Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» за довіреністю Стадник Н.С. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 474280 від 23.07.2020 в розмірі 27319,60 грн. та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 23.07.2020 [PERSON] уклала із ТОВ «Файна готівка» Договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 474280 від 23.07.2020. На підставі договору про відступлення права вимоги № 20200904-1 від 04.09.2020, укладеного між ТОВ «Файна Готівка» та ТОВ «Фінансова компанія» Центр фінансових рішень», первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20211229, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021, ОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 27319,60 гри., з яких: 7700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн. - сума заборгованості; за річними відсотками; 19 619,60 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 474280 від 23.07.2020 в сумі 27319,60 грн. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.02.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» за довіреністю Дяченко А.В. не з`явилася, 24.02.2023 через систему «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просила проводи розгляд справи без участі представника та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України. Крім того, на останнє відоме місце проживання направлялась судова повістка про виклик до суду, копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками, однак поштова кореспонденція повернулась на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень статті 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.07.2020 між ТОВ «Файна готівка» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 474280, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 7700,00 грн. на споживчі потреби, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю, відповідно до умов зазначених у договорі. Пунктами 1.2, 1.3, 1,4, 1,6 договору передбачено, що кредит надається в безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку: в сумі 7000,00 грн. на картку позичальника № [NUMBER] емітовану банком України. За надання кредиту позичальник зобов`язався сплатити комісію у розмірі 700,00 грн. Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 27373,50 грн. Загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 27373,50 грн. Реальна річна процентна ставка по кредиту становить 256 %. 04.09.2020 між ТОВ «Файна готівка» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено Договір відступлення права вимоги № 20200904-1, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. 29.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20211229, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке в свою чергу приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 474280 від 23.07.2020. З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29.12.2021 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 474280 від 23.07.2020 становить 27319,60 грн., з яких 7700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19619,60 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом первісний кредитодавець - ТОВ «Файна готівка» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору. Позичальник - [PERSON] скористалася кредитними коштами, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за Договором про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 474280 від 23.07.2020, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 27319,60 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідача на користь позивача. При розподілі судових витрат суд керується статтею 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved