Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що службою у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області розглядалося звернення гр. [PERSON] , жительки [ADDRESS] та встановлено що 12.09.2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , який 24.01.2017 року розірвано Онуфріївським районним судом. Після чого, [PERSON] переїхала із Кіровоградської області проживати до своєї матері [PERSON] у с. Федорівка, Бахмутського району, Донецької області. [INFO] у [PERSON] народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Тому, з огляду на вимоги ч.2 ст. 122 СК України, батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] , оскільки остання була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Згодом [PERSON] разом із дочкою переїхали з Донецької області проживати в м. Яворів, Львівської області, де [INFO] [PERSON] раптово померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Наказом Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області від 24.01.2022 року №01 «Про тимчасове влаштування [PERSON] », [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де дитині створено належні умови для повноцінного виховання, навчання та розвитку малолітньої [PERSON] , [INFO] . Та, наказом Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області №2/02-01 від 24.01.2022 року [PERSON] , [INFO] , яка проживає за вищезазначеною адресою, взято на облік, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах. Позивач зазначає, що зі слів бабусі [PERSON] на протязі всього проживання її дочки [PERSON] та онучки [PERSON] у с. Федорівка-2, Бахмутського району, Донецької області, [PERSON] повністю ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дочки, був байдужий до її здоров`я, не брав участі у її вихованні та утриманні, навчанням не цікавився. Не допомагав матеріально. Аліментів не сплачував, до дочки жодного разу не навідувався. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Яворівської міської ради Львівської області 18.11.2022 року. На вказане засідання [PERSON] не з`явився, але був належним чином повідомлений, проте надіслав нотаріально засвідчену заяву в якій офіційно повідомив, що він не є батьком малолітньої [PERSON] , не займався і не займається її вихованням та матеріальним утриманням. Колишня дружина [PERSON] , без будь-яких підстав, вказала його батьком народженої нею дитини і цей факт зареєстрували у свідоцтві про народження [PERSON] , та зазначив, що не має будь-яких юридичних прав та обов`язків щодо малолітньої [PERSON] та у зв`язку зі смертю матері не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . А тому, за результатом розгляду даного питання, комісія вирішила рекомендувати органу опіки та піклування визнати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконкому Яворівської міської ради Львівської області від 15.12.2022 року № 393 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] . Позивач зазначив, що зазначені у позові обставини у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] . Ухвалою суду від 02.02.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 25). Ухвалою суду від 02.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.41). Представник позивача в судове засідання не з`явився, 05.04.2023 року на електронну пошту суду направив клопотання в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України про розгляд справи без участі представника позивача, одночасно просили задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.49). Крім того, 02.03.2023 року через канцелярію суду відповідач подав заяву про розгляд даної справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, відзив на позовну заяву не подавав та не подаватиме (а.с.39). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За правилами ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Із копії паспорта серії [NUMBER] виданого Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області 12.09.2007 року судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання с. Вишнівці, Онуфріївського району, Кіровоградської області (а.с.5-6). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Соледарської міської ради Бахмутського району 14.03.2017 року, актовий запис №14, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилася в с. Федорівка, Бахмутського району, Донецької області, батьками дитини є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Із копії рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2017 року у справі №399/14/17, яке за даними ЄДРСР набрало законної сили 14.02.2017 року, судом встановлено, що шлюб, зареєстрований 12.09.2015 року у виконавчому комітеті Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області за актовим записом №2, між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON] (а.с.9). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.01.2022 року Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис 17, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.10, 11). Відповідно до копії наказу Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області від 24.01.2022 року №01 «Про тимчасове влаштування [PERSON] », на підставі заяви [PERSON] від 24.01.2022 року [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до вирішення питання подальшого влаштування (а.с.12). Відповідно до копії наказу Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області від 24.01.2022 року №2/02-01 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах [PERSON] » взято на облік малолітню [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у складних життєвих обставинах, яка проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Із листа Бахмутського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.01.2022 року №22.1-14 судом встановлено, що відомості про батька, в актовому записі про народження №14 від 14.03.2017 року складеного відносно [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] вказані відповідно до вимог ст. 133 СК України (а.с.14). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 28.01.2022 року складеного начальником служби у справах дітей Яворівської м/р Піджарко А.Т., начальником СЮП Яворівського ВП Мацелюх Р.В., начальником відділу соц. Роботи КЗ ЯМР «ЦНСП», проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , де умови проживання задовільні, в будинку присутнє централізоване водопостачання та індивідуальне опалення, для виховання та розвитку дитини створено всі умови для належного виховання та навчання дитини, проживає сім`я [PERSON] , в сім`ї не конфліктують (а.с.15). Із заяви [PERSON] , [INFO] , від 10.11.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованої в реєстрі №509, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий 12.09.2007 року Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого в с. Вишнівці, Онуфріївського району, Кіровоградської області, на момент підписання зазначеної заяви не обмежений в дієздатності, не перебував в стані алкогольного сп`яніння чи під дією наркотичних та токсичних речовин, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи насильства як фізичного, так і морального, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, за станом свого здоров`я може здійснювати, виконувати і захищати свої права та батьківські обов`язки, офіційно повідомив, що він не є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , не займався і не займається її вихованням та матеріальним утриманням. Колишня дружина [PERSON] , 1995 року народження, без будь-яких підстав, вказала його батьком народженої нею дитини і цей факт зареєстровано в Свідоцтві про народження [PERSON] . Також у зазначеній заяві [PERSON] вказав, що не маючи будь-яких юридичних прав та обов`язків щодо малолітньої [PERSON] та у зв`язку зі смертю її матері, не заперечує проти вчинення компетентними органами, будь-яких юридичних дій спрямованих на захист законних прав та інтересів дитини, якщо це буде корисним для задоволення її життєвих потреб. Заява ним прочитана, її зміст, значення та наслідки для нього зрозумілі і відповідають його волі (а.с.16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області від 15.12.2022 року №393 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав», враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 18.11.2022 року, виконавчий комітет Яворівської міської ради Львівської області затвердив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , Яворівська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.19). За положеннями ч.1-ч.4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до ч.4. ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладаються права, обов`язки та відповідальність за виховання та розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Положеннями п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до пункту 16 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного суду України, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] , в актовому записі про народження №14 від 14.03.2017 року складеного відносно [PERSON] , [INFO] , вказані відповідно до вимог ст. 133 СК України. За правилами зазначеної статті закону, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідач відзив на позов не подав. В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Та, роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст.193, ст.194 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов, який подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, і повинен відповідати вимогам статей 175 і 177 ЦПК України. Проте, від відповідача зустрічний позов не надходив. Суду не надано доказів того, що відповідач не є батьком малолітньої дитини [PERSON] . Відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що підтверджено матеріалами справи. Мати дитини померла [INFO] . На даний час малолітня [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де дитині створено належні умови для повноцінного виховання, навчання та розвитку малолітньої [PERSON] , [INFO] . Та, наказом Служби у справах дітей Яворівської міської ради Львівської області №2/02-01 від 24.01.2022 року [PERSON] , [INFO] , яка проживає за вищезазначеною адресою, взято на облік, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах. За таких обставин, суд дійшов переконання, що свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Оцінивши в сукупності надані докази по справі, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, який є обґрунтованим, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому його розмір підлягає стягненню з відповідача на користь держави за правилами ст. 141 ЦПК України. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved