Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Державного підприємства «Торецьквугілля» (далі ДП «Торецьквугілля»)про стягнення заробітної плати за відпрацьовані надурочні години в період з 05.08.2014 по 20.07.2022 в сумі 145\~484,96 грн та компенсації втрати частини доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати за відпрацьовані надурочні години в період з 05.08.2014 по 20.07.2022 в сумі 90\~608,35 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він працював у Відокремленому підрозділі «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» у період з 05.08.2014 по 20.07.2022 на посаді підземного стволового третього розряду. В період роботи з 05.08.2014 по 20.07.2022 він мав надурочні відпрацьовані години підземним стволовим третього розряду, однак нарахування та виплати за їх відпрацювання відповідачем з ним не проводилася, не були вони здійснені і при звільненні його з роботи 20.07.2022. При цьому, приписом пункту 1 Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, затвердженого Постанови КМУ №163 від 21.02.2001, передбачено, що на підземних роботах в діючих, тих, що будуються і дренажних шахтах тривалість робочого тижня для робітників всіх професій становить 30 годин. Він звернувся\~до Тернопільського\~відділення Київського\~науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз Міністерства\~юстиції України\~із заявою\~про надання\~висновку експерта\~щодо суми\~недоплаченого заробітку\~при звільненні\~його з\~роботи.\~Згідно висновку\~експерта за\~результатами економічного\~дослідження №53/23-22\~від 17.01.2020\~вбачається,\~що нарахування\~та виплата\~за понадурочні\~відпрацьовані [PERSON] \~години на\~шахті за\~період з\~05.08.2014\~по 20.07.2022\~експертним дослідженням\~не встановлено,\~тобто роботодавець\~не нараховував\~та як\~наслідок не\~оплатив йому\~відпрацьовані ним\~ці понадурочні\~години.Згідно вказаного висновку судового експерта сума нарахованого заробітку за понадурочні години складає 180\~726,66 грн, сума утримання 35\~241,70 грн, сума компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою понадурочних 90\~608,35 грн, а загальна сума, що підлягає виплаті 236\~093,31 грн. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2023 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 07.03.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ДП «Торецьквугілля», із змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі з наступних підстав. Так, позивач [PERSON] працював на відокремленому підрозділі «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» з 05.08.2014 по 20.07.2022 в якості підземного стовбурового третього розряду та був звільнений відповідно до частини першої статті 38 КЗпП України з власним бажанням. У позовній заяві позивач зазначає, що при звільненні йому не були нараховані та не виплачені відпрацьовані понаднормові години за період з 2014 року по 2022 рік. Таким чином, про порушення свого права [PERSON] дізнався безпосередньо 20.07.2022, а з позовом про стягнення заборгованості заробітної плати та компенсації втрати доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати звернувся 08.02.2023. Відтак, відповідач вважає, що [PERSON] попущений тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права для звернення до суду для вирішення трудового спору. Посилаючись на наведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. 29.03.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив, подану позивачем, згідно якої позивач зауважує, що відповідач у поданому відзиві не заперечує факту відпрацювання позивачем понаднормових годин та не виплати заробітної плати за них, а єдиною обставиною, яка на думку відповідача є причиною для відмови у позові є пропущення ним тримісячного строку для звернення до суду. Зазначив, що документи, в яких письмово роботодавцем повідомленому йому про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні датовані 22.11.2022, а позовна заява подана 08.02.2023, тобто з моменту видачі документів та до подання позовної заяви пройшло менше трьох місяців. З цих підстав, просив задовольнити позов. 21.04.2023 судом зареєстровано додаткові пояснення позивача, згідно з якими він не отримував від відповідача повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплати, протилежно відповідачем не оспорюється. В свою чергу довідка №7/831 про заробітну плату [PERSON] за період його роботи на ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» з 08.2014 по 07.2022, яку позивач отримав на свою заяву датована 22.11.2022, хоча дана довідка не заміняє особою письмового повідомлення про суми нараховані та виплачені при звільненні, в розумінні статті 233 та 161 КЗпП України, навіть з моменту її видачі і до моменту подання позову в суд по даній справі 08.02.2023 пройшло менше трьох місяців. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача ДП «Торецьквугілля» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Попередньо представник відповідача подав заяву про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Згідно записів трудової книжки серії [NUMBER] від 28.08.2001 року, 05.08.2014 року позивач [PERSON] був прийнятий на посаду підземного стволового третього розряду ДП «Дзержинськвугілля», яке з 18.08.2016 перейменовано на ДП «Торецьквугілля». 20.07.2022 року позивача звільнено з вказаної посади за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України. З довідки за №6/829-3 від 22.11.2022, виданої ДП «Торецьквугілля», вбачається, що [PERSON] в період з 05.08.2014 по 31.12.2016 працював на посаді підземний стовбуровий та у 2015 році відпрацював: у лютому 29 робочих днів, що становить 171 робочу годину; у березні 27 робочих днів, що становить 162 робочі години; у квітні 27 робочих днів, що становить 162 робочі години; у травні 21 робочий день, що становить 127 робочих годин; у липні 27 робочих днів, що становить 159 робочих годин; у серпні 30 робочих днів, що становить 180 робочих годин; у вересні 29 робочих днів, що становить 171 робочу годину; у жовтні 32 робочі дні, що становить 189 робочих годин. У 2016 році [PERSON] відпрацював: у січні 26 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у лютому 27 робочих днів, що становить 162 робочі години; у березні 26 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у квітні 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у травні 26 робочих днів, що становить 153 робочі години; у липні 21 робочий день, що становить 126 робочих годин; у серпні 26 робочих днів, що становить 153 робочі години; у вересні 27 робочих днів, що становить 159 робочих годин; у жовтні 24 робочих днів, що становить 144 робочих годин; у грудні 25 робочих днів, що становить 149 робочих годин. Як вбачається з довідки за №6/829-2 від 22.11.2022, виданої ДП «Торецьквугілля», [PERSON] в період з 01.01.2017 по 31.12.2019 працював на посаді підземний стовбуровий та у 2017 році відпрацював: у січні 25 робочих днів, що становить 150 робочих годин; у березні 27 робочих днів, що становить 159 робочих годин; у квітні 22 робочі дні, що становить 129 робочих годин; у травні 27 робочих днів, що становить 162 робочі годинм; у червні 25 робочих днів, що становить 147 робочих годин; у серпні 28 робочих днів, що становить 165 робочих годин; у вересні 21 робочий день, що становить 126 робочих годин; у жовтні 21 робочий день, що становить 126 робочих годин; у листопаді 27 робочих днів, що становить 159 робочих годин. У 2018 році [PERSON] відпрацював: у березні 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у квітні 25 робочих днів, що становить 150 робочих годин; у травні 30 робочих днів, що становить 180 робочих годин; у червні 25 робочих днів, що становить 150 робочих годин; у липні 25 робочих днів, що становить 150 робочих годин; у листопаді 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у грудні 29 робочих днів, що становить 174 робочих годин. У 2019 році [PERSON] відпрацював: у січні 22 робочих днів, що становить 129 робочих годин; у квітні 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у травні 25 робочих днів, що становить 150 робочих годин; у червні 26 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у липні 26 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у вересні 27 робочих днів, що становить 162 робочі години; у жовтні 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у листопаді 22 робочих днів, що становить 132 робочі години; у грудні 29 робочих днів, що становить 171 робочу годину. Згідно довідки за №6/829-1 від 22.11.2022, виданої ДП «Торецьквугілля», [PERSON] в період з 01.01.2020 по 30.06.2022 працював на посаді підземний стовбуровий, з 01.07.2022 по 13.07.2022 на посаді охоронника. З вказаної довідки вбачається, що [PERSON] у 2020 році відпрацював: у березні 23 робочих днів, що становить 138 робочих годин; у квітні 22 робочих днів, що становить 132 робочі години; у травні 25 робочих днів, що становить 150 робочих годин; у липні 27 робочих днів, що становить 162 робочі години; у серпні 26 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у вересні 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у жовтні 29 робочих днів, що становить 174 робочих годин; у листопаді 27 робочих днів, що становить 162 робочі години; у грудні 27 робочих днів, що становить 162 робочі години. У 2021 році [PERSON] відпрацював: у лютому 28 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у березні 28 робочих днів, що становить 268 робочих годин; у квітні 30 робочих днів, що становить 180 робочих годин; у травні 28 робочих днів, що становить 168 робочих годин; у червні 23 робочих днів, що становить 138 робочих годин; у вересні 26 робочих днів, що становить 156 робочих годин; у жовтні 29 робочих днів, що становить 174 робочі години; у листопаді 27 робочих днів, що становить 162 робочі години. Як слідує з довідки за №7/830 від 22.11.2022, виданої ДП «Торецьквугілля», на момент звільнення 20.07.2022 середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 11\~306,13 грн. З довідки за №7/831 від 22.11.2022 про заробітну плату [PERSON] за період його роботи на ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» з 08.2014 по 07.2022, виданої ДП «Торецьквугілля», вбачається, що в ній відображені всі суми нарахованих та виплачених позивачу заробітних плат за період з серпня 2014 року по липень 2022 року. При цьому, будь-яких нарахувань до заробітної плати [PERSON] за надурочні відпрацьовані години відповідачем не здійснювались. Як вбачається з висновку судового експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення економічного дослідження за №53/23-22 від 17.01.2023, в результаті дослідження представлених документів встановлено, що за період з серпня 2014 року по 20.07.2022 у відповідності до Постанови КМУ від 21.02.2001 №163 [PERSON] сума нарахованого заробітку за понадурочні години складає 180\~726,66 грн, сума утримання 35\~241,70 грн, сума компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою понадурочних 90\~608,35 грн, а загальна суму, що підлягає виплаті 236\~093,31 грн. Зі змісту описової частини вказаного висновку експерта вбачається, що за даними на дослідження документами, нарахування та виплата за понадурочні відпрацьовані години [PERSON] на шахті за період з 05.08.2014 по 20.07.2022 експертним дослідженням не встановлено. Згідно рахунку №114 від 11.01.2023 вартість проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз експертизи №53/23-22 становить 1585,67 грн. З квитанції АТ «Ощадбанк» за №60 від 16.01.2023 вбачається, що позивач сплатив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз 1585,70 грн за проведення експертизи №53/23-22. Згідно частини першої\~статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 43\~Конституції\~України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 94 КЗпП України). Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до частини першої статті 47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та другої статті 116\~цього Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В силу вимог ст. 62 КЗпП України, надурочні роботи, як правило, не допускаються. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня (статті 52,\~53\~і\~61). Згідно з\~вимогами ст.\~51\~КЗпП України,\~перелік виробництв,\~цехів,\~професій і\~посад з\~шкідливими умовами\~праці,\~робота в\~яких дає\~право на\~скорочену тривалість\~робочого часу,\~затверджується в\~порядку,\~встановленому законодавством. Крім того, законодавством встановлюється скорочена тривалість робочого часу для окремих категорій працівників (учителів, лікарів та інших). Пунктом 1 Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, затвердженого постановою КМУ №163 від 21.02.2001 передбачено, що тривалість робочого тижня робітників всіх професій, які здійснюють підземні роботи в діючих, тих, що будуються, і дренажних шахтах становить 30 годин. В силу\~вимог ст.\~106\~КЗпП України,\~за погодинною\~системою оплати\~праці робота\~в надурочний\~час оплачується\~в подвійному\~розмірі годинної\~ставки. За\~відрядною системою\~оплати праці\~за роботу\~в надурочний\~час виплачується\~доплата у\~розмірі 100\~відсотків тарифної\~ставки працівника\~відповідної кваліфікації,\~оплата праці\~якого здійснюється\~за погодинною\~системою,\~-\~за всі\~відпрацьовані надурочні\~години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї\~статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається. Відповідно до\~ст.\~ст.\~2,\~3\~Закону України\~«Про компенсацію\~громадянам втрати\~частини доходів\~у зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати»,\~компенсація громадянам\~втрати частини\~доходів у\~зв`язку\~з порушенням\~строків їх\~виплати (далі\~-\~компенсація)\~провадиться у\~разі затримки\~на один\~і більше\~календарних місяців\~виплати доходів,\~нарахованих громадянам\~за період\~починаючи з\~дня набрання\~чинності цим\~Законом. Під\~доходами у\~цьому Законі\~слід розуміти\~грошові доходи\~громадян,\~які вони\~одержують на\~території України\~і які\~не мають\~разового характеру,\~в тому\~числі заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Встановлено, що позивач [PERSON] з 05.08.2014 по 20.07.2022 працював на посаді підземного стовборуба третього розряду на ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьвугілля» та у період з 2015 року по 2021 рік працював у понаднормові робочі години, тобто здійснював надурочну роботу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. При цьому, згідно висновку судового експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення економічного дослідження за №53/23-22 від 17.01.2023, за період з серпня 2014 року по 20.07.2022 у відповідності до Постанови КМУ від 21.02.2001 №163 [PERSON] сума нарахованого заробітку за понадурочні години складає 180\~726,66 грн, сума утримання 35\~241,70 грн, сума компенсації у зв`язку з несвоєчасною виплатою понадурочних 90\~608,35 грн, а загальна суму, що підлягає виплаті 236\~093,31 грн. Зазначені суми відповідачем позивачу в день звільнення та по даний час не виплачені. Таким чином, суд вважає, що відповідач в порушення вищевказаних вимог закону та КЗпП України безпідставно не виплачував позивачу заробітну плату за надурочну роботу в період з 2015 року по 2021 рік. З приводу посилань представника відповідача на те, що про порушення свого права [PERSON] дізнався безпосередньо 20.07.2022, а з позовом про стягнення заборгованості заробітної плати та компенсації втрати доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати звернувся 08.02.2023. Відтак, [PERSON] попущений тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права для звернення до суду для вирішення трудового спору, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Встановлено, що відповідачем 22.11.2022 складено довідку за №7/831 про заробітну плату [PERSON] за період його роботи на ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля», в якій відображені всі суми нарахованих та виплачених позивачу заробітних плат за період з серпня 2014 року по липень 2022 року. Позивач зазначає, що отримав вказану довідку на свою заяву 22.11.2022. Доказів протилежного судом не встановлено та відповідачем не надано. При цьому, з позовом до суду позивач звернувся 08.01.2023, тобто в тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Крім того, суд зауважує, що пунктом 1 Глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтею 233\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відтак, суд вважає, що вказані доводи представника позивача щодо пропуску позивачем тримісячного строк на звернення до суду безпідставними та необгрунтованими. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, беручи до уваги, що відповідачем безпідставно не виплачено позивачу заробітну плату за відпрацьовані надурочні години в період з 05.08.2014 по 20.07.2022, виникнення у зв`язку з цим обов`язку відповідача виплати позивачу грошову компенсацію втрати частини доходів, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У зв`язку із залученням судового експерта з метою проведення економічного дослідження позивач поніс витрати на її проведення у розмірі 1585,70 грн, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» за №60 від 16.01.2023 року. Вказана сума підлягає відшкодуванню позивачу шляхом стягнення з відповідача в його користь.

Outcome: approved