Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач звернувся\~до Орджонікідзевського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~із вказаним\~вище позовом\~посилаючись на\~наступні обставини.\~01.07.2021р.\~між ТОВ\~«ФК «РІАЛЬТО»\~та [PERSON] \~був укладений\~договір №210701-42785-1,\~відповідно до\~умов якого\~ [PERSON] \~отримав кредит\~у розмірі\~2200,00\~грн.\~строком на\~27\~днів,\~шляхом переказу\~на його\~платіжну карту\~№ [NUMBER] \~емітовану АТ\~«КБ «ПРИВАТБАНК»\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~2,2\~%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування та\~4,0%\~від залишку\~суми кредиту\~за кожен\~день прострочення\~терміну повернення\~кредиту.\~Оскільки,\~відповідач не\~виконав взяті\~на себе\~зобов`язання,\~станом на\~04.11.2022р.\~утворилася заборгованість\~в сумі\~7\~906,80\~грн.,\~яка складається\~з 2200,00\~гривень -\~заборгованість за\~кредитом;\~1306,80\~гривень -\~заборгованість за\~нарахованими процентами\~відповідно до\~п.\~1.2\~Кредитного договору\~за ставкою\~2,2%\~за кожен\~день користування\~кредитом за період з\~01.07.2021\~року по\~28.07.2021\~року (включно); 4400,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 29.07.2021 року по 16.09.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір в сумі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги позивача визнав частково, надав до суду відзив на позов, проти задоволення позовних вимог позивача заперечує в частині стягнення з нього судових витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., вважає, що вказана сума не співмірна складності справи, виконаним адвокатом роботам та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому просить відмовити в цій частині позовних вимог. У свою чергу представник позивача скерував до суду відповідь на відзив, згідно якого на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем було долучено до позовної заяви всі необхідні документи. Крім того, вважає суму витрат на оплату адвоката в розмірі 9000,00 грн. співмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторін. Відповідач надав до суду додатковий відзив на позов, згідно якого просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що позивач не довів жодним доказом факт виникнення між сторонами зобов`язань, не надав належних доказів того, що саме відповідачем, а не будь-ким іншим, було застосовано будь-яким способом ідентифікатор (CMC повідомлення з кодом 441232), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора. Повідомлення системи «TAC PAY», на яку посилається позивач, як підтвердження надання грошових коштів відповідачу, не містить жодних ідентифікуючих даних про [PERSON] . Із фрагментів номеру карти, що відображені в даному повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме відповідачу. У повідомленні зазначений код авторизації 700008, що відрізняється від ідентифікатора у договорі 441232 та доводів позову про CMC з повідомленням 441232. У повідомленні вказана назва ТОВ ФК РІАЛТО, але відсутні будь-які інші ідентифікуючі відправника коштів відомості, через що, відповідач вважає, відсутнє належне підтвердження обставини передачі саме позивачем будь-яких коштів саме йому. Усі ці розбіжності підтверджують факт недоведеності позовних вимог, а саме - позивачем не надані докази того, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані саме позивачем і саме на поточний рахунок відповідача. Таким чином відсутні належні та достатні докази щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин, а відтак є недоведеним факт укладення договору №210701-42785-1 від 01.07.2021 року та отримання відповідачем від позивача будь-яким чином коштів. Крім того, оскільки факти укладення договору та передачі коштів позивачем не доведені, то і нарахування будь-яких процентів по цьому договору є також незаконним. При цьому протизаконним є і сам факт нарахування процентів, і застосовані позивачем розрахунки. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.07.2021р. між ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» та [PERSON] був укладений договір №210701-42785-1, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. строком на 27 днів, шляхом переказу на його платіжну карту № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4,0% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. У зв`язку\~з порушенням\~зобов`язань\~за кредитним\~договором заборгованість\~відповідача станом\~на 04.11.2022р.\~становить 7\~906,80\~грн.,\~яка складається\~з 2200,00\~гривень -\~заборгованість за\~кредитом;\~1306,80\~гривень -\~заборгованість за\~нарахованими процентами\~відповідно до\~п.\~1.2\~Кредитного договору\~за ставкою\~2,2%\~за кожен\~день користування\~кредитом за період з 01.07.2021 року по 28.07.2021 року (включно); 4400,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 29.07.2021 року по 16.09.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Передбачено\~ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. На підставі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні від 28.03.2023 року відповідач вказав на те, що він користувався кредитними коштами ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Крім того, він підтвердив наявний борг перед банком. Однак відповідач був проти задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з нього судових витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн.. Разом з тим, як вбачається із додаткової відповіді на відзив, відповідач заперечує факт отримання ним грошових коштів від ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач визнав факт користування кредитними коштами, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині тіла кредиту в сумі 2\~200,00 грн. слід задовольнити та стягнути з відповідача тіло кредиту в розмірі 2\~200,00 грн. Щодо заборгованості\~за нарахованими\~процентами відповідно\~до п.\~1.2\~Кредитного договору\~за ставкою\~2,2%\~за кожен\~день користування\~кредитом за період з 01.07.2021 року по 28.07.2021 року (включно) слід вказати наступне. Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 2200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом - 2,2% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 27 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором. Так, сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 2,2% від суми кредиту за кожен день користування, у межах строку, визначеного в. п. 1.3 Договору. Як вбачається\~із розрахунку\~заборгованості по\~договору №210701-42785-1\~від 01.07.2021р.,\~заборгованість відповідача\~ [PERSON] \~перед позивачем\~ТОВ «ФК\~«Ріальто» за\~нарахованими процентами\~відповідно до\~п.1.2\~Кредитного договору\~за ставкою\~2,2%\~за кожен\~день користування\~кредитом за період з 01.07.2021 року по 28.07.2021 року (включно) становить 1\~306,80 грн. На підставі\~викладеного,\~зважаючи на\~те,\~що сторони\~погодили процентну\~ставку за\~користування кредитом\~-\~2,2%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування,\~у межах\~строку,\~визначеного в.\~п.\~1.3\~Договору,\~перевіривши розрахунок\~заборгованості,\~суд приходить\~до переконання\~про задоволення\~позовних вимог\~позивача в\~частині стягнення\~з відповідача\~процентів відповідно\~до п.1.2\~Кредитного договору\~за ставкою\~2,2%\~за кожен\~день користування\~кредитом за період з 01.07.2021 року по 28.07.2021 року (включно) в сумі 1\~306,80 грн. Щодо заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом з період з 29.07.2021 року по 16.09.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст. 625 Ц. України слід вказати наступне. Так, пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою 4,0 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У п.п. 5.2-5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання. Як вбачається з абзацу 2 пункту 3.3 Кредитного договору, сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованими. Разом з тим, у пункті 8.38 постанови від 18.03.2020 № 902/417/18 Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до\~статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Суд вважає, що встановлений у п. 3.3 Кредитного договору розмір процентів у розмірі, що нараховані за частиною другою\~статті 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому зменшує заборгованість за процентами з 4\~400,00 грн. до співмірного розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто до 2200,00 грн. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 5706,80 грн. Що до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., слід вказати наступне. Так, частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано договір про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та адвокатом Руденком К.В., акт №5 прийому-передачі наданих послуг; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 та платіжне доручення від 06.10.2022р.. Враховуючи викладене, беручи до уваги складність справи (справа є малозначною), кількість проведених судових засідань, зважаючи на те, що справа була розглянута за відсутності сторін (представник позивача та відповідач надали відповідні заяви), суд прийшов до переконання про те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 9000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково в сумі 4500 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial