overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

[PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить розірвати шлюб, який зареєстрований 04 березня 2016 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 275. Відповідач подав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору, як і позивачка, просили за їх відсутності. Аргументи сторін спору. Позиція позивача полягала у тому, що у сторін різні характери та погляди на життя, спільних інтересів немає, під час спільного проживання у неї відповідачем не склались відносини, внаслідок чого спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Відповідач подав заяву, якою добровільно та безумовно позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу за рішенням суду, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ці заяви відповідають їх дійсній волі, а підстави вважати, що фактом розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача, а також їхньої дитини, відсутні, суд вважає, що позов, про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Зважаючи на складність у складанні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд на підставі ч. 6 ст.259 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини. На підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з теплопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.06.2013 по 31.01.2022 у розмірі 97243,51 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 14.03.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачами відзив на позовну заяву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 7, 8) і є споживачами послуг, які надає позивач. Згідно розрахунку, через несплату послуг за відповідачами виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.06.2013 по 31.01.2022 у розмірі 97243,51 грн (а.с. 3). Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги постачання теплової енергії та гарячої води, передбачений ст. 68 ЖК України, ст.ст. 9, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачами не подано. Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом, за власною ініціативою, застосовуватись не може за жодних обставин (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 у справі № 753/12382/15-ц). Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн. в рівних частках з кожного відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Святець О.М. звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28 грудня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1031, зареєструвала шлюб з [PERSON] . Посилалася на те, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, обов`язки з ведення господарства, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з січня 2023 року, спільного господарства не ведуть, наміру про примирення не мають. Зазначила, що від спільного подружнього життя дітей не мають. 24 лютого 2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про розірвання шлюбу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Крім того, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судова влада України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з січня 2023 року, спільного господарства не ведуть, наміру про примирення не мають. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Для складання повного тексту рішення потрібен певний час, у зв`язку з чим на підставі ч.6 ст.259 ЦПК України, суд оголошує лише вступну та резолютивну частини рішення суду, а виготовлення повного тексту відкладає на три дні до 20.04.2023 року. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Зважаючи на необхідність значного часу для викладення повного тексту рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини,\~\~відклавши його складання на строк не більше як п`ять днів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача по частині боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 25746,04 грн. та по частині витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1342,00 грн. При цьому посилається на те, що квартира [ADDRESS] , співвласниками якої є вищевказані особи, забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач. Вищезазначені особи допустили заборгованість за надані їм позивачем послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії за період з 01.12.2016 року по 01.03.2023 року в сумі 51492,08 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2023 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 360, 509, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування приміщеннями житлових будинків», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 із змінами та «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830. Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є співвласниками квартири [ADDRESS] в частині кожний. Відповідачі, як співвласники вищезазначеної квартири та індивідуальні споживачі, користувалися послугами позивача з централізованого опалення, постачання теплової енергії, від отримання послуг не відмовлялися. Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідачі не виконували належним чином, своєчасно не вносили необхідні платежі у повному обсязі за надані позивачем послуги, чим порушили права позивача і допустили заборгованість за період з 01.12.2016 року по 01.03.2023 року на загальну суму 51492,08 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії пропорційно до часки у праві власності на квартиру кожного та судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені останньої витрати з оплати професійної правничої допомоги в розмірі 2010 гривень. Суд вважає за можливе вирішити питання ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.04.2023 року позов задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати з оплати за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 9257 грн. 47 коп. та витрати, пов`язані з володінням спільним сумісним майном, в розмірі 13783 грн. 86 коп., що разом становить - 23041 грн. 33 коп.; в решті вимог відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 952 грн. 80 коп. Представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Вікторією Кашаповою при наданні правничої допомоги [PERSON] в межах справи № 295/13674/22 та копію платіжної інструкції № @2PL088650 від 26.12.2022 року, з призначенням платежу - оплата за правничу допомогу/послуги, [PERSON] , на суму 2010, 00 грн., де отримувачем є Кашапова В.О. адвокат. Враховуючи те, що судом не вирішено питання про витрати позивача на професійну правничу допомогу, а тому є підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені статтею 270 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, залишити дітей проживати разом із нею та залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сім`ї стали неможливими. Ухвалою судді від 13.02.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач повністю визнає та просить їх задовольнити. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09.08.2011 та мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 8-11). Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Положеннями статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також визнання відповідачем заявлених вимог є підставами для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сім`ї стали неможливими. Ухвалою судді від 29.03.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, однак звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач повністю визнає та просить їх задовольнити. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.07.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також визнання відповідачем заявлених вимог є підставами для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження з нею сім`ї стали неможливими. Ухвалою судді від 19.01.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, у вказаній позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання також не з`явилась, однак звернулась до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 30.08.2008 та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 2, 6). Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільних неповнолітніх дітей не мають. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також визнання відповідачкою заявлених вимог є підставами для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved