Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.11.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1509. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з позовом вказала те, що сімейне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства повністю припинено, тому позивач вважає, що шлюб існує формально і його збереження є неможливим та буде суперечить їх інтересам. 11.08.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 07.09.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом)\~ учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 11.01.2023 року ухвалою суду за заявою відповідача сторонам у справі призначено строк на примирення терміном 2 місяці, наступне судове засідання призначено 15.03.2023 року. 15.03.2023 року в судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснивши, що вони проживають з відповідачем окремо, спільного бюджету в них не має та немає нічого спільного. Перешкод у спілкуванні з дітьми вона не створює відповідачу, однак просто не хоче з ним жити. 15.03.2023 року відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що він проживає в машині, він кохає позивача та в нього немає нікого, крім неї та дітей, оскільки він (позивач) сирота. В судовому засіданні 15.03.2023 року перед завершення розгляду справи відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи (судового засідання) з метою примирення. Ухвалою суду від 15.03.2023 року, що занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 12.04.2023 року. 12.04.2023 року позивач подала до суду заяву, в якій вказує, що примирення між подружжям не відбулось, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Розгляд справи просить поводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлений належним чином. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 19.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1509. За час спільного проживання у сторін народились діти - син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовом позивач звернулась у серпні 2022 року та який підтримала в судовому засіданні та в заяві від 12.04.2023 року, при цьому наданий судом строк для примирення шляхом постановлення відповідної ухвали та шляхом відкладення судового засідання, не дав позитивного результату для збереження сім`ї. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved