Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулося в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 08.10.2018 між АТ «Креді Агріколь Банк», [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» укладено комплексний договір № 1/3311721, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 20920 грн. на споживчі потреби до 07.10.2023, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. 05.06.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах. Зазначає, що 11.11.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем укладено реєстр прав вимог до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладений між відповідачем та АТ «Креді Агріколь Банк», перейшло до позивача. Відповідно до рахунку строкової заборгованості від 08.10.2018 перераховано кошти в сумі 920 грн., отримувач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», та 20000 грн., отримувач [PERSON] , загальна сума 20920 грн. Вказує, що відповідно до п. 1.1 комплексного договору кредит у сумі 20920 грн. надається позичальникові з 08.10.2018 до 07.10.2023. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Представник позивача зауважує, що станом на 07.10.2022 відповідачем належним чином не виконуються взяті зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом. Згідно з реєстром прав вимог від 11.11.2019 до договору № І-2019 від 05.06.2019 сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить 23336,98 грн., що складається з: заборгованість по тілу кредиту 18940,92 грн.; заборгованість за відсотками 1217,95 грн.; заборгованість за комісією 2886,96 грн.; заборгованість за пенею 291,15 грн. Звертає увагу, що п. 3.1 комплексного договору передбачено обмеження зі сплати пені, саме: у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно з умовами договору на суму простроченого платежу нараховуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Розрахунок наведений в додатку 1 до позовної заяви, інфляційне збільшення: 7646,55 грн., пеня (не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу): 1835,18 грн. На підставі ст. ст. 512-514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «Креді Агріколь Банк» на до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Крім того, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 1/3311721 від 08.10.2018. На підставі наведеного, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укрфінстандарт» заборгованість за кредитним договором № 1/3311721 від 08.10.2018 у розмірі 32527,56 грн., що складається з: заборгованість по тілу кредиту 18940,92 грн.; заборгованість за відсотками 1217,95 грн.; заборгованість за комісією 2886,96 грн.; нарахована пеня 1835,18 грн.; інфляційне збільшення 7646,55 грн., а також у порядку розподілу судових витрат стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укрфінстандарт» судовий збір у розмірі 2481 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальні частині позову просить розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, а також надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.10.2018 між АТ «Креді Агріколь Банк», [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» укладено комплексний договір № 1/3311721, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 20920 грн. на споживчі потреби до 07.10.2023, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. 05.06.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2019, згідно з яким відступлено права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах, в тому числі за комплексним договором № 1/3311721 від 08.10.2018, що підтверджується витягом з реєстру прав вимог (боржників) від 11.11.2019 до вказаного договору. Рахунком строкової заборгованості від 08.10.2018 підтверджується перерахування коштів в сумі 920 грн. (отримувач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя»), та 20000 грн. (отримувач [PERSON] ), на загальну суму 20920 грн. За змістом п. 1.1 комплексного договору кредит у сумі 20920 грн. надається позичальникові з 08.10.2018 до 07.10.2023. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідачем належним чином не виконувалися взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим згідно з реєстром прав вимог від 11.11.2019 до договору № І-2019 від 05.06.2019 сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить 23336,98 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18940,92 грн.; заборгованість за відсотками 1217,95 грн.; заборгованість за комісією 2886,96 грн.; заборгованість за пенею 291,15 грн. Відповідно до п. 3.1 комплексного договору передбачено обмеження зі сплати пені, саме: у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно з умовами договору на суму простроченого платежу нараховуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Позивачем проведено відповідний розрахунок у позовній заяві, згідно з яким інфляційне збільшення: 7646,55 грн., пеня (не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу): 1835,18 грн. Матеріалами справи встановлено, що на виконання вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. Також ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про сплату заборгованості за договором № 1/3311721 від 08.10.2018, яку ним залишено без реагування. Таким чином, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором за кредитним договором № 1/3311721 від 08.10.2018 належним чином не виконав та станом на 07.10.2022 має заборгованість у розмірі 32527,56 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18940,92 грн.; заборгованість за відсотками 1217,95 грн.; заборгованість за комісією 2886,96 грн.; нарахована пеня 1835,18 грн.; інфляційне збільшення 7646,55 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Вказане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленій у постанові від 19.10.2016 у справі № 6-2129цс16. За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1/3311721 від 08.10.2018 у розмірі 32527,56 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У спростування наведених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2481 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved