Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

в позові вказано, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 06 лютого 2007 року шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №82 від 06.02.2007 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] є сином сторін. Син сторін вступив на денну форму навчання у відділення Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електронних приладів Івано-Франківського структурного підрозділу «Фаховий коледж електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу». Зараз навчається там на третьому курсі в групі АК-20-03, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2024 року. Позивач на сьогоднішній день працює, однак її доходів критично не вистачає для забезпечення належного рівня життя сина на час його навчання, придбання підручників, канцелярії, проїзду до навчального закладу, продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання його інтелектуального та культурного розвитку. Тому позивач просила суд присудити стягнення з [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] жительки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач надала перед судом пояснення про те, що вона сама виховує сина сторін, відповідач не допомагав, дитина сторін навчається і коштів не вистачає, інші діти відповідача значення не мають бо син сторін теж дитина відповідача; до 11\~000 гривень витрачала позивач на утримання сина, батьки позивачки допомагають з харчуванням сина. В судовому засіданні відповідач надав перед судом пояснення про те, що позивачка має дохід і може утримувати сина; син повнолітній і може сам себе забезпечувати; можуть ходити пішки для уникнення витрат на проїзд в населеному пункті; дитина сторін отримує стипендію; відсутня можливість платити аліменти; не працює, не має роботи; утримує другу сім`ю. В ст. 199 СК України вказано, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином позивачкою доведено обставину навчання сина сторін в навчальному закладі після досягнення повноліття. Разом з цим витрати відповідача на утримання іншої сім`ї вказують на наявність доходу, що їх забезпечує. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Однак відповідач не подав суду будь-якого заперечення правових підстав позову, не подав розрахунку на спростування розрахунку позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial