Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] в особі представника-адвоката Богославського Віктора Анатолійовича звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що з 16.01.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2020 року по справі № 332/2866/20 шлюб між стронами розірвано. Діти мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає , тому позивачка звернулася до суду з даним позовом . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача суду надано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника , позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 80 СК України , встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 16.01.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження ( а.с.5,6). Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2020 року по справі № 332/2866/20 шлюб між стронами розірвано(а.с. 7). Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З урахуванням зазначених обставин, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків , інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України , якою встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково . Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи стягнення з з 16.01.2023 року , після досягнення [PERSON] повноліття - в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття [PERSON] . Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial