Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 18.01.2023 до Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття сина. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.10.2022 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідач відмовився допомагати позивачу та сину як матеріально так і фізично. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини участі не приймає. В зв`язку з вказаними обставинами дитина повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач подав до суду відзив в якому зазначив, що на його утриманні перебуває ще одна дитина [PERSON] , [INFO] , який був народжений в період іншого шлюбу. Позивачем при подачі позову про стягнення аліментів не було враховано наявність другої дитини та не повідомлено про це суду. Тому вважає, що у нього наявні підстави для зменшення частки розміру аліментів. Просить позов задоволити частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття сина. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 14.02.2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 02.07.2019 року, виданого Печерським районним у місті Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві, мають сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 02.07.2019 року зроблено відповідний актовий запис за № 2974. Батьками дітей записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки №08 від 10.01.2023 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] спільно зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] та повністю знаходиться на утриманні матері (а.с.8). Відповідно до акту складеного депутатом Шевченківської сільської ради Чухліб Н.М. в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] від 09.01.2023 року вбачається, що [PERSON] , 2019 р.н. разом з матір`ю [PERSON] , 1982р.н., проживають за адресою: [ADDRESS] . Зі слів матері коштів на утримання сина його батько [PERSON] не надавав, не брав жодної участі у вихованні та не спілкується з дитиною. Дитина повністю перебуває на утриманні матері (а.с.15). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 11.03.2023 року, виданого повторно Боярським ВДРАЦС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] , народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 26.05.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 209. Батьками дітей записані: [PERSON] та [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Враховуючи те, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , отже на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини. Оскільки дитина проживає разом зі своєю матір`ю, позивачем у справі, отже у силу вимог ст. 181 СК України остання має право на стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, судом враховано потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров`я, матеріальне становище сторін, а також рівність обов`язку батьків по утриманню дитини. Надаючи оцінку доводам відповідача щодо можливості останнього сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) у зв`язку з перебуванням на його утриманні неповнолітнього сина від іншого шлюбу, відносно якого він також має обов`язок по його утриманню, суд зазначає, що факт народження у відповідача сина [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу не є безумовною підставою, яка б свідчила про те, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази перебування саме на утриманні відповідача сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач є чоловіком працездатного віку. Доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини саме у такому розмірі. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно саме у заявленому розмірі. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі№565/2071/19 вбачається, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. В цьому контексті наявність іншої дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Суд зазначає, що у такому випадку відповідач, за наявності для цього підстав, не позбавлений можливості пред`явити позов про зменшення аліментів. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143 цс 13. Згідно ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України,

Outcome: approved