Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

03.11.2021 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчого комітету Мологівської сільської ради (далі по тексту третя особа -1) та Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області (далі по тексту третя особа -2) про скасування державної\~реєстрації(а.с.1-6). Так,\~позивач просить\~суд скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (державний акт на право власності на земельну ділянку серії III-ОД №073516) земельну ділянку з кадастровим номером: 5120882000:01:001:0218 площею 7,95 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої зазначена [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 2019\~році позивачу\~стало відомо,\~про існування\~заповіту,\~узвязку з\~чим вона\~звернулася до\~Білгород \~Дністровської міської\~державної нотаріальної\~контори Одеської\~області із\~заявою про\~прийняття спадщини.\~Між тим,\~її було\~відмовлено в\~зв`язку з\~пропуском строку\~встановленого законом\~для подання\~зазначеної заяви,\~який вона\~поновила відповідно\~до рішення\~Білгород \~Дністровського міськрайонного\~суду Одеської\~області від\~23.07.2020\~року.\~Однак,\~17.09.2020\~року за\~№ 868/02-14\~листом державного\~нотаріуса Білгород\~ Дністровської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Одеської області\~Мельниченко М.М.\~позивачу було\~повідомлено щодо\~відсутності правових\~підстав для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~так як\~згідно п.12\~Порядку державної\~реєстрації речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень,\~розгляд документів,\~поданих для\~державної реєстрації\~прав,\~здійснюється після\~встановлення відсутності\~суперечностей між\~заявленими та\~вже зареєстрованими\~речовими правами. Після отримання вказаного листа в Єдиному державному реєстрі судових рішень було виявлено, що заочним рішенням Білгород Дністровського міськраойнного суду Одеської області по справі № 495/3017/19 визнано за [PERSON] , як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] . Постановою Одеського апеляційного суду від 02.09.2021 року заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовлено. На підставі чого, позивач на даний час має намір скасувати державну реєстрацію права власності на спадкове майно, власником якої зазначена [PERSON] . Ухвалою Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 23.11.2021\~року відкрито\~загальне позовне\~провадження по\~справі №\~495/9060/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ВК Мологівської сільської ради та Білгород-Дністровської РДНК Одеської області про скасування державної реєстрації. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.31-32). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 495/9060/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ВК Мологівської сільської ради та Білгород-Дністровської РДНК Одеської області про скасування державної реєстрації. Справу призначено до судового розгляду по стуті (а.с.118-119). Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але її адвокат Шаркевич Я.В. подав до суду заяву, згідно із якою зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутності сторони позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.131). Відповідач [PERSON] , відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надавала та в жодні судові засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - ВК Мологівської сільської ради в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Білгород-Дністровської РДН контори Одеської області Мельниченко М в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву з проханням провести судове засідання без його участі, у зв`язку з велекою завантаженістю в роботі (а.с.144). Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального\~кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний\~розгляд справи\~суд постановляє\~ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України). Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідач [PERSON] , була належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань, вона жодного разу не з`явилася в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подавала відзив, а представник позивача [PERSON] адвокат Шаркевич Я.В. не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 12.04.2023\~року постановлено\~розгляд справи\~№ 495/9060/21\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ВК Мологівської сільської ради та Білгород-Дністровської РДНК Одеської області про скасування державної\~реєстраціїпровести у заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ВК Мологівської сільської ради та Білгород-Дністровської РДНК Одеської області про скасування державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після його смерті, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] , площею 7,95 га, яка розташована на території Випасненської сільської ради, Білгород Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного Акту на право приватної власності на землю , серія III ОД № 073516 (а.с.10). 20.12.2013 року [PERSON] , [INFO] склав заповіт на випадок своєї смерті, відповідно до якого: земельну ділянку № [NUMBER] , площею 7,95 га, розташовану на території Випасненської сільської ради, Білгород Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповідає [PERSON] , [INFO] , посвідченого приватним нотаріусом Білгород Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сминтиною І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1498 (а.с.8). Позивачка зазначила, що у 2019 році її стало відомо, про існування заповіту та являючись спадкоємцем за заповітом вона звернулася до Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Але, 20.12.2019 року листом за № 1966/02-31 державного нотаріуса Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Саданова О.В. позивачці було відмовлено в зв`язку з пропуском строку встановленого законом для подання зазначеної заяви (а.с.11). Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2020 року визначено [PERSON] додатковий строк в два місяця для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.12-13). На підставі вказаного вище рішення БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області, позивачка звернулася до Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину. Між тим, 17.09.2020 року листом № 868/02-14 державним нотаріусом Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мельниченко М.М. її було повідомлено щодо відсутності правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, так як згідно п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, розгляд документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється після встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами (а.с.14). Після отримання вказаного вище листа від державного нотаріуса, в Єдиному державному реєстрі судових рішень було виявлено, що заочним рішенням Білгород Дністровського міськраойнного суду Одеської області по справі № 495/3017/19 визнано за [PERSON] , як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] , що складається з земельної ділянки, загальною площею 7,95 га, розташовану на території Випасненської сільської ради, Білгород Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Білгород Дністровської районної державної адміністрації від 20 листопада 2003 року № 1587/2003. 17.02.2021 року БілгородДністровським міськрайонним судом Одеської області винесено ухвалу, якою заяву [PERSON] про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Випасненської сільської ради Білгород Дністровського району, Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом залишено без задоволення. 02.09.2021 року постановою Одеського апеляційного суду заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2017 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовлено. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] з відповідною позовною заявою до суду. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 від 01.07.2004 року. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності. Відповідно п. 2 ч. 1ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором може бути нотаріус. Згідно п.9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Дана норма застосовується до судових рішень, ухвалених після набрання чинності Законом № 340-IX, тобто з 16 січня 2020 року. Відповідно до п.51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КабінетуМіністрів Українивід 26.10.2011року №1141 внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав. Відповідно до вимог п.п.1, 3 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Згідно з вимогами ч.ч.1,2, 6 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статею 182\~ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином встановлено, що позивачка є спадкоємицею земельної ділянки № [NUMBER] , площею 7,95 га, розташованої на території Випасненської сільської ради, Білгород Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за заповітом, який склав 20.12.2013 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Між тим, на даний час вказана земельна ділянка незаконно зареєстрована за [PERSON] (відповідачкою), якої постановою Одеського апеляційного суду від 02.09.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Тобто суд дійшов до наступних висновків, які підтверджуються матеріалами справи, що позивачка є спадкоємицею за заповітом, яка не може реалізувати свої законні права на спадкове майно (земельну ділянку № [NUMBER] , площею 7,95 га, розташовану на території Випасненської сільської ради, Білгород Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), оскільки право власності її спадкового майна незаконно зареєстровано за відповідачкою. У зв`язку з чим позивачка має намір скасувати державну реєстрацію з належного її зповідадьного майна, для можливості скористатися своїми законними правами, як спадкоємця за заповітом. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені\~обставини та\~норми чинного\~законодавства,\~розглянувши справу\~в межах\~заявлених вимог\~та наданих\~сторонами доказів,\~які оцінені\~судом в\~їх сукупності,\~суд,\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~дійшов до\~висновку про\~законність,\~обґрунтованість та\~правомірність позовних\~вимог [PERSON] \~до [PERSON] за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ВК Мологівської сільської ради та Білгород-Дністровської РДНК Одеської області про скасування державної реєстрації, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved