Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

14.02.2023 до суду надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до [PERSON] про відшкодування вартості не облікованої електроенергії, в розмірі 3938,24 гривні, стягнення судових витрат на правову допомогу та стягнення а користь товариства судового збору. 29.03.2023 від представника позивача, адвоката Мороз О. М., надійшла письмова заява у якій зазначено, що докази щодо витрат на правничу допомогу будуть подані суду відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. За результатами розгляду справи 29.03.2023 ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго». 03.04.2023 до канцелярії суду представником позивача, адвокатом Мороз О. М., направлено заяву про ухвалення додаткового судового рішення з вимогою стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 гривень. До заяви додано платіжне доручення за № V22412/1 від 29.03.2023 про перерахунок Мороз О. М. коштів у розмірі 9000,0 гривень за надання професійної правничої допомоги та акт приймання-передачі послуг за Договором про надання професійної правничої допомоги № 2023/20 від 02.01.2023, у якому зазначено опис послуг. В обґрунтування заяви вказано, що до позовної заяви було додано орієнтовний розрахунок судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. Також подано письмову заяву про намір подати докази про понесені витрати на професійну правничу допомогу. Умовами договору визначено, що представництво та захист прав та законних інтересів клієнта, а також надання йому необхідної професійної правничої допомоги під час цивільного провадження, пов`язаного із діяльністю клієнта, відповідно до умов цього договору, здійснюється на платній основі. Вартість 1 людино-години роботи адвоката-до 1000,0 гривень без ПДВ. При цьому, сторони оформляють акт приймання-передачі наданих послуг. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до змісту ч. 3, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Виходячи з обставин справи та положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що немає необхідності викликати сторони в судове засідання для ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема,: 1) на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторонни, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, протягом зазначеного строку адвокат Мороз О. М. зробила відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження факту надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги подано: ордер про надання правничої допомоги, платіжне доручення від 29.03.2023 року, договір № 2023/20 від 02 січня 2023 року про надання професійної правничої допомоги, укладений між нею та ПАТ "Прикарпаттяобленерго", акт приймання - передачі послуг від 29.03.2023 року за Договором про надання професійної правничої допомоги№ 2023/20 від 02 січня 2023 року. Таким чином, суд встановив, що позивач надав належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, зокрема, квитанцію, докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу у цій справі. Отже, з огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідач суду не надав, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000, 0 грн.

Outcome: approved