Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] щодо поділу майна подружжя. В обґрунтування якого зазначив, що 28.08.2010 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . За час шлюбу сторонами набуто майно однокімнатна квартира [ADDRESS] та комірне приміщення [ADDRESS] , яке зареєстровано на [PERSON] . Позивач вважає, що зазначена нерухомість підлягає поділу шляхом визнання за кожним з подружжя по частині права власності. Ухвалою суду від 17.02.2023 по справі відкрито загальне провадження. У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Борейко Н.О. позов підтримує, просить задовольнити Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Тищенко В.М. повідомили, що визнають позов щодо поділу спільного майна в порядку, запропонованому позивачем. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її прдставника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.. Судом встановлено, що 28 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб За час шлюбу сторонами набуто наступне майно Однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 50, 7 кв.м., житловою площею 16 кв.м. При цьому, стороною в договорі є [PERSON] і на неї зареєстровано право власності на квартиру, що підтверджується договором комісії № 8 від 05.12.2014 року Витягом про державну реєстрацію прав від 18.10.2016 року № 16947738 (а.с.34). Технічним паспортом на спірну квартиру (а.с.32-34) підтверджується його технічна характеристика. комірне приміщення [ADDRESS] загальною площею 4,1 кв.м. Стороною в договорі є [PERSON] і на неї зареєстровано право власності на комірне, що підтверджується договором комісії № 8/1 від 07.06.2016 року Витягом про державну реєстрацію прав від 18.10.2016 року № 16953776 (а.с.35). Технічним паспортом на спірне комірне (а.с.27-31 підтверджується його технічна характеристика. Між сторонами виник спір щодо поділу майна, яке набуто під час шлюбу. Спірними об`єктами для поділу є нерухомість, яка придбана під час перебування сторін у шлюбі Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Сімейного кодексу України (далі СК)). В сімейних правовідносинах при поділі спільного майна подружжя передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.У такому разі позивач звільняється від доведення цієї обставини,яка має значення для правильного вирішення справи,а відповідач,якщо заперечує проти цього,має довести протилежне (спростувати матеріально-правову презумпцію. Постанова Верховного Суду від 7лютого 2018року усправі №654/5243/14-ц, постанова Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі 6-843цс17). У даних правовідносинах позивачем доведено те, що спірне майно можна віднести до спільної сумісної власності подружжя і матеріалами справи підтверджується, що майно набуте під час шлюбу Відповідач позов визнала. Таким чином, спірне майно підлягає поділу згідно із статтями 60-61, 69-71 СК. При цьому, поділ майна, може здійснюватись шляхом визнання права власності на його частину, виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі ЦК)). Обраний позивачем способ захисту узгоджується із вище наведеними нормами права і відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності (стаття 3 ЦК). Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ст. 142 ЦПК України У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

Outcome: approved