Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

На підставі частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 10 квітня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 31 січня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій, з урахуванням уточнень, поданих до суду 13 березня 2023 року, просить дозволити йому усиновити малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що він з 26 квітня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини [PERSON] , разом з останньою займається його вихованням і утриманням. Також заявник вказав, що з дитиною в нього склалися дуже гарні стосунки, він вважає його своїм батьком та його усиновлення відповідатиме їхнім інтересам. Крім того, заявник просить внести зміни в актовий запис про народження дитини, а саме, змінити прізвище усиновленої ним дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », а по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », а також записати його батьком усиновленої дитини. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2023 року заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків (а.с.40). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2023 року вказану заяву прийнято до розгляду та проведення судового засідання призначено на 10 квітня 2023 року (а.с.57). У судовому засіданні заявник [PERSON] доводи заяви підтримав повністю по тих підставах, які ним були вказані в заяві, надав відповідні пояснення, прохав суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] , а також представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Кунцик Л.В. надали відповідні пояснення та не заперечували проти задоволення вимог заявника [PERSON] посилаючись на те, що усиновлення дитини заявником відповідає інтересам дитини. Суд, з`ясувавши позицію осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області народився [PERSON] , про що Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 30 червня 2017 року було складено відповідний актовий запис №463. Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 30 червня 2017, в якому зазначено, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованого 30 червня 2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (далі - СК України), тобто запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері [PERSON] (а.с.27). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 квітня 2022 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що у той же день складено відповідний актовий запис №90. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [INFO] » (а.с.16). Відповідно до ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст.217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною і може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до положень ст.218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, зокрема, невідомі, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу (п.1 та п.5 ч.1 ст.219 СК України). Крім того, ч.1 ст.200 СК України передбачено, що на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. В судовому засіданні з пояснень заявника [PERSON] встановлено, що останній тривалий час підтримував стосунки із заінтересованою особою [PERSON] , вказані особи після державної реєстрації шлюбу постійно проживають однією сім`єю, при цьому з початку зареєстрованих шлюбних відносин разом з ними проживає та ними спільно виховується син [PERSON] - малолітній [PERSON] . Мати малолітньої дитини [PERSON] - заінтересована особа [PERSON] , яка є одночасно і дружиною заявника [PERSON] , надала суду нотаріально завірену заяву про згоду на усиновлення її сина її ж чоловіком [PERSON] .. При цьому, з тексту заяви вбачається, що згода дана свідомо, невимушено і безумовно (а.с.25). Батько дитини невідомий та вказаний зі слів матері [PERSON] , тобто відомості про нього записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.27). Разом з тим, суд вважає неможливим та недоцільним з`ясування згоди дитини на усиновлення, оскільки, на переконання суду, через свій ранній вік (повних 5 років) хлопчик не в змозі висловити свою думку щодо усиновлення. Крім того, суд виходить і з того, що дитина на протязі року проживає разом зі своєю рідною матір`ю та її чоловіком - заявником [PERSON] , котрий, як встановлено в судовому засіданні, добре ставиться до [PERSON] , називає його своїм сином, а малолітній в свою чергу вважає заявника [PERSON] своїм батьком. Зазначене відповідає вимогам чч.3,4 ст.218 СК України. Таким чином, з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні, а також з пояснень заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] , наданих ними під час розгляду справи в суді, вбачається, що вимоги стст.217-220 СК України виконані. Судом встановлено, що заявник [PERSON] згідно договору найму житлового приміщення від 07 листопада 2022 року проживає разом із дружиною [PERSON] та її дитиною [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с.18-21,50-52). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22 листопада 2022 року, вищевказана квартира складається з однієї кімнати, ванної кімнати та коридору, сім`я має добрі санітарно-гігієнічні умови, в квартирі наявна система індивідуального опалення, водопостачання, каналізування, наявні необхідні меблі і техніка, для відпочинку та навчання дитини створені необхідні умови згідно її віку (а.с.30). Станом на 03 листопада 2022 року заявник [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с.17). Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] офіційно не працевлаштований, проте виконує роботи по найму в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Куйдич», має постійний дохід від виконання таких робіт, а також отримує щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщена особа (а.с.9,11,12,52,53). Заявник [PERSON] не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, стан здоров`я заявника задовільний, що підтверджується відповідними медичними довідками та висновком (а.с.13,14,15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 06 грудня 2022 року №96, усиновлення заявником [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, сприятиме зміцненню сім`ї та створенню сприятливих умов для виховання і розвитку дитини (а.с.33-34). З медичного висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 17 січня 2023 року вбачається, що стан здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , задовільний, дитина на диспансерному обліку не перебуває та не є інвалідом (а.с.54). Таким чином, з матеріалів справи та з пояснень осіб, які беруть участь у справі, встановлено, що заявник [PERSON] з 26 квітня 2022 року проживає в зареєстрованому шлюбі разом із дружиною - [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] , до якого заявник добре ставиться, називає дитину своїм сином, займається його вихованням і утриманням. Батько малолітнього [PERSON] невідомий та вказаний зі слів матері, тобто відомості про нього записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Мати дитини - [PERSON] погодилась на усиновлення її сина заявником [PERSON] .. В родині створені необхідні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Крім того, суд вважає за можливе у відповідності до ст.229 СК України задовольнити прохання заявника [PERSON] та записати його батьком дитини, яка підлягає усиновленню, про що внести зміни до актового запису про народження дитини, а також змінити прізвище та по батькові усиновленої дитини із « [PERSON] » на « [INFO] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved