Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа [PERSON] до Харківської міської ради, ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадковим майном після [PERSON] є сума пенсії, яка йому належала, але не була ним одержана за життя. Її розмір буде встановлено на підставі надіслання нотаріусом відповідної заяви до органів Пенсійного Фонду України. За життя [PERSON] перебував на обліку в Новоайдарському відділі обслуговування громадян Старобільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за віком. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] , спадкоємці за заповітом відсутні. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса ХМНОКожемякіна А.А. позивачу надано розяснення від 25.05.2021 року №121/01-16 про те, що у звязку з тим, що [PERSON] пропущений строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач проживає у м. Луганську, яке на даний час є тимчасово неконтрольованою територією України й там не працюють державні органи та організації та органи нотаріату, через що він не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви. Позивач та представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Представник ХМР в судове засідання не з`явився, повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом вжито заходів спрямованих на витребування доказів, а саме задоволено клопотання представника Харківської міської ради та витребувано у ГУ ПФУ в Харківській області про розмір недоотриманої пенсії. Однак станом на момент розгляду справи, ухвалу так і не було виконано з незалежних від суду причин. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.05.2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що 14.05.2021 року зроблено відповідний актовий запис №63. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 0.11.1967 року. А отже позивач є спадкоємцем першої черги. З роз`яснення приватного нотаріуса також вбачається, що [PERSON] пропущено строк встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] проживає на тимчасово непідконтрольній території України, а саме в м. Луганськ, тому об`єктивно позбавлений можливості у встановлені законом строки звернутися з заявою до нотаріуса, адже за місцем його мешкання відсутні наразі державні чи приватні нотаріальні контори, які б могли оформити документи у відповідності та в межах законодавства України. Крім того, позивач вимушений був встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, з огляду на те, що не мав можливості отримати свідоцтво державного зразку. Рішенням Трїцького районного суду Луганської області від 07.04.2021 року встановлено факт смерті [PERSON] . А тому, суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними та об`єктивними. Відмова позивачу у наданні строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у право заявника на отримання у власність спадкового майна. При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved