Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Улютому 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням сесії Сквирської районної ради від 23.02.2006 року №03/01-24-04 [PERSON] призначена на посаду керівника редакції Сквирського районного радіомовлення Київської області (радіостудії «Шанс»). На підставі рішення Сквирської районної ради від 22.10.2020 року №09-48-07,рішення Сквирської міської ради від 22.10.2020 року №51-5-VІІІ шляхом переводу позивач приступила до виконання обов`язків керівника Комунальної організації Сквирської міської ради редакції радіомовлення Київської області (радіостудії «Шанс»), що підтверджуються записами в трудовій книжці [PERSON] (записи №14 від 23.02.2006,23.02.2021). 24 березня 2021 року Сквирська міська рада прийняла рішення за №14-6-VІІІ згідно якого: Припинити юридичну особу Комунальну організацію Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудія «Шанс»),код ЄДРПОУ 24878859 (п.1); утворити ліквідаційну комісію Комунальну організацію Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудія «Шанс»),затвердити її склад згідно з додатком до даного рішення (п.3); п. п. 5.2 - 5.8 Голові ліквідаційної комісії доручено здійснити заходи з ліквідації комунальної організації, у тому числі після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами скласти проміжний ліквідаційний баланс та подати його на затвердження Сквирської міської ради (п.5.3);на підставі проміжного ліквідаційного балансу провести розрахунки з кредиторами (п.5.4); після завершення розрахунків з кредиторами скласти ліквідаційний баланс та з висновками ліквідаційної комісії подати його на затвердження Сквирській міській раді (п.5.5). Відповідно до додатку до рішення сесії до складу ліквідаційної комісії включена Рогач Тетяна Михайлівна - керівник Комунальної організації Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудія «Шанс»), що підтверджується рішенням Сквирської міської ради від 24 березня 2021 року № 14 6 VIII. Наказом Голови ліквідаційної комісії № 10 від 30 червня 2021 року [PERSON] звільнена з посади керівника Комунальної організації Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудії «Шанс») у зв`язку з ліквідацією організації, що підтверджується записом № 16 від 30.06.2021 року у трудовій книжці позивачки. Проміжний ліквідаційний баланс ліквідаційною комісією не був складений та не поданий на затвердження сесії ради;розрахунок з одним із кредиторів не був проведений, а саме з позивачкою, що підтверджується інформацією на Веб сайті Сквирської міської ради. Ліквідаційний баланс ліквідаційною комісією не був складений та не поданий для затвердження сесією ради. 26 липня 2021 року [PERSON] у місячний термін з дня звільнення звернулася до суду з позовом до Радіостудії «Шанс» про визнання протиправним та скасування наказу №10 від 30 червня 2021 року голови ліквідаційної комісії Комунальної організації Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області про звільнення її з посади керівника цієї організації; поновити її на посаді керівника Радіостудія «Шанс»,код ЄДРПОУ 24878859; про стягнення з Радіостудії «Шанс» на її користь невиплачену заробітну плату у сумі 99 000.00 грн.;про стягнення з Радіостудії «Шанс» на її користь заробітної плати за вимушений прогул у розмірі 66 000.00 грн. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року відкрите загальне позовне провадження у справі. Під час підготовчого судового засідання 18 серпня 2021 відповідач через головного розпорядника коштів міського бюджету Відділу культури,молоді і спорту Сквирської міської ради перерахував на картковий рахунок позивачки 62\~714,73 грн. заробітної плати,тобто частково погасив заборгованість по заробітній платі, що підтверджується Історією по картковому рахунку з 01.07.2021 по 07.10.2021 ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» від 07.10.2021 року. Не дивлячись на те,що судом розглядався трудовий та матеріальний спір голова ліквідаційної комісії з ліквідації Радіостудії «Шанс» подав заяву про виключення даної юридичної особи з державного реєстру юридичних осіб. 29 вересня 2021 року державний реєстратор Сквирської міської ради Ліснічук Л.А. здійснила державну реєстрацію припинення юридичної особи Комунальної організації Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (Радіостудія «Шанс»),код ЄДРПОУ юридичної особи 24878859 в результаті її ліквідації, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованого 07.10.2021 року на запит Рогач Т.М.. 09 листопада 2022 року згідно поданої представником позивачки заяви ухвалою Сквирського районного суду Київської області позовна заява [PERSON] залишена без розгляду.Ухвала набрала законної сили 25 листопада 2022 року, справа № 376/1646/21. На день звільнення позивачки з роботи існувала заборгованість по заробітній платі за Радіостудією «Шанс`за період з 01 січня по 30 червня 2021 року в сумі 142\~169,25 грн. Як вбачається із розрахунково-платіжних відомостей Радіостудії «Шанс» [PERSON] в 2021 році нараховано (підлягало утриманню) такі суми (в грн.): за січень нараховано16\~500, утримано3 217.50, до видачі 13 282.50; за лютий нараховано 16 500 грн., утримано3217.50 грн., до видачі13 282.50; за березень нараховано16\~500, утримано3217.50, до видачі 13 282.50; за квітень нараховано16\~500, утримано3217.50, до видачі 13 282.50; за травень нараховано16\~500, утримано3217.50, до видачі 13 282.50; за червень нараховано16\~500, утримано3 217.50, до видачі 13 282.50; за червень (розрахункові при звільненні) нараховано 26 669.25 за невикористану відпустку, 16\~500,00 вихідна допомога при звільненні, а усього 43 169.25,утримано 8 418.00, до видачі 34 751.25 грн. Усього нарахування за вказаний період становлять : 142 169.25 грн.(16 500 х 6 міс.(нарах. з/п) + 43 169.25 (планові розрахунки при звільненні без урахування попередньої заборгованості).Ні в день звільнення, ні в наступний день розрахунок з позивачкою не був проведений. Дані обставини підтверджуються розрахунково платіжними відомостями за січень червень 2021 року, Історіями по картковому рахунку з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року, з 01.07.2021 року по 07.10.2021 року, номер рахунку [NUMBER] . Враховуючи, що вищевказана заборгованість відповідачем була частково погашена 18.08.2021 року у сумі 62 714.73 грн,шляхом розрахунків по місяцях отримана сума покриває заборгованість за січень,лютий,березень,квітеньта частково за травень 2021 року. За січень, лютий, березень, квітень по 13\~282.50 х 4. За травень 9\~584. 73 грн. Усього: 62 714.73 грн. З урахуванням утримань (військовий збір 1.5%,ПДФО-18% 12 229.37)- сума нарахувань за ці місяці складає 74 944.37грн. Заборгованість по заробітній платі на даний час становить 67 224.88 (142 169.25-74 944.37),отже, дана сума підлягає стягненню з відповідача. Правові підстави першої позовної вимоги. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або законом (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч. 3 ст. 13, ст. 49 ЦПК України, позивач, якийвважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет і підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Підставу позову складають зазначення фактичних обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин. Відповідно до вимог ч. ч. 1,2,4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.16 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» від 21 грудня 1993 року № 3759-XII комунальні телерадіоорганізації створюються територіальними громадами. Рішення про створення та фінансування комунальної телерадіоорганізації приймається відповідним органом місцевого самоврядування. Загальний порядок припинення підприємства шляхом ліквідації регламентується ч. 1, 6 ст. 59, ст. 60-61 ГК України, ст. 110-112 ЦК України, ст. 36, 38, 38-1 Закону № 755-ІV. Відповідно до частини 1 ст. 143 Конституції України вирішення питань реорганізації та ліквідації комунальних підприємств , організацій і установ віднесено до компетенції територіальних громад села, селища, міста в особі утворених ними органів місцевого самоврядування. Ця конституційна норма кореспондується у нормативне положення п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР,згідно з якою рішення про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади приймаються виключно на сесії ради. Згідно з ч. 1 ст. 59 ГК України припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року в справі 5023/4388/12 зазначено, що відповідно до частин першої - четвертої статті 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою. Отже, орган місцевого самоврядування (селищна, сільська, міська ради) для виконання покладених на них функцій Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», створюють комунальні підприємства, яким передається відповідне майно на праві господарського чи оперативного управління, яке однозначно належить громаді для надання відповідних послуг. Укладаючи будь-які договори з таким комунальним підприємством громадяни чи суб`єкти господарювання, очевидно прораховують на те, що у випадку недостатності коштів у нього, можливо буде звернути стягнення на комунальне майно, а в разі їх відсутності пред`явити претензії безпосередньо органу місцевого самоврядування. Відповідно до статті 136 ГК України правом оперативного управління в цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. При цьому умовою покладання субсидіарної відповідальності на орган місцевого самоврядування за змістом частини сьомої ст. 77 ГК України та ч. 10 ст. 78 цого Кодексу є недостатність коштів, які є у розпорядженні комунального підприємства. Крім того, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у низці випадків ЄСПЛ визнав державу відповідальною за борги підприємства незалежно від їх формальної класифікації у внутрішньодержавному праві (рішення від 30 листопада 2004 року в справі «Михайленки та інші проти України», пункт 45, рішення від 04 квітня 2006 року у справі «Лисянський проти України», пункт 19, рішення від 03 квітня 2007 року у справі «Кооперативу АгріколаСлобозія Ханесей проти Молдови» та інш). Отже, внутрішньодержавний правовий статус підприємства як самостійної юридичної особи сам по собі не звільняє державу від відповідальності за борги підприємства у межах Конвенції. Цивільним кодексом України закріплені такі положення про юридичну особу. Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем і відповідачем у суді (ч. 1 ст. 80). Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (ч. 1 ст. 92). Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ч. 3 ст. 92). Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (ч. 4 ст. 92). Юридична особа припиняється в результатіреорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) аболіквідації. У разіреорганізаціїюридичнихосібмайно, права та обов`язкипереходять до правонаступників (ч. 1 ст. 104). Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (ч. ст. 105). До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (ч. 4 ст. 105). \~Юридична особа\~ліквідується за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якоїїї створено, а також в іншихвипадках, передбаченихустановчими документами (п.1 ч. 1 ст. 110). За змістом п. 1.3 Статуту Комунальної організації Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудії «Шанс») (затверджений рішенням сесії Сквирської міської ради від 23 лютого 2021 року № 51 5-VIII), комунальна організація утворена сквирською міською радою та є об`єктом власності Сквирської міськоїтериторіальної громади. Відповідно до п. 3.1 Статуту управління діяльності радіостудії «Шанс» здійснює засновник. П. 3.2. Статуту визначено, що засновник вирішує усі питання діяльності згідно зі Статутом, а саме: затверджує штати, приймає і звільняє керівників; вносить зміни до Статуту; приймає рішення про реорганізацію та ліквідацію Радіостудії. Відтау, виходячи із вищевикладеного сквирська міська рада є належним відповідачем. Друга позовна вимога, а саме стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Згідно із ст. 21,43 Конституції України, ст. 94,115 КЗпП України, ст. 21,24 ЗУ «Про оплату праці» кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщопрацівник в день звільнення не працював, то зазначенісумимають бути виплачені не пізнішенаступного дня післяпред`явленнязвільненимпрацівникомвимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплаченіпрацівникові при звільненні, іззазначеннямокремо кожного виду виплати (основна та додатковазаробітна плата, заохочувальні та компенсаційнівиплати, іншівиплати, на якіпрацівникмає право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмовоповідомитипрацівника в день їхвиплати. У разі спору про розмір сум, нарахованихпрацівникові при звільненні, роботодавець у будь-якомуразі повинен у визначенийцієюстаттею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі 5023/4388/12 зазначено, щощо відповідно до частин першої - четвертої статті 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою. Отже, орган місцевого самоврядування (селищна, сільська, міська ради) для виконання покладених них функцій Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», створюють комунальні підприємства, яким передається відповідне майно на праві господарського чи оперативного управління, яке однозначно належить громаді для надання відповідних послуг. Укладаючи будь-які договори з таким комунальним підприємством громадяни чи суб`єкти господарювання, очевидно прораховують на те, що у випадку недостатності коштів у нього, можливо буде звернути стягнення на комунальне майно, а в разі їх відсутності пред`явити претензії безпосередньо органу місцевого самоврядування. Відповідно до статті 136 ГК України правом оперативного управління в цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб`єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб`єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності. Також у низці випадків ЄСПЛ визнав державу відповідальною за борги підприємств незалежно від їх формальної класифікації у внутрішньодержавному праві (рішення ЄСПЛ наведе вище). Відтак, виходячи із вищевикладеного Сквирська міська рада не здійснила контроль за діями ліквідаційної комісії, не профінансувала юридичну особу, яку створила, в свою чергу юридична особа не провела розрахунки з позивачкою, а отже Сквирська міська рада є належним відповідачем у даних правовідносинах. Строки розрахунку при звільненні. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (ч.1 ст. 47 КЗпП України). Про нараховані суми власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі виникнення спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець зобов`язаний виплатити неоспорювану суму. Затримка розрахунку при звільненні. У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП , привідсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (ст. 117 КЗпП). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначені в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Отже, за загальним правилом, у зв`зку з несвоєчасним розрахунком із звільненим працівником, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порядок визначення розміру середнього заробітку. Визначення середньої заробітної плати здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100. Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які працювали на підприємстві, установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком \~ \~ \~ \~Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. \~ \~ \~ \~Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~Критерії оцінки розумності, справедливості та пропорційності сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18). Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Однак, як встановлено матеріалами справи, позивач своєчасно звернувся до роботодавця, а роботодавець не здійснював жодних розрахунків. Доводи касаційної скарги щодо неспівмірності заявленої до стягнення суми середнього заробітку за час розрахунку при звільненні з розміром заборгованості саме по заробітній платі є необґрунтованими, оскільки відкладення розгляду справи за клопотаннями відповідача фактично сприяло збільшенню середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, обчислюється по день ухвалення рішення у такій справі. Позивачка звільнена з роботи 30 червня 2021 року. Відповідач частково погасив заборгованість перед позивачкою 18 серпня 2021 року шляхом перерахування через ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на її рахунок 0733551200 62 714.73 грн. як заробітна плата. Відповідач під час підготовчого судового засідання у цивільній справі №376/1646/21) 13 жовтня 2021 року подав заяву про закриття провадження у справі з підстав припинення Радіостудії «Шанс» шляхом ліквідації. Заборгованість станом на 19 серпня 2021 року складає 67 224.88,тобто чотири заробітні плати (67\~224.88:16 500) Відповідач не намагався та не намагається врегулювати спір щодо погашення заборгованості. Позивачка звільнена з роботи 30 червня 2021 року ,тобто у останній робочий у місяці день. Тобто, червень місяць є повним календарним місяцем. Отже,останні два повні місяці травень і червень 2021 року. Визначаємо середньомісячну заробітну плату за вказані місці: 16\~500+16\~500=33\~000:2= 16\~500 грн. Визначаємо середньогодинну заробітну плату : 33 000 :(144+160)=108.55 Позивач вважає,що відповідач дізнався про існування заборгованості перед позивачем 18 серпня 2021 року, коли шляхом перерахування через ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на її рахунок 0733551200 перерахував 62 714.73 грн. як заробітну плату. Отже,позивач вважає,що з відповідача необхідно стягнути компенсацію за затримку розрахунку при звільненні з 18 серпня 2021 року по 31 грудня 2022 року, а саме. Норма тривалості робочого часу в годинах при:40-годинному робочому тижні в 2021 році. Серпень -167,фактично робочих днів з 18.08 по 31.08- 9 днів ,робочих годин -71 х 108.55= 7 707.05 грн. Вересень -176х 108.55= 19\~104.80 Жовтень -159 х 108.55=17\~259.45 Листопад -176 х 108.55=19\~104.80 Грудень -174 х 108.55= 18\~887.70 За серпень - грудень 2021 року підлягає стягненню 82\~063.80 грн. У 2022 році (з січня по грудень включно) при 40 годинному робочому тижні встановлені такі норми робочого часу: 151 \~ \~ \~ \~160 \~ \~ \~ \~175 \~ \~ \~ \~160 \~ \~ \~ \~160 \~ \~ \~ \~159 \~ \~ \~ \~168 \~ \~ \~ \~175 \~ \~ \~ \~176 \~ \~ \~ \~159 \~ \~ \~ \~171 \~ \~ \~ \~168 \~ \~ \~ \~ Отже, сумарний робочий час становить 1982 години х 108.55грн.=215\~146.10 грн. Таким чином з відповідача необхідно стягнути 297\~209.90 грн.(82\~063.80+215\~146.10) З урахуванням викладеного позивач просить суд: - Стягнути зі Сквирської міської ради на користь [PERSON] 67224,88 гривень невиплаченої заробітної плати при звільненні її з посади керівника Комунальної організації Сквирської міської ради редакції радіомовлення Київської області (радіостудії «Шанс») у зв`язку з ліквідацією установи. - Стягнути зі Сквирської міської радина користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні її з посади керівника Комунальної організації Сквирської міської ради редакції радіомовлення Київської області (радіостудії «Шанс») по день фактичного розрахунку у розмірі 297\~209,90 гривень. Ухвалою Сквирського районного суду Київської\~ області від 09.02.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Згідно правил п. 4 ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача Сквирської міської\~ради надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Згідно з рішенням сесії Сквирської міської ради від 24.03.2021 р. № 14-6-УІІІ «Про ліквідацію Комунальної організації Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудія «Шанс»)» було вирішено припинити юридичну особу Комунальну організацію Сквирської міської ради редакція радіомовлення Київської області (радіостудія «Шанс»)» шляхом ліквідації. Відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працюУкраїниліквідаціяпідприємства є підставою для розірваннявласникомчиуповноваженим ним органом трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового договору до закінчення строку йогодії. Зі змісту ст. 104 ЦК України можна зробити висновок, що ліквідацією є така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов`язки без передання їх правонаступникам.

Outcome: approved