Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

29 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до колишнього чоловіка [PERSON] , заявивши вимогу визначити місцем проживання спільних з відповідачем дітей [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження, разом з матір`ю по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем вона з дітьми, за домовленістю з відповідачем, стали проживати в іншому житловому будинку в тому ж селі, який вона придбала, проте відповідач не надає згоду на реєстрацію дітей за їх фактичним місцем проживання. В ході судового розгляду позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що після одруження з [PERSON] проживали з ним в його житловому будинку по [ADDRESS] , з ними також проживав її син від попереднього шлюбу, місце проживання її та сина було зареєстровано за цією адресою. В шлюбі в них народилося ще двоє дітей, їх місце проживання також було зареєстроване в будинку відповідача. Після розірвання шлюбу вона придбала житловий будинок по [ADDRESS] , зробила там ремонт та переселилася разом з усіма трьома дітьми. [PERSON] не заперечував проти цього, проте уже тривалий час не погоджується з тим, щоб надати свою згоду на реєстрацію місця проживання дітей за їх фактичним місцем проживання. Зазначила, що в будинку створено всі належні умови проживання для дітей, сама вона працює, батько старшого сина надав свою згоду на реєстрацію дитини за її місцем проживання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та зазначив, що не заперечує проти реєстрації місця проживання дітей разом з матір`ю, не зміг пояснити, чому добровільно не надав своєї згоди на реєстрацію місця проживання дітей з матір`ю. Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши письмові докази, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 160 Сімейного кодексу України аналогічно передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими 08 серпня 2014 року та 12 квітня 2017 року виконавчим комітетом Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. Сторони перебували в шлюбі з 14 лютого 2014 року по 11 серпня 2022 року, що підтверджується рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 11 липня 2022 року № 685/528/22. Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] разом з дітьми, в тому числі і спільними відповідачем [PERSON] , стала проживати в житловому будинку по [ADDRESS] , а відповідач залишився проживати в будинку по [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджується довідкою Теофіпольської селищної ради від 23 листопада 2022 року № 959, згідно якої [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації в будинку по [ADDRESS] , та довідкою Теофіпольської селищної ради від 23 листопада 2022 року № 960, згідно якої позивач разом з усіма дітьми зареєстрована, але не проживає за місцем реєстрації та проживання відповідача. 26 січня 2023 року позивачка [PERSON] зареєструвала своє місце проживання та місце проживання свого старшого сина [PERSON] по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , де і проживає, на підставі договору дарування житлового будинку від 21 грудня 2021 року № 1349, посвідченого державним нотаріусом Теофіпольської держнотконтори Хмельницької області Вівсянко О.П. Позивач працює на посаді підсобного працівника в ТОВ «Святець» в с. Святець, що підтверджується трудовим договором від 13 травня 2021 року. В ході обстеження житлово-побутових умов сім`ї позивачки, проведеного 06 лютого 2023 року комісією в складі представників сектору «Служба у справах дітей» Теофіпольської селищної ради та інспектора сектору ювенальної юстиції Хмельницького РУП ГУ НП у Хмельницькій області, було встановлено, що санітарно-гігієнічні умови задовільні, в будинку три житлові кімнати, коридор та веранда. В кімнатах є всі необхідні меблі та предмети побуту, опалення конвекторне, є підсобне господарство, корова, кури та качки. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено задовільні умови, діти забезпечені спальними місцями, необхідними меблями, предметами побуту, одягом та взуттям. Теофіпольська селищна рада, як орган опіки та піклування, у своєму висновку від 21 березня 2023 року № 519/02-39 зазначила, що виходячи з інтересів дитини, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, не заперечує щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за місцем їх проживання по [ADDRESS] . Позивач та відповідач підтвердили, що школа та дитячий садок, де навчаються діти, знаходиться значно ближче від місця проживання позивачки, «через дорогу», як зазначили вони. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов переконання, що в інтересах неповнолітніх дітей позивача та відповідача є визначення їх місцем проживання разом з матір`ю, з якою також проживає їх старший брат, де облаштовані належні умови для проживання та навчання дітей. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved