Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони мають дочку, [PERSON] , яка перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про неї, ухиляється від батьківського обов`язку утримувати, виховувати та піклуватися про дитину. У судове засідання позивачка не з`явилася, у заяві до суду просила справу розглянути без її участі, просила задовільнити позовні вимоги та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач викликався у судове засідання шляхом надіслання повістки про виклик за зареєстрованою адресою його проживання, при цьому з відмітки на поштовому відправленні вбачається, що останній за місце проживання відсутній. Отже, в силу положень статей 128, 130 ЦПК України відповідач вважається, таким, що повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином. При цьому у судове засідання відповідач не з`явився, заяви по суті справи та заяви про розгляду справи без його участі не подав, причини своєї неявки не повідомив, тому за згоди позивачки викладеній в письмовій заяві, суд ухвалив провести розгляд в порядку заочного провадження. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши письмові докази, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Відповідно до довідки Новобиківського старостинського округу, [PERSON] зареєстрована разом матір`ю [PERSON] (а.с. 9, 7). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У зв`язку з наведеним та враховуючи, що обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону, буде достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved