Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Мотивувала свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося майно, а саме будинок [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем першої черги, вони 27 жовтня 2022 року звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яким повідомлено, що за фактом смерті [PERSON] приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. відкрито спадкову справу. 27 жовтня 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на яку нотаріусом надано відповідь, згідно якої вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила вказаний строк з поважних підстав, оскільки страждала на важке психічне захворювання і не підтримувала зв`язки з [PERSON] . Так, у 2015 року в неї почались проблеми зі здоров`ям. В середині 2020 року вона переїхала на постійне місце проживання в квартиру [ADDRESS] . 05 липня 2022 року була госпіталізована та перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» до 24 серпня 2022 року. 17 серпня 2022 року їй встановлено другу групу інвалідності. Про смерть [PERSON] їй стало відомо лише 30 серпня 2022 року. Повідомила, що відповідач, звертаючись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, умисно не повідомив про наявність інших спадкоємців. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Крім того, просила витребувати у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. спадкову справу № 67893681, відкриту після смерті [PERSON] , а також викликати для допиту свідка [PERSON] . Ухвалою судді від 20 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25 січня 2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Протокольною ухвалою від 07 лютого 2023 року відмовлено у допуску представника [PERSON] до участі у справі, повернуто поданий ним відзив на позовну заяву, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідка для допиту. Ухвалою від 07 лютого 2023 року у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 67893681, відкритої після смерті [PERSON] 23 лютого 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він з позовними вимогами не погодився. Зазначив, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є неповажними, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого не надано. Крім того, будь-якого умислу у неповідомленні нотаріуса про наявність інших спадкоємців у відповідача не було, оскільки він з літа 2006 року проживає за кордоном і періодично приїжджає в Україну. У зв`язку з цим йому було невідомо про те, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . З огляду на вказане, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, просив викликати для допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 14 березня 2023 року до суду від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. надійшли витребувані докази. Ухвалою від 20 березня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, надав пояснення, аналогічні викладеному. Третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 27 березня 2023 року подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 вересня 2022 року Личаківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00036666343 від 30 серпня 2022 року стверджується, що [PERSON] 17 грудня 2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 70447904 від 27 жовтня 2022 року вбачається, що внаслідок смерті [PERSON] приватним нотаріусом Шаравара О.Р. відкрита спадкова справа № 67893681. Відповіддю приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Шаравара О.Р. вих. № 107/02-14 від 27 жовтня 2022 року [PERSON] повідомлено про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину на належне [PERSON] майно, оскільки, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою 27 жовтня 2022 року, вона попустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) зазначив, що за змістом частини 3 статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач стверджує, що пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з тривалою хворобою. Водночас, з поданих до суду медичних документів, а саме епікризу виписного (медична карта стаціонарного хворого №5471/2022) вбачається, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у період з 22 липня 2016 року по 07 вересня 2016 року, з 11 лютого 2017 року по 21 березня 2017 року, з 05 липня 2022 року по 24 серпня 2022 року, тобто у періоди, які мали місце до настання смерті [PERSON] та відповідно у період після пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Окрім цього, позивачем не надано, а судом не встановлено жодних об`єктивних причин, які могли викликати непереборні або істотні труднощі для подання позивачем заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з 01 лютого 2021 року по 01 серпня 2021 року. Будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, які викликати непереборні або істотні труднощі для подання позивачем відповідної заяви за вказаний вище період суду не надано. Будучи допитаною у якості свідка позивач пояснила, що [PERSON] під час їхнього спільного проживання наносив їй побої. З 2019 року вона з ним не проживала і не спілкувалася. Він з того часу приходив до неї, але вона не відкривала двері. Допитаний судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що є батьком чоловіка позивача від першого шлюбу. Позивач з його сином розлучилися у 2010-2012 роках. Він підтримував відносини з позивачем. Вона одружилася вдруге. Йому відомо, що вона хворіла. З другим чоловіком вони жили в с. Лисиничі, потім роз`їхалися і позивач проживала у [ADDRESS] . Вона поїхала від чоловіка через те, що він зловживав алкогольними напоями і піднімав на неї руку. У 2022 році йому подзвонила двірничка і сказала, що потрібно рятувати позивача, оскільки вона неадекватна, ходить по смітникам і збирає сміття. В подальшому він перехопив її на вулиці і зі згоди позивача доставив у медичний заклад, де вона була госпіталізована. Свідок [PERSON] повідомила, що позивач та [PERSON] були її сусідами через дорогу. З 1985 року вона проживає в с. Лисиничі. Часто бачила позивача, але особисто не знайома з нею. До 2018 року вона жила у своєму будинку. Потім її хата згоріла і вона переїхала до знайомих. З березня 2019 року винаймала дві кімнати у [PERSON] . У 2017-2018 року позивач проживала в с. Лисиничі. Вказала, що похоронами [PERSON] займалася її сім`я. Сторона відповідача відмовилася від допиту решти свідків і вказана відмова прийнята судом. Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 302/396/17 зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Щодо покликань позивача про те, що відповідач умисно не повідомив нотаріуса про наявність інших спадкоємців слід зазначити, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини суду не надано. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed