Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Повалій Олену Василівну звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позовна заява надійшла до суду 05 грудня 2022 року, згідно відмітки на конверті здана на пошту 02 грудня 2022 року. Позивач посилається на те, що з 13 вересня 1972 року по 21 жовтня 1996 року він працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах. 02 березня 1983 року під час роботи на шахті «Самарська» з ним стався нещасний випадок, обставини якого викладені в акті №17 про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 04 березня 1983 року. Лікування після травми не дано бажаного ефекту, больві та дискомфортні відчуття не припинились. Останніми роками особливо загострився больовий синдром та почуття постійного дискомфорту. Згідно довідки Павлоградської ВТЕК від 19 грудня 1994 року позивачу в результаті первинного огляду встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності безстроково. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 100 000 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою від 12 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: -зі змісту довідки ВТЕК від 19 грудня 1994 року неможливо встановити, що ця довідка видана позивачу по виробничій травмі, отриманій 02 березня 1983 року відповідно до акту Н-1 від 04 березня 1983 року, -зі змісту довідки не вбачається, на підставі чого було встановлено 20 відсотків втрати працездатності безстроково, а також, що вона видана первинно, -копія акту № 17 від 04 березня 1983 року надана у вигляді, в якому неможливо розібрати його зміст, -зі змісту копій дублікатів трудових книжок не встановлено, що на момент виробничої травми позивач працював на шахті «Самарська», -позивачем не надано інших доказів щодо належності йому даних документів. З матеріалів справи видно, що 04 березня 1983 року був затверджений акт №17 про нещасний випадок на виробництві. За змістом цього акту [PERSON] працював на шахті «Самарська» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля». 03 березня 1983 року він був травмований внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом. (а.с.10-11) Позивачем надано копію довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 19 грудня 1994 року. За змістом цієї довідки вона видана [PERSON] , якому встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності безстроково. (а.с.12) Надана позивачем довідка не містить інформації про причини втрати професійної працездатності, тобто невідомо, чи пов`язана ця втрата з виробничою травмою 1983 року. Також не зазначено, проводився огляд первинно чи повторно. Будь-яких інших документів, які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок виробничої травми з установленням позивачу ступеня втрати професійної працездатності, до позовної заяви не додано. Позивачем не заявлено клопотання про витребування доказів, які він не може отримати самостійно. Право на компенсацію моральної шкоди виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії, як визначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-3149цс15. Безпосереднім доказом факту спричинення працівнику ушкодження здоров`я, що виражається у стійкій втраті ним працездатності чи встановленні групи інвалідності, є саме первинний висновок медико-соціальної експертної комісії, який і встановлює розмір втрати працездатності у зв`язку із професійним захворюванням, та який суд приймає до уваги під час визначення розміру спричиненої працівнику моральної шкоди. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Додані до позовної заяви документи не підтверджують факту встановлення позивачу стійкої втрати працездатності саме у зв`язку з виробничою травмою, отриманою у 1983 році на шахті «Самарська» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля». Таким чином позовні вимоги [PERSON] належним чином не обґрунтовані і задоволенню не підлягають. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати на сплату судового збору компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed