Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача: [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та передачі права власності. У своєму позові позивач просить суд: 1.встановити факт прийняття [PERSON] спадщини від [PERSON] ; 2.передати [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS] області і скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію: -права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] проспект Аношкіна, будинок № 53; -іпотеки: від 29 листопада 2021 року, індексний номер: 61921246 від 29 квітня 2008 року, реєстраційний номер: 7115465. В обґрунтування позову позивач зазначає наступне: Він, [PERSON] , є сином [PERSON] , [INFO] (далі Спадкодавець), який помер [INFO] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, масу котрої становили (далі Спадщина): 1) квартира [ADDRESS] (далі Квартира), ринкова вартість якої, відповідно до складеного консалтинговим центром «Алеана» 27 липня 2021 року «Висновку про вартість двокімнатної квартири загальною площею 37,3 кв.м» становить суму в 164300,00 грн.; 2) грошове зобов`язання спадкодавця в сумі 29 700,00 доларів США (далі Борг), за договором про надання споживчого кредиту від 29 квітня 2008 року № 11341209000 (далі Кредитний договір), укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого, є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі Банк), та виконання якого, забезпечене квартирою, що підтверджується іпотечним договором від 29 квітня 2008 року № 11341209000/1, укладеним між спадкодавцем і банком (далі Іпотечний договір). Не зважаючи на ті обставини, що у встановлений законом строк, позивачем не була подана до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини, що підтверджується отриманою позивачем 01 липня 2020 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою 01 червня 2020 року державним нотаріусом Другої Дніпровської державної нотаріальної контори, позивачем були вчинені дії щодо фактичного прийняття спадщини, які полягали в погашенні боргу, шляхом укладення 29 листопада 2021 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» і виконанні таких правочинів: 1) договір про відступлення права вимоги (цесія), предметом якого є набуття позивачем права вимоги до спадкодавця за Кредитним договором (далі Договір відступлення 1); 2) договір про відступлення права вимоги, предметом якого є набуття позивачем права вимоги за Іпотечним договором (далі Договір відступлення 2). Так, з умов підпункту 1.1 пункту 1 Договору відступлення 1 вбачається, що в порядку і на умовах цього правочину, за Кредитним договором, позивач набуває права вимоги до Спадкодавця і права кредитора. Також, умовами цього пункту встановлено, що відчуження прав вимоги за Кредитним договором розповсюджується в повному обсязі та на умовах які існують на момент відступлення (передачі) прав вимоги, включаючи, але не обмежуючись: 1) прав вимоги сплати основного зобов`язання за Кредитними договорами; 2) прав вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірах, встановлених Кредитними договорами, нарахованих станом на дату укладення цього договору; 3) прав вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірах, встановлених Кредитними договорами, в майбутньому після укладення цього договору по дату виконання зобов`язань в повному обсязі; 4) прав вимоги сплати комісій в розмірах, встановлених Кредитними договорами, нарахованих на дату укладення цього договору; 5) прав вимоги сплати прав вимоги сплати комісій в розмірах, встановлених Кредитними договорами, в майбутньому після укладення цього договору по дату виконання зобов`язань в повному обсязі; 6) прав вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання, або неналежного виконання боржником умов Кредитних договорів, які виникнуть, та/або можуть виникнути в майбутньому після укладення цього договору, в розмірах, встановлених Кредитними договорами; 7) прав вимоги інших платежів відповідно до умов Кредитних договорів, які виникнуть, та/або можуть виникнути в майбутньому після укладення цього договору; 8) інші права, передбачені Кредитними договорами. З умов підпунктів 2.3 й 2.4 пункту 2 Договору відступлення 1, вбачається що отриманню документів, які мають значення для здійснення прав, як кредитора за Кредитними договорами та договором забезпечення, повинно передувати виконання позивачем зобов`язань щодо оплати за відступлення права вимоги. Також, з умов підпункту 1.3. Договору відступлення 2 вбачається, що відступлення права вимоги за Іпотечним договором здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: 1) всі права іпотекодержателя, що передбачені умовами Іпотечного договору; 2) право звернення на предмети іпотеки у відповідності Іпотечного договору. Виконання позивачем Договору відступлення 1 і 2 підтверджені складеними 29 листопада 2021 року актами: приймання-передачі документації й приймання-передачі прав вимоги, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, від 29 листопада 2021 року, індексний номер 287398448. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~представник Другої\~Дніпровської державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської областів судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі. ІІ. Процесуальні дії по справі. 10 листопада 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 26 грудня 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 17 лютого 2023 ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 05 квітня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. IІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , повторно виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №7, відповідно до якого вбачається, що батьком є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №5246 (а.с.10). Згідно копії договору про надання споживчого кредиту №11341209000, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та [PERSON] 29 квітня 2008 року, вбачається, що банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 29700,00 доларів США (а.с.11-19). Згідно копії іпотечного договору №11341209000/1, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та [PERSON] 29 квітня 2008 року, вбачається, що грошове зобов`язання [PERSON] у сумі 29700,00 доларів США, за договором про надання споживчого кредиту від 29 квітня 2008 року № 11341209000, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», забезпечене квартирою [ADDRESS] (а.с.20-23). Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 01 червня 2020 року, державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л., розглянувши заяву спадкоємця [PERSON] з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.24-25). 29 листопада 2021 року [PERSON] уклав договір про відступлення прав вимоги (цесія) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», предметом якого є набуття позивачем права вимоги до спадкодавця за Кредитним договором (Договір відступлення 1); договір про відступлення права вимоги, предметом якого є набуття позивачем права вимоги за Іпотечним договором (Договір відступлення 2) (а.с.26-28, 31-32). Так, з умов підпункту 1.1 пункту 1 Договору відступлення 1 вбачається, що в порядку і на умовах, визначених цим Договором, Цедент (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія ІНВЕСТ-КРЕДО» передає (відступає) [PERSON] ), а Цесіонарій набуває належні Цедентові Права вимоги до [PERSON] за Договір про надання споживчого кредиту №11341209000 від 29.04.2008 року, що укладений між АТ КБ «УкрСибБанк». Також, умовами цього пункту встановлено, що відступлення прав вимоги за Кредитним договором розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення (передачі) прав вимоги, включаючи, але не обмежуючись: 1) прав вимоги сплати основного зобов`язання за Кредитними договорами; 2) прав вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірах, встановлених Кредитними договорами, нарахованих станом на дату укладення цього договору; 3) прав вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірах, встановлених Кредитними договорами, в майбутньому після укладення цього договору по дату виконання зобов`язань в повному обсязі; 4) прав вимоги сплати комісій в розмірах, встановлених Кредитними договорами, нарахованих на дату укладення цього договору; 5) прав вимоги сплати прав вимоги сплати комісій в розмірах, встановлених Кредитними договорами, в майбутньому після укладення цього договору по дату виконання зобов`язань в повному обсязі; 6) прав вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання, або неналежного виконання боржником умов Кредитних договорів, які виникнуть, та/або можуть виникнути в майбутньому після укладення цього договору, в розмірах, встановлених Кредитними договорами; 7) прав вимоги інших платежів відповідно до умов Кредитних договорів, які виникнуть, та/або можуть виникнути в майбутньому після укладення цього договору; 8) інші права, передбачені Кредитними договорами. З умов підпунктів 2.3 й 2.4 пункту 2 Договору відступлення 1, вбачається що зобов`язання Цесіонарія вважаються виконаними з моменту зарахування грошових коштів в сумі, в строк і на рахунок [PERSON] , що зазначені в п.п.1.1., 2.2 Договору. Зобов`язання Цедента щодо передачі Цесіонарію документів, які мають значення для здійснення його прав як кредитора за Кредитними договорами та договором забезпечення, виникають з моменту зарахування грошових коштів в сумі визначеній в п.п.1.1. на розрахунковий рахунок Цедента, визначений п.2.2. цього Договору. Також, з умов підпункту 1.3. Договору відступлення 2 вбачається, що відступлення прав вимоги за Іпотечним договором здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: 1) всі права іпотекодержателя, що передбачені умовами Іпотечного договору; 2) право звернення на предмети іпотеки у відповідності Іпотечного договору. Виконання позивачем Договору відступлення 1 і 2 підтверджені складеними 29 листопада 2021 року актами: приймання-передачі документації й приймання-передачі прав вимоги, а також витягом №287398448 від 29.11.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (а.с.29-30, 33). В матеріалах справи міститься копія спадкової справи №784/2015 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою. З копії спадкової справи № 784/2015 наданої завідувачем Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Є. Циганко вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою йому було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, та останній спадщину не прийняв. ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами частини другої статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина п`ята статті 1268 ЦК України містить приписи, якими встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До того ж, приписами частини третьої статті 1296 ЦК України, встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 1 ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, заявлені [PERSON] вимоги про встановлення факту\~прийняття ним\~спадщини від\~ [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд в пункті 30 постанови від 04 червня 2020 року в справі №\~\~910/1755/19, наголосив, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора; Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №\~\~910/10963/19 викладена правова позиція, відповідно до якої доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні, а не документи, що засвідчують права, які передаються (пункти 24.1.1, 67.1, 67.2). Велика Палата Верховного Суду в пункті 37 розділу «Позиція Великої Палати Верховного Суду» постанови 14 грудня 2021 року в справі № 344/16879/15-ц наголосила, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.\~\~ Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку»\~ іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку»\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року по справі № 754/16764/17. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною четвертою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Таким чином, зміст наведених фактичних обставин справи в контексті приписів закону, дає законні підстави для висновків, що в особі позивача поєднані боржник за Кредитним договором (син Спадкодавця, який прийняв Спадщину) і кредитор за Кредитним договором та іпотекодержатель за Іпотечним договором (особа, яка за Договорами відступлення 1 та 2, набула право вимоги), а факт смерті Спадкодавця, повністю виключає будь-яку можливість отримання позивачем у власність квартири в позасудовий спосіб. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожнасторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~оцінюєдокази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). V. Судові витрати. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, тому судовий збір залишається за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved