Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

До Бабушкінського\~районного суду\~м. Дніпропетровська у червні 2021 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] : збитки в порядку регресу у сумі 2\~236,00 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 8\~197,00 грн. та судовий збір. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] , 19.03.2018 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №5030895-02-04-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] . 11.01.2019 між автомобілем марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] відбулось ДТП в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Індустріального\~районного суду\~м. Дніпропетровська від 14.02.2019 [PERSON] було визнано винною у ДТП, яке мало місце 11.01.2019 за ст.124 КУпАП. На підставі заяви [PERSON] , було виплачено страхове відшкодування у розмірі 11\~254,00 грн. За заявою ПрАТ «СК «ВУСО», ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» (страхова компанія в якій застрахована цивільно правова відповідальність [PERSON] ) було виплачено страхове відшкодування у розмірі 7\~018, 00 грн., а [PERSON] франшизу у розмірі 2\~000,00 грн. 20.12.2019 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги №20/12/2019, за яким останній отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ «СК «ВУСО» в тому числі і за договором добровільного страхування наземного транспорту №5030895-02-04-01. З огляду на те, що [PERSON] залишив без виконання вимогу ФОП [PERSON] щодо відшкодування збитків в порядку регресу, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді\~Бабушкінського районного\~суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 18.06.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 19.03.2018 між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №5030895-02-04-01, відповідно до умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до відповіді НПУ, ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» є страховиком відносно автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з копією довідки №3019014577294744 наданої УПП в Дніпропетровській області НП, ДТП, яка мало місце 11.01.2019 відбулась між автомобілем марки «Mercedes-Benz» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до копії постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф. від 14.02.2019, [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП яке мало місце 11.01.2019 за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно акту огляду колісного транспортного засобу, рахунку-фактури №ЗП-0000002 від 14.01.2019 наданого ТОВ «ФІРМА «ЗІГФРІД-ПЛЮС», вартість робіт по відновленню транспортного засобу марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] становить 11\~254,00 грн. Згідно з платіжним дорученням №2196, ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало ТОВ «ФІРМА «ЗІГФРІД-ПЛЮС» суму у розмірі 11\~254,00 грн. Відповідно до копії договору про відступлення прав вимоги №20/12/2019 від 20.12.2019, ФОП [PERSON] набув право вимоги за укладеними договорами страхування, в тому числі і за договором №5030895-02-04-01, що вбачається з додатку №1. 27.02.2020 [PERSON] було направлено акт (вимогу) №00960-02 про відшкодування збитків в порядку регресу. 25.05.2021 між ФОП [PERSON] та адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС» було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги, вартість робіт становить 8\~197,80грн. Сплата суми у розмірі 8\~197,80 грн. підтверджується копією меморіального ордера №7511484611. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Положенням статті 8\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до вимог\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N755/9320/15-ц. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 22.1\~ст. 22\~\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майна третьої особи. З аналізу зазначених вище норм закону та відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах № 6-2587цс15 від 23.12.2015 та № 760/25782/14-ц від 21.12.2016 р., страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Виходячи з того, що відповідно до копії постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2019 у ДТП, яке мало місце 11.01.2019 визнано винним [PERSON] , а позовні вимоги заявлено до [PERSON] , позов не може бути задоволено, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо вчинення останнім події, яка стала передумовою виплати страхового відшкодування, тобто відсутні належні докази щодо винуватості [PERSON] у вказаному ДТП. Клопотання щодо витребування адміністративного матеріла відносно [PERSON] або щодо призначення судової автотехнічної експертизи в метою встановлення винуватості відповідача, позивачем не надано. Матеріали справи не містять даних щодо вирішення питання судом про внесення виправлень у постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2019. З огляду на те, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу є похідною від вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу, вона також не може бути задоволена. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed