Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 2009 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що спершу їхні відносини були нормальними. Однак надалі, відповідач почав зловживати спиртними напоями, на грунті чого у них виникали сварки та скандали. Були випадки, коли відповідач бив її та спричиняв тілесні ушкодження. Один раз, десь у 2015 році, з цього приводу вона вже зверталася у поліцію, було порушено кримінальну справу, проте відповідач попросив у неї вибачення, тому вона відмовилася від підтримання обвинувачення та справу було закрито. Але, після цього, поведінка відповідача не змінилася. Крім того зазначила, що у 2011 році вони на півроку припинили подружні стосунки, проживали окремо, і тоді вона подавала позов до суду про розірвання шлюбу, проте відповідач і його мати вмовили її, щоб вона забрала заяву. Також зазначила, що після початку війни, з дітьми поїхала до відповідача, який на той час перебував у Польщі, однак він і там зловживав спиртним, скандалив, їй прийшлося ночувати на вулиці, тому в червні 2022 року вона з дітьми повернулася додому. За цей час познайомилася з іншим чоловіком, з яким почала зустрічатися, в них виникли добрі стосунки і вони мають намір офіційно їх зареєструвати. Спільного господарства з відповідачем не ведуть, спільного бюджету не мають. Дітям час від часу відповідач надає кошти на їх утримання, але лише в тому випадку, якщо вона про це попросить, а не самостійно. Разом вони не проживають вже вісім місяців. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, направлені відповідачу за місцем реєстрації повідомлення про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви та додані до такої документи, повернуті на адресу суду з відміткою причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. А тому, з огляду на зазначене вище, суд констатує, що відповідач є належним чином сповіщеним про надходження позовної заяви до суду та розгляд такої. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 травня 2009 року Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 травня 2009 року у Глибочецькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №3. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двоє дітей, синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі вісім місяців разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved