Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків А211-964560. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] . 22 червня 2019 року, о 20.20 годині, в м.Запоріжжя на перехресті пр.Соборного та вул.Серікова, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП, було пошкоджено застрахований транспортний засіб Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року, якою відповідача визнано винним у скоєні ДТП. Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача з заявою про настання події ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 11441_49, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 15 919 грн. 03 коп. У зв`язку із зазначеним, ним, на підставі зібраних документів та заяви власника Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , на виплату страхового відшкодування складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 21203Р/49/2019, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 13 523 грн. 59 коп., було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 33779 від 26 червня 2019 року. А, отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 13 523 грн. 59 коп. Згідно ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А, отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 13 523 грн. 59 коп., відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу (суброгації) у розмірі 13 523 грн. 59 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.28-29). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.41), однак, своїм правом на подання відзиву не скористався, будь-які заяви на адресу суду від нього не надходили. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.30). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п.1 ст.6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п.52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п.40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 22 грудня 2019 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків А211-964560 (а.с.16). Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] . 22 червня 2019 року, о 20.20 годині, в м.Запоріжжя, на перехресті пр.Соборного та вул.Серікова, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] та транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП, було пошкоджено застрахований транспортний засіб Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2019 року, якою відповідача визнано винним у скоєні ДТП (а.с.13). Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання події ДТП (а.с.12). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію № 11441_49, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 15 919 грн. 03 коп. (а.с.7-11). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі зібраних документів та заяви власника Daewoo Lanos, д.н. [NUMBER] , на виплату страхового відшкодування складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №21203Р/49/2019, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 13 523 грн. 59 коп., яка, у відповідності до платіжного доручення № 33779 від 26 червня 2019 року, була перерахована [PERSON] (а.с.20). Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із cт.38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, підпункту 38.1.1 п.38.1, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів за завдану шкоду у вигляді сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 13 532 грн.59 коп. В силу ст.141 ЦПК України, судові витрати, суд покладає на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved