Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

у березні 2023 року заявник [PERSON] через свого представника адвоката Лець Ю.В. звернулась до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника № [NUMBER] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник, досягнувши пенсійного віку, звернулась до Первомайського об`єднаного управління пенсійного фонду України для призначення пенсії, та рішенням № 142850000549 від 10.08.2018 року заявниці було призначено пенсію в розмірі 2152,72 грн. Заявник змінила місце проживання та її пенсійна справа була передана до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві. Заявник в лютому 2020 року з`ясувала, що трудовий стаж за період із 1978 р по 1984 р. не було враховано для призначення пенсії, оскільки, в трудовій книжці із 21.08.1979 р. по 17.05.1984 р. не збігається назва організації, а тому за вказаний період не було враховано відповідний трудовий стаж. Не погоджуючись із відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, заявник звернулась із відповідною заявою про перерахунок пенсії, однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 22.03.2021 року № 142850000549, в розгляді заяви заявниці було відмовлено, в т.ч. із посиланням на те, що в трудовій книжці, яка була надана заявницею та її паспортом наявні розбіжності в написанні прізвища. Встановлення факту приналежності трудової книжки необхідно заявниці для належної реалізації своїх пенсійних прав, а тому заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник заявника в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на заяву та/або заперечення до суду не надходили. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] та є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта. 05.08.1978 року головою колхозу «Дружба» Вільшанського району Кіровоградської області було видано трудову книжку [NUMBER] на ім`я « [PERSON] (перекреслено) [PERSON] », [INFO] . Крім того, 22.05.1984 року Первомайським міським управлінням торгівлі було видано трудову книжку [NUMBER] на ім`я « [PERSON] », [INFO] . Із копії зазначеної трудової книжки вбачається, що прізвище « [PERSON] » було змінено на прізвище « [PERSON] » на підставі паспорта [NUMBER] , виданого 01.09.1999 р. Рішенням Первомайського об`єднаного управління пенсійного фонду України № 142850000549 від 10.08.2018 року, заявниці було призначено пенсію. 24.12.2019 року, в зв`язку із переїздом заявниці, пенсійну справу № № 142850000549 щодо [PERSON] було надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. В лютому 2020 року заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із проханням надати роз`яснення в зв`язку з чим їй не було враховано стаж із 21.08.19798 р. по 17.05.1984 р. В березні 2020 року заявниці було повідомлено про неможливість врахування стажу за вказаний період, оскільки, в записі про прийняття і в записі про звільнення не збігається назва організації, тобто на печатці про звільнення зазначена інша організація, в зв`язку з чим заявниці запропоновано надати необхідні документи на підтвердження зазначеного періоду роботи. Крім того, в березні 2021 року на заяву заявниці про зарахування стажу за період роботи із 21.08.1979 р. по 21.08.1984 р., Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що із наданої копії трудової книжки № [NUMBER] вбачається, що на титульній сторінці зазначено прізвище російською мовою - [PERSON] , а на другій сторінці паспорту заявниці зазначено прізвище російською мовою - [PERSON] . З огляду на наведене застосувати до розрахунку пенсії періоди трудової діяльності зазначені в даному документів немає законних підстав. Заявник вказує, що наявні в трудовій книжці розбіжності в написанні її прізвища, з даними, які зазначені в її паспорті на даний час, позбавляють її конституційного права на належний розрахунок трудового стажу та отримання, відповідно, пенсії в належному розмірі, у зв`язку з чим заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою. Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 15.05.1982 р. Як вбачається з викладеного, згідно із законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявниці оформити право на пенсію, яку вона не може отримати у зв`язку з існуванням розбіжностей у написанні по батькові заявника. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/257-n від 28.02.2023 року, було встановлено, що запис прізвища [PERSON] та російські записи [PERSON] і [PERSON] у документах, наданих громадянкою [PERSON] , [INFO] , на експертизу, є ідентичними. Суд вважає, що стороною заявника доведені ті обставини, що особа « [PERSON] », на ім`я якої було видано трудову книжку [NUMBER] та заявник [PERSON] є одна і та ж особа, та вказаний документ, поза розумним сумнівом, належить заявнику. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження обгрунтування заяви щодо належності документу заявнику, та наявні розбіжності в написанні прізвища в трудовій книжці та паспорті перешкоджають належним чином заявнику реалізувати свої права в сфері пенсійного забезпечення, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, та

Outcome: approved