Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

17 січня 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказав, що 14 червня 2003 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та повнолітню [PERSON] , [INFO] . З часом подружнє життя погіршувалося, що призвело до того, що сторони перестали проживати разом та вести спільне господарство, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2023 року цивільну справу № 753/831/23 передано судді Шаповаловій К.В. 24 січня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 27 січня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 15 лютого 2023 року відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі. Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року відповідачу було відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та було призначено справу до розгляду в судове засідання на 06 квітня 2023 року о 10-00 год. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У судове засідання призначене на 06 квітня 2023 року з`явилися представник позивача, яка підтримала позовні вимоги та просила шлюб розірвати. Крім того, надала суду оригінал нотаріально завіреної заяви позивача [PERSON] про те, що вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення між нею та чоловіком неможливе. Причини неявки відповідача суду невідомі, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно (08 березня 2023 року) за адресою місця його реєстрації (така ж сама адреса, як місце його проживання, зазначена особисто відповідачем у його клопотанні про перехід до загального позовного провадження), про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення судової повістки, яке повернулося до суду. Поважність причин неявки суду не повідомив, заяв щодо відкладення розгляду справи або відзиву на позовну заяву до суду не подавав. Згідно частинами четвертою, восьмою статті 128 ЦПК України, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надіслав суду відзив на позовну заяву. Суд враховує, що відповідач своїм клопотанням від 15 лютого 2023 року підтвердив той факт, що йому відомо про звернення позивачки до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та відомо про ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. Поряд з цим, відповідач у строк з 15 лютого по 6 квітня 2023 року будь-яких заяв з процесуальних питань суду не надіслав. Враховуючи викладене, заслухавши думку представника позивача, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 14 червня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 908, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] ( а.с. 17). Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей - повнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2798, серія [NUMBER] (а.с. 20); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 2231, серія [NUMBER] (а.с. 19); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3386, серія [NUMBER] (а.с. 18). Як зазначала позивач у позовній заяві та це було підтримано її представником у судовому засіданні, сімейні відносини між подружжям поступово погіршувалися, що призвело до того, що з січня 2023 року сторони припинили свої стосунки. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved