експлуатація якого була заборонена, оскільки стан рульової, гальмівної та ходової систем не відповідали вимогам стандартів, які стосуються безпеки дорожнього руху і мав технічні несправності, що вільно виявляються та могли бути виявлені. Перебуваючи в с. Комишанка Недригайлівського району Сумської області, в районі 281 км. + 50 м. автодороги «Київ-Суми-Юнаківка», [PERSON] , продовжуючи порушення вимог Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, та допустив його виїзд за межі проїзної частини вліво, де відбулося перекидання транспортного засобу. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали пасажири автобуса «Рута 20», державний номер [NUMBER] , в тому числі [PERSON] , [INFO] , яка, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 червня 2018 року змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно висновку судово-медичної експертизи №832 від 05 вересня 2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді «закритого перелому кісток тазу без порушення цілісності тазового кільця, ротаційно нестабільний 2 ступеню, розрив акроміально-ключичного з`єднання справа, закритий звих правої ключиці, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості». Ці обставини встановлені вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 05 лютого 2019 року по справі № 582/1130/18, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження, та притягнуто до кримінальної відповідальності матеріалами (т.ІІ а.с. 77-84 справи №582/1130/18), (а.с. 117-119). Водій [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з ТОВ «АВТО-ОВІ», 10 червня 2017 року керував технічно несправним автобусом «Рута 20» н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , рухався по проїзній частині автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» у напрямку м. Ромни. Перебуваючи в районі 281км +50м вищевказаної автодороги [PERSON] , продовжуючи порушення вимог правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, допустив його виїзд за межі проїзної частини вліво, де відбулося перекидання автобуса. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали пасажири автобуса «Рута 20» н.з. [NUMBER] , зокрема, [PERSON] . З копії виписки з історії хвороби №4943 від 13 липня 2017 року на ім`я [PERSON] вбачається, що їй встановлено діагноз: сумісна політравма. Закритий перелом лонної та сідничної кістки справа без зміщення, а злів зі зміщенням. Ротаційно нестабільний перелом миски тип II за Tile. Звих акроміального кінця правої ключиці. Рана правого стегна після ПХО ( 10.06.17.) Множинні забої та садна м`яких тканин тулуба, кінцівок. Забій правої нирки. Закрита травма грудної клітки, поперекової ділянки. Забій м`яких тканин лобно-тімяної ділянки справа. Травматичний шок II ст. ( від 15.06.17.) Вторинна анемія середньої важкості (19.06.17). Вегето-судинна дистонія. Ангіопатія сітківки оу. Травму отримала в ДТП 10 червня 2017 року - знаходилась пасажиром маршрутки (а.с.110). З копії виписки з історії хвороби № 6353 від 21 серпня 2017 року на ім`я [PERSON] вбачається, що їй встановлено діагноз: стан після політравми (10 червня 2017 року). Зрощений перелом обох лонних та сідничних кісток після лікування стрижневим АЗФ. Комбінована контрактура обох кульшових суглобів. Больовий синдром. Значне порушення функції статики та ходи. Зрощений синтезований звих акроміального кінця правої ключиці після МОС (04.07.17). Комбінована контрактура правого плечового суглобу, ПФС II ступеня. Остеохондроз грудо-поперекового відділу хребта. Полісегментарний тип. Вторинний больовий та радикулярний синдром. ПФХ II ступеня. Нейронатія правого малогомілкового нерву. Сенсорна форма (а.с.111). З копії виписки з історії хвороби №1966 від 16 березня 2018 року на ім`я [PERSON] вбачається, що їй встановлено діагноз: стан після політравми (10 червня 2017 року). Зрощений перелом обох лонних та сідничних кісток після оперативного лікування. Помірна комбінована контрактура обох кульшових суглобів. Келоїдний рубець нижньої третини правого стегна зі стійким больовим синдромом. Вкорочення правої нижньої кінцівки 1,5 см. Помірне порушення функції статики та ходи. Зрощений синтезований звих акроміального кінця правої ключиці після оперативного лікування (07.03.18). Комбінована контрактура правого плечового суглобу. Помірне порушення функції правої верхньої кінцівки. Післятравматичний неврит правого малогомілкового нерву (а.с.109). ТОВ «АВТО-ОВІ» на підставі укладеного з Відділом інфраструктури Сумської обласної державної адміністрації договору про організацію перевезень від 22 червня 2016 року № 038/16 здійснював перевезення пасажирів на автобусних маршрутах «Суми - Ромни» та «Суми - Левченки». Згідно з наказом ТОВ «АВТО-ОВІ» №Ао000000129-0000001388 від 15 вересня 2016 року [PERSON] був прийнятий на роботу водієм, тобто перебував у трудових відносинах з ТОВ «АВТО-ОВІ» (а.с.38). Між підприємством - автомобільним перевізником та [PERSON] було укладено трудовий договір. Наказом від 02 червня 2017 року [PERSON] прийнято на посаду водія. Згідно дорожнього листа, 10 червня 2017 року [PERSON] здійснював перевезення пасажирів маршрутним автобусом «Рута» [NUMBER] по маршруту «Ромни - Суми». Транспортний засіб «Рута 20» н.з. [NUMBER] був переданий в оренду ТОВ «АВТО-ОВІ» орендодавцем [PERSON] , що підтверджується договором найму (оренди) транспортного засобу. Згідно акту про факт нещасного випадку із застрахованим пасажиром, що стався на автотранспорті від 12 червня 2017 року, гр. [PERSON] , яка мала квиток серії [NUMBER] від 10 червня 2017 року о 12 год. 00 хв. була пасажиром автобуса марки Рута-20, номерний знак [NUMBER] , власник автобуса ТОВ «Авто-ОВИ» знаходився на автовокзалі в м. Суми, одержала травму в автобусі внаслідок таких обставин: 10 червня 2017 року під час руху із міста Суми в місто Ромни біля села Камишанка стався перекид автобуса. З місця нещасного випадку потерпіла [PERSON] була направлена до Сумської ОКБ. Розслідування обставин нещасного випадку проводилося ГУНП в Сумській області. Виплати на підставі договору страхування № 40-01/66 від 01 серпня 2014 року проводить Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (а.с.45). Через травму, отриману під час ДТП 10 червня 2017 року, згідно даних довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 942645 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання (а.с.44, 112). Цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів автобуса «Рута» [NUMBER] застраховано у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» відповідно до полісу № АК3683966 від 27 травня 2017 року (а.с. 99,100). Відповідно до п.6 ст.7 Закону України «Про страхування» визначено, що в Україні здійснюється такий вид обов`язкового страхування як особисте страхування від нещасних випадків на транспорті. Згідно з Положенням про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою КМУвід 14.08.1996 № 959 страховими випадками є: загибель або смерть застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті; одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні йому інвалідності; тимчасова втрата застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку. Між ПАТ «СК «КРАЇНА» та ТОВ «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту» було укладено договір доручення про надання послуг при проведенні обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті від 05 квітня 2011 року № 40-01. Відповідно до додатку до договору доручення ТОВ «Авто- ОВІ» є перевізником, на якого поширюється дія договору (а.с. 29-33). Згідно з договором доручення № 40-01 від 05 квітня 2011 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту», ТОВ «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту» зобов`язалося здійснювати за плату, за дорученням ПАТ «Страхова компанія «Країна» страхування пасажирів на лініях автомобільного транспорту на міжобласних і міжміських маршрутах у межах однієї області, Автономної Республіки Крим, приміського сполучення на умовах Положення «Про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959. Згідно з п. 1.2. Договору документом, що підтверджує укладання договору страхування пасажирів на лініях автомобільного транспорту на міжобласних і міжміських маршрутах у межах однієї області, Автономної Республіки Крим, приміського сполучення є квиток, виданий під час здійснення регулярних пасажирських перевезень. У квитку має бути відображена інформація про розмір страхової суми, страхового платежу та контактна інформація страховика. Відповідно до п. 2.1.1. Договору страхова сума для кожного застрахованого становить 6000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПКУ) встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,0 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 ст. 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Таким чином, ліміт страхового відшкодування за Договором складає 102 000 грн. (17х6000) (а.с.101). Згідно з повідомленням про настання страхового випадку із пасажирами ТОВ «АВТО-ОВІ» 15 червня 2017 року повідомило ПАТ СК «КРАЇНА» про дорожньо-транспортну пригодуза участю автомобіля марки Рута, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої постраждали пасажири. В цьому повідомленні зазначені потерпілі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та номери їх проїзних квитків, зокрема [PERSON] - П-3441181(а.с. 35, 98). В позовній заяві до суду [PERSON] (колишнє прізвище « [PERSON] ») вказує, що вона придбала квиток в касі Сумського автовокзалу (ТОВ «Сумиоблавтотранс»). Квиток з № [NUMBER] наявний в матеріалах кримінальної справи № 582/1130/18 за обвинуваченням [PERSON] (кримінальна справа № 582/1130/18 т. І а.с. 188-189) 27 січня 2020 року [PERSON] звернулась до ПАТ СК «КРАЇНА» із заявою про здійснення страхової виплати. Заяву було зареєстровано за вхідним номером 2034 (а.с.39). 07 лютого 2020 року Страхова компанія «КРАЇНА» на адресу [PERSON] надіслало повідомлення, в якому, посилаючись на п. 7 Положення «Про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959, вказували на те, що для здійснення страхової виплати їй необхідно надати оригінал проїзного квитка (а.с. 46, 66). Згідно опису-відправлення [PERSON] 19 лютого 2000 року направила на адресу АТ СК «КРАЇНА» наступні документи: індивідуальна програма, паспорт, посвідчення, карта реквізитів, вирок, виписки МСЕК № 4943, № 6353, № 1966 (а.с.67). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно з ч. 1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). З викладеного можна прийти до висновку, що чинне законодавство визначає, як різні об`єкти страхування, так і різні види страхування, які мають різне правове регулювання. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про страхування»). Згідно з п.п. 6, 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» особисте страхування від нещасних випадків на транспорті та страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносяться до обов`язкових видів страхування. Для здійснення обов`язкового страхування Кабінет Міністрів України, якщо інше не визначено законом, встановлює порядок та правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування обов`язкового страхування, розміри страхових сум та максимальні розміри страхових тарифів або методику актуарних розрахунків. (ч.2 ст. 7 Закону України «Про страхування»). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтею 5 якого, передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. В свою чергу, обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 року № 959 «Про затвердження Положення про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» (далі - Положення), відповідно до п. 2 якого, застрахованими вважаються пасажири з моменту оголошення посадки в морське або річкове судно, поїзд, автобус або інший транспортний засіб до моменту завершення поїздки. Згідно з абзацом 2 пункту 3 цього Положення кожному застрахованому перевізник, що виступає агентом страховика, видає страховий поліс. Він може видаватися на окремому бланку або міститися на зворотному боці квитка. Документом, що підтверджує страхування пасажирів під час здійснення регулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, є квиток. Абзацом 1 пункту 3 цього Положення передбачено, що страховий платіж за обов`язковим особистим страхуванням від нещасних випадків на транспорті утримується з пасажира перевізником, який діє від імені страховика за винагороду на підставі договору доручення на лініях залізничного, морського, внутрішнього водного, автомобільного та електротранспорту на міжобласних і міжміських маршрутах у межах однієї області, Автономної Республіки Крим у розмірі до 1,5 відсотка вартості проїзду, на маршрутах приміського сполучення - до 3 відсотків вартості проїзду. Пунктом 7 цього Положення встановлено наступні страхові випадки при обов`язковому особистому страхуванні від нещасних випадків на транспорт: а) загибель або смерть застрахованого внаслідок нещасного випадку на транспорті; б) одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні йому інвалідності; в) тимчасова втрата застрахованим працездатності внаслідок нещасного випадку на транспорті. Згідно з пунктом 48 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» (далі - Правила) під час здійснення регулярних спеціальних перевезень пасажирський автомобільний перевізник забезпечує в установленому законодавством порядку страхування пасажирів. Пунктом 12 Правил передбачено, що обов`язкове особисте страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті здійснюється згідно із законодавством. Ці правила є обов`язковими для виконання автомобільним перевізником, яким у даній справі виступає підприємство. [PERSON] мала квиток П-3441181 на рейс 2700, придбаний в касі Сумського автовокзалу (ТОВ «Сумиоблавтотранс»), була пасажиром, на яку розповсюджується умови договору доручення № 40-01 від 05 квітня 2011 року як на застраховану особою відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України «Про страхування». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.11.2018р. у справі 640/20642/15-ц. Аналіз нормативних актів та дає підстави для висновку, що застраховані пасажири (з квитками чи без них) можуть претендувати на відшкодування у страховій компанії, і виплата страхового відшкодування має здійснюватися відповідно до Закону України «Про страхування», а не Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 32.3 якого визначено, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України «Про страхування». Відповідно до Положення «Про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті», яке затверджене Постановою КМУ від 14.08.1996 № 959, розмір страхової суми для кожного застрахованого становить 6000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102000 грн (п.6). Відповідно до п. 7 даного Положення одержання застрахованим травми внаслідок нещасного випадку на транспорті при встановленні йому інвалідності є страховим випадком. Страховики виплачують страхові суми: інвалідам 1-ї групи - 90%, інвалідам 2-ї групи -75%, інвалідам 3-ї групи - 50% страхової суми. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо недоведеності позивачкою обставин того, що третя група інвалідності їй встановлена саме внаслідок нещасного випадку на транспорті, оскільки такі твердження спростовуються індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 609 від 04 вересня 2014 року (а.с. 180-187), яка була направлена позивачкою на адресу відповідача. З огляду на вказане, позовні вимоги [PERSON] ( [PERSON] ) підлягають задоволенню та необхідно зобов`язати АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА» виплатити страхове відшкодування в розмірі 51000 грн. 00 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України , враховуючи, що при подачі позову позивачка була звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved