Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що за життя [PERSON] отримала земельні ділянки за цільовим призначенням для: будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 083732 від 03.11.2006 року, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; ведення особистого селянського господарства та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 083733 від 03.11.2006 року, площами 0,4080 га і 0,0892 га, яка знаходиться за адресою с. Пилятин, Чернігівського району, Чернігівської області. Для позивача у справі, [PERSON] є матір`ю, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 19 вересня 2011 року виконавчим комітетом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 08. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4972 га, яка знаходиться за адресою с. Пилятин, Чернігівського району, Чернігівської області, а також 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , право власності на яку мати позивача за життя належним чином не оформила та не отримала відповідні правовстановчі документи. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входила померла [PERSON] , позивач у справі, [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, тому тільки [PERSON] та [PERSON] , мають право на дане домоволодіння у рівних частинах, кожен по 1/2. За життя, [PERSON] , розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 04 липня 1991 року нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1119, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право зі законом, - своїй дочці, [PERSON] , тобто позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на дану, спадщину, прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але оформити дану спадщину не може, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку були виготовлені на ім`я [PERSON] та їй передані - втрачені, а видати нові неможливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Так само неможливо оформити право власності на 1/2 частину домоволодіння за матір`ю, оскільки вона за життя не отримала відповідне свідоцтво про право власності на домоволодіння, а отримати таке на даний час не є можливим, оскільки вона померла та втратила свою цивільну правоздатність в момент смерті. Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті матері, [PERSON] . Спадкоємців за законом, які мають право на обов`язкову частку в даній спадщині немає. Не маючи можливості отримати свідоцтва про право на спадщину та подати до нотаріуса оригінал право встановлювальних документів через їх втрату і відсутність, позивач, змушена звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, але попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 19 вересня 2011 року Виконкомом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 08. Згідно довідки Козелецької селищної ради [PERSON] , померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] та мала такий склад сім`ї: дочка - [PERSON] , тобто позивач у справі, зять [PERSON] та онука - [PERSON] . [PERSON] , за життя, отримала земельні ділянки за цільовим призначенням для: будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 083732 від 03.11.2006 року, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; ведення особистого селянського господарства та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 083733 від 03.11.2006 року, площами 0,4080 га і 0,0892 га, яка знаходиться за адресою с. Пилятин, Чернігівського району, Чернігівської області. Для позивача у справі, [PERSON] є матір`ю, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4972 га, яка знаходиться за адресою с. Пилятин, Чернігівського району, Чернігівської області, а також 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , право власності на яку мати позивача за життя належним чином не оформила та не отримала відповідні правовстановчі документи. За життя, [PERSON] , розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 04 липня 1991 року нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1119, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право зі законом, - своїй дочці, [PERSON] , тобто позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на дану, спадщину, прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але оформити дану спадщину не може, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку були виготовлені на ім`я [PERSON] та їй передані - втрачені, а видати нові неможливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Так само неможливо оформити право власності на 1/2 частину домоволодіння за матір`ю, оскільки вона за життя не отримала відповідне свідоцтво про право власності на домоволодіння, а отримати таке на даний час не є можливим, оскільки вона померла та втратила свою цивільну правоздатність в момент смерті. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., була заведена спадкова справа № 517/2011, згідно з якою: 13 грудня 2011 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Померла на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала, та не проживала однією сім`єю з іншою особою. Спадщину приймає за заповітом посвідченим державним нотаріусом Козелецької ДНК Козелецького району Чернігівської області 04 липня 1991 року за реєстровим номером 1119. Таким чином, позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті матері, [PERSON] . Спадкоємців за законом, які мають право на обов`язкову частку в даній спадщині немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 03 листопада 2006 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення 16 сесії 4 скликання Пилятинської сільської ради від 16 серпня 2005 року, було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . Землю передано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 03 листопада 2006 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення 16 сесії 4 скликання Пилятинської сільської ради від 16 серпня 2005 року, було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,4972 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Землю передано для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Вище вказані державні акти на право власності на земельні ділянки були втрачені. Підтвердженням є довідка Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про те, що втрачені державні акти на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , в стіл знахідок Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, не надходили. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивач, змушена звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Також суд вважає необхідним позов в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , задовольнити з огляду на наступне. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входила померла [PERSON] , позивач у справі, [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, тому тільки [PERSON] та [PERSON] , мають право на дане домоволодіння у рівних частинах, кожен по 1/2. Спадкодавець [PERSON] була членом колгоспного двору, який до 15.04.1991 року не втратив право на частку в його майні, а також мала право власності на земельні ділянки, яке посвідчено державними актами на право власності на земельні ділянки, які видані на її ім`я у законний спосіб. Вказані докази є належними, вони містять інформацію щодо предмету доказування належного права власності на частину домоволодіння і земельні ділянки спадкодавцю [PERSON] , як предмет доказування у цій справі є право на спадкування за заповітом, позивачем, [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об`єктом спадкування. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved