Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що вона являється рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає разом з нею. [PERSON] займається вихованням та утриманням сестри, піклується про її фізичний та духовний розвиток. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] жодного з обов`язків, покладених законом на батьків, не виконують, крім того, повністю в добровільному порядку відмовились від утримання та виховання своєї неповнолітньої дочки та ігнорують факт спорідненості з дитиною. [PERSON] та [PERSON] не мають наміру проявляти до дитини батьківської турботи, не цікавляться нею, не відвідують її, не турбуються про її фізичний та духовний розвиток, про її здоров`я, не надають матеріальної допомоги на її виховання, не відвідують навчальний заклад, в якому вона навчається. З цих підстав позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення їх від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Діденко Н.П. в судове засідання не з`явилися, натомість подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просять їх задовільнити та розглянути справу у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, не повідомивши суд причин своєї неявки, заяв та клопотання до суду не направляли. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області Гудзінська І.В. в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до слідуючого висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, судом встановлено, що відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). [PERSON] з 2018 року проживає разом зі своєю рідною сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] , а також їх спільними дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] вихованням та утриманням дочки не займаються, що підтверджується довідкою Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області №24 від 02 лютого 2023 року (а.с.12) та актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного проживання особи (а.с.15). [PERSON] навчається у 8 класі Купчинецької філії Дашівського ліцею та забезпечена всіма комунікаціями для навчання. [PERSON] завжди підтримує зв`язок зі школою та класним керівником з приводу навчання сестри, що підтверджується характеристикою, наданою навчальним закладом (а.с.14) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 38 від 10 березня 2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, виконавчий комітет Дашівської селищної ради вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 44-46). Нормами статей 150, 155 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні до неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У свою чергу відповідачі будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надали, своєї участі у судових засіданнях не забезпечили, що додатково підтверджує небажання приймати участь у житті своєї дочки. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачами [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, останні не беруть участі у вихованні та утриманні дитини, не піклуються про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживають окремо від доньки, виявляють байдужість до власної дитини та взагалі самоусунулися і не спілкуються з дочкою, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки це не суперечить інтересам дитини. При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідачі, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн. (а.с.2). Таким чином, на підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачами при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved