Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 14.02.2022 до Кам`янка-Бузького районного суду найшла цивільна справа АТ "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів три проценти річних за невиконання грошового зобов`язання у сумі 9\~671,44 Швейцарських франків. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та [PERSON] 14.02.2008 було укладено кредитний договір № 016/2008-223 на суму кредиту 112000,00 швейцарських франків з терміном повернення кредиту до 10.02.2038, процентна ставка становить 9,95% річних. 14.02.2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором було укладено між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] договір поруки, за умовами якого відповідачі зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання відповідачем [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли за кредитним договором в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність відповідачів є солідарною. В порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість за кредитом. 07.11.2013 Сихівським районним судом м.Львова було винесено рішення про задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 108840,88 швейцарських франків та судові витрати. 04.02.2014 рішенням Апеляційного суду Львівської області рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.11.2023 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» зодоволено частково та солідарно стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 108840,88 Швейцарських франків та судові витрати. Однак на день звернення до суду з даним позовом, рішення Апеляційного суду Львівської області не виконано, у зв`язку з чим АТ "Універсал Банк" просить стягнути з відповідачів три проценти річних за період з 25.12.2018 по 24.12.2021 в розмірі 9671,44 Швейцарських франків та судові витрати. Ухвалою суду від 17.03.2022 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 03.05.2023 представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог АТ "Універсал Банк". Зокрема вказує, що з набранням чинності Законом України №691-IX з 04.07.2020, незаконним є нарахування банком у даній справі пені в розмірі 3% річних від простроченої суми. Також просив суд застосувати строк позовної давності. Ухвалою суду від 23.05.2022 підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.08.2022 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено, а судове засідання відкладено. Ухвалою суду від 13.09.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі експертизи відмовлено. 27.09.2022 до суду надійшли письмові пояснення представника позивача. 09.12.2022 до надійшли додаткові письмові пояснення від представника відповідача адвоката Мацей М.М. Ухвалою суду від 22.02.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі експертизи відмовлено. У судове засідання представник АТ "Універсал Банк" не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги заперечив з мотивів викладених у відзиві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не 'явились, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили, відзиву не подавали. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ "Універсал Банк" та [PERSON] 14.02.2008 було укладено кредитний договір № 016/2008-223 на суму кредиту 112000,00 швейцарських франків з терміном повернення кредиту до 10.02.2038, процентна ставка становить 9,95% річних (а.с.9-20). З метою забезпечення виконання зобов`язання за цим кредитним договором 14.02.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки за якими останні виступили поручителями за невиконання чи неналежне виконання позичальником [PERSON] кредитного зобов`язання, погодились з умовами договору без застережень. Відповідно до умов договору поруки, а саме п.1 поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за своєчасне і повне виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором № 016/2008-223 від 14.02.2008 у повному обсязі (а.с.21-26). У зв`язку із тим, що [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору, позивач був змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду із позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості. Так, 07.11.2013 Сихівським районним судом м.Львова було винесено рішення про задоволення позову ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 016/2008-223 від 14.02.2008 у розмірі 108840,88 швейцарських франків та судові витрати (а.с.27-31). Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.12.2014 Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення яким, позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 108840,88 Швейцарських франків та судові витрати. Позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства "Універсал Банк" за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним п. 1.1.1 кредитного договору № 016-2008-233 від 14 лютого 2008 року, який встановлює підвищену процентну ставку за користування кредитом понад установлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) в розмірі 29,85%. У задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. У задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання припиненими договорів поруки № 016-2008-233-Р/1 та № 016-2008-233-Р/2 від 14.02.2008 року відмовлено. Відповідно до розрахунку наданого представником позивача, у зв`язку із несвоєчасно сплатою заборгованості банк у порядку ст.625 ЦК України нарахував 3% річних за період з 25.12.2018 по 24.12.2021 у сумі 9671,44 Швейцарських франків (а.с.7-8). Як на підставу свого позову представник позивача посилається на ст. 625 ЦК України і вказує, що у зв`язку із простроченням виконання відповідачами грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частина перша статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року в справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відтак, суд вважає, що оскільки рішення суду про стягнення коштів за кредитним договором не виконано у повному обсязі, то позивач підставно просить суд стягнути з відповідачів суму 3 % річних, що є його правом передбаченим законом. Визначаючи розмір такого нарахування 3% річних суд вважає правильним та обґрунтованим розрахунок наданий представником позивача, який з врахуванням вірних математичних розрахунків визначив суму на рівні 9\~671,44 Швейцарських франків, як суму за кожен місяць прострочення. Суд відхиляє доводи представника відповідача адвоката Мацей М.М. про неправильність такого розрахунку, оскільки часткове виконання рішення суду, на яке він посилається враховане у розрахунку наданому представником позивача та узгоджується з довідкою про погашення заборгованості (а.с. 173-175). Іншого розрахунку представник позивача не надав суду, а у задоволенні його клопотань про призначення щодо даного питання судової експертизи було судом відмовлено з підстав наведених у відповідних ухвалах суду від 13.09.2022 та 22.02.2023. А тому, суд при вирішення позовних вимог бере до уваги саме розрахунок наданий представником позивача. Враховуючи те, що сума основного зобов`язання була визначена у іноземній валюті, а саме у Швейцарських франках, тому суд вважає, що саме у такій іноземній валюті необхідно стягнути нараховані 3% річних, у сумі 9\~671,44. Водночас, суд вважає, що позовні вимоги позивача заявлені до відповідача [PERSON] є безпідставні, так як Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 04.12.20014 заборгованість за кредитним договором № 016/2008-223 з поручителя [PERSON] не було стягнуто, а позовні вимоги банку задоволено частково. Відтак, відповідач [PERSON] не є боржником відносно позивача за згаданим вище рішенням суду і на нього не можуть бути покладені будь-які зобов`язання щодо неналежного виконання такого рішення суду та наявності прострочення при його виконанні. Тому, суд відмовляє у задоволенні позову позивача до відповідача [PERSON] , а позовні вимоги до відповідачів [PERSON] та [PERSON] задовольняє. Одночасно, суд вирішує питання про стягнення на користь позивача судового збору з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у відповідності до правил визначених ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved