Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

21.11.2022 р. до суду подано позов адвоката Гуравської Валентини Юріївни в інтересах [PERSON] , [PERSON] до Гайсинської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку та витребування майна з незаконного володіння. 14.03.2023 р. подано уточнену позовну заяву, у якій представник позивачів просить суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520887600:01:003:0284 площею 0,7187 га, що розташована на території колишньої Ярмолинецької сільської ради, тепер - Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, та утворена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520887600:01:003:0010 площею 2,1563 га, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 264488, по частині кожному. Представник позивачів свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла баба позивачів - [PERSON] , якій на на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 264488 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520887600:01:003:0010 площею 2,1563 га, що розташована на території колишньої Ярмолинецької сільської ради, тепер - Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 04.08.2020 року серії НОН № 214775 та серії НОН № 214773 [PERSON] та [PERSON] належить кожному по 1/6 частині у праві власності на зазначену земельну ділянку, всього відповідно - 1/3 її частина. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному земельному кадастрі, земельна ділянка з кадастровим номером 0520887600:01:003:0010, що належала спадкодавиці, перестала існувати. В результаті її поділу утворилося дві земельні ділянки: -з кадастровим номером 0520887600:01:003:0285 площею 1,4376 га, яка передана у власність [PERSON] , спадкоємиці 2/3 частин у праві власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON] , - з кадастровим номером 0520887600:01:003:0284 площею 0,7187 га, інформація про суб`єкта права власності на яку в Державному земельному кадастрі відсутня. З метою досудового врегулювання спору, відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, беручи до уваги, що земельна ділянка з кадастровим номером 0520887600:01:003:0284 є сформованою як об`єкт цивільних прав, зважаючи на її розміри та конфігурацію, позивачі зверталися до Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області із заявою про передачу їм, як спадкоємцям [PERSON] , яка померла [INFO] у спільну часткову власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520887600:01:003:0284 площею 0,7187 га., яка розташована на території колишньої Ярмолинецької сільської ради, тепер - Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області та утворена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520887600:01:003:0010 і становить фактично 1/3 її частину. На думку позивачів, поділити між ними земельну ділянку з кадастровим номером 0520887600:01:003:0284 площею 0,7187 га не можливо без зменшення її корисних властивостей, тому вони просили передати їм цю земельну ділянку у спільну часткову власність: по частині [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відповіді виконавчого комітету Гайсинської міської ради на запит адвоката від 07.12.2021 р. № 03.09/03.17-2727, якою позивачам було відмовлено у наданні ділянки у їх власність та рекомендовано за захистом своїх прав звернутися до суду, у зв`язку із чим вони не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Представник позивачів в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її та позивачів відсутність, вимоги задовільнити (а.с.114). Представник відповідача Гайсинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність (а.с.116). За змістом абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. у разі безумовного визнання відповідачем позову, якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших (відмінних від відповідача) осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову з наведенням в мотивувальній частині рішення посилань лише на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Спірні правовідносини регламентуються: - ч.1 ст.131 ЗК України, за якою громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод; - ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, за якими спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; - ст.1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця та у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю в момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; - п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно; - пунктом 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради; - листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового току для прийняття спадщини; - п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності п. 24 зазначеної постанови такі заяви подаються до спадкоємців, що прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від їх прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. - ст.15 Цивільного кодексу України, якою передбачено право кожної особи на захист свого права, яке у відповідності до вимог ст.20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд, а стаття 16 Цивільного кодексу визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Оскільки, [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за законом спадщини після смерті [INFO] баби [PERSON] не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивачів на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачами в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право спільної часткової власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 0520887600:01:003:0284 площею 0,7187 га, що розташована на території колишньої Ярмолинецької сільської ради, тепер - Гайсинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, та утворена в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520887600:01:003:0010 площею 2,1563 га, по частині кожному, повне і безумовне визнання позову відповідачем, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити з метою захисту спадкового майнового права позивачів.

Outcome: approved