Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Заявник звернувся\~до суду\~із заявою\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~в якій\~зазначив,\~що він\~є сином\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка є\~людиною похилого\~віку.\~Стан здоров`я\~матері [PERSON] \~дуже погіршився\~та вона\~потребує постійного\~стороннього догляду.\~З цих\~підстав заявник\~здійснює догляд\~та піклується\~за нею,\~а саме\~допомагає по\~господарству,\~прибирає житло,\~готує їжу,\~забезпечує продуктами\~харчування та\~ліками,\~сплачує комунальні\~послуги,\~відвозе до\~лікарні на\~обстеження,\~безпосередньо мешкає\~разом.\~У зв`язку\~з чим\~просить суд\~встановити факт\~того,\~що\~він є\~єдиною\~особою,\~яка здійснює постійний догляд за [PERSON] , [INFO] , яка є людиною похилого віку та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. В судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділ опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надана заява про розгляд справи у відсутність представника та про визнання заявлених вимог. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, заявлені вимоги визнає повністю. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.03.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.1970 року, виданого Новогродівським міською радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 218. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.07.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 270. Згідно довідки ЛКК № 34/171 від 16.02.2023 року, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради», [PERSON] людина похилого віку, має діагноз: Церебральний атеросклероз 2 ст.,з когнітивними порушеннями, вазомоторна цефолгія, вестибулопатія, паркінсонічний синдром. ІХС: отеросклеротичний кардіосклероз СН2А. Гіпертонічна хвороба II ст. 2 ст. За станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Згідно довідки №833 від 22.02.2023 року, виданої КП «Комунальник м. Селидове», за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , 1970 року народження, дружина [PERSON] , 1973 року народження, син [PERSON] , 1995 року народження, та мати [PERSON] , 1948 року народження, не зареєстрована, але фактично проживає. Згідно акту про проживання від 22.02.2023 року, складеного головою вуличного (квартального) комітету [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в будинку разом з власником мешкає його мати [PERSON] , [INFO] , тому що [PERSON] здійснює за нею постійний догляд. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Приписами ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Статтею першою Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Відповідно до ч.6\~ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього\~Закону\~без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 315 ЦПК України\~наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту, що [PERSON] є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за матір`ю, має для заявника юридичне значення. Встановивши, що [PERSON] є особою, яка потребує постійного стороннього догляду, заявник постійно піклується про неї та здійснює за нею догляд, він є єдиною особою, що здійснює на даний час такий догляд, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення прав та обов`язків заявника, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-IV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». З огляду на вищезазначене суд встановив, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення\~факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні; належними та допустимими доказами доведений факт, що [PERSON] є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за матір"ю [PERSON] , а тому відповідно до\~ст. 315 ЦПК України\~ вимоги заявника слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved