Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

у січні 2023 року представник заявника Братищенко Ю.О. звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] народився [INFO] на території Ровенської області Української РСР. В обґрунтування викладених вимог представник заявника зазначив, що заявник [PERSON] є громадянином Республіки Білорусь та має посвідку на тимчасове проживання в Україні. Заявник хоче отримати дозвіл на імміграцію в Україну поза квотою як особа, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки його дід, [PERSON] до набуття Україною незалежності народився на території, яка стала територією України. Проте, заявник не може надати заінтересованій особі визначений законом документ, що підтверджує цей факт. На запит представника заявника Державний архів Рівненської області надав архівну довідку від 30 листопада 2022 року та копію сторінки метричної книги з актовим записом № 35 від 28 вересня 1940 року про народження [PERSON] , [INFO] . Так в архівній довідці зазначено, що у метричній книзі Параскевської церкви с. Рудка нині Дубенського району міститься запис про народження [PERSON] , який народився [INFO] у селі Ільпибоки, актовий запис № 35 від 28 вересня 1940 року, батьки: [PERSON] , [PERSON] . Таким чином дід заявника народився [INFO] на території Ровенської області Української РСР, яка стала територією України, тому має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Судове засідання призначене на 16 березня 2023 року. 16 березня 2023 року від представника заінтересованої особи надійшли письмові пояснення. Зазначили, що копії документів, які надані заявником як підтвердження факту родинних відносин та народження діда заявника на території України до 24 серпня 1991 року, можуть слугувати лише доказом під час звернення особи до суду для встановлення факту, що має юридичне значення та прийняття судом рішення про встановлення факту, що має юридичне значення не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які призвели б до безпосереднього отримання заявником дозволу на імміграцію в Україні. 16 березня 2023 року справу знято з розгляду в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Наступною датою судового засідання визначено 13 квітня 2023 року. Представник заявників адвокат Братищенко Ю.О. у подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З повторної копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2022 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Мінськ, Республіки Білорусь, актовий запис № 586, батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З повторної копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданої 4 червня 2014 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у м. Мінськ, Республіки Білорусь, актовий запис № 135, батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). В архівній довідці від 30 листопада 2022 року зазначено, що у метричній книзі Параскевської церкви с. Рудка нині Дубенського району міститься запис про народження [PERSON] , який народився [INFO] у селі Ільпибоки, актовий запис № 35 від 28 вересня 1940 року, батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] в Республіці Білорусь, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18 листопада 2022 року (а.с.16). Відповідно до ч. І ст. 73, 74 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Частина І статті 74 Закону України «Про міжнародне приватне право» регламентує, що процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Пунктом 7 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Стаття 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням. Зокрема особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (далі-Правила). Відповідно до п. 3.10 Правил, якщо відділ державної реєстрації актів цивільного стану не має змоги встановити день і місяць народження, то датою народження у висновку зазначається 1 липня відповідного року. Згідно п. 3.17 Правил, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Встановлення даного факту породжує для заявників юридичні наслідки, пов`язані з оформленням громадянства. Чинним законодавством не встановлено іншого порядку його встановлення, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено факт народження [PERSON] [INFO] в Ровенській області Української РСР. На підставі викладеного,

Outcome: approved