Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

У грудні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 03.09.1987 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини не підтримують з 1992 року, у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою судді\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~28.02.2023\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження у\~цивільній справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] разом із позовною заявою надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик до суду відповідача [PERSON] було розміщено 07.03.2023 року, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому з 07.03.2023 року він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 1987 року,\~який було\~зареєстровано відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Жовтоводського міськвиконкому,\~актовий запис\~№ 387 (а.с. 7). Від шлюбу дітей не мають. Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки сторони не підтримують з 1992 року. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Згідно із ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved