Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У січні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги мотивують тим, що 10.01.2023 згідно Акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, [PERSON] , [INFO] , передано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР. Дитина була виявлена як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, а саме: незадовільні умови проживання, антисанітарія, брудні речі. Дитина залишена без батьківського піклування, у звязку з чим просили відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав.Стягнути з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде перебувати дитина аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Справу було призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні отримала копію позовної заяви з додатками. проти задоволення позову заперечувала, однак жодних письмових пояснень, доказів, клопотань або заяв до суду не надала. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.03.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] , виданого РАЦСом м. Хурдіям Чеської Республіки, від 17.05.2022 матір`ю дитини є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження із зазначенням відомостей про батька зазначене наступне - [PERSON] . 10.01.2023 дитина [PERSON] , [INFO] була виявлена, як така що опинилися в складних життєвих обставинах, а саме: незадовільні умови проживання, антисанітарія, брудні речі. Дитина залишилася без батьківського піклування, оскільки [PERSON] була бригадою невідкладної допомоги була доставлена 10.01.2023 на стаціонарне лікування у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. З рапорту ПОГа [PERSON] , складеного 10.01.2023 р. відносно [PERSON] , вбачається пряме невиконання батьківських зобов`язань, щодо малолітньої дитини, та зловживання алкогольними напоями. [PERSON] в побуті неохайна, не працює, не має постійного житла, знайдена в будинку за адресою: [ADDRESS] , де зафіксовано несприятливі умови для проживання малолітньої дитини. Отже, мати [PERSON] не може виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . На день подання позову дитина [PERSON] знаходився в КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР на обстеженні та лікуванні, на день прийняття рішення малолітній [PERSON] влаштований до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «СОНЕЧКО» ЗОР. За наслідками обстеження нового житла відповідачки Службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради надано відповіді та акт обстеження, відповідно до яких відповідачкою тільки частково створено умови для повернення дитини, а в листі від 07.02.2023 вказано, що під час спілкування від матері дитини відчувався стійкий запах після вживання алкогольних напоїв, та відповідачка не допустила до помешкання працівників служби. 13.02.2023 під час розгляду заяви відповідачки на комісії з прав захисту дитини при виконавчому комітеті Широківської сільської ради відповідачки відмовлено у поверненні дитини до розгляду в судовому порядку позовної заяви, оскільки [PERSON] не надано підтвердження створення умов для повернення дитини.. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не приділяє достатньої уваги до виховання та утримання свого малолітнього сина, не забезпечує нормальних умов для його проживання, навчання та розвитку, при цьому відповідач до останнього часу вживала алкогольні напої, залишення дитини з відповідачкою може призвести до тяжких наслідків, тому суд вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, передавши дітей під опіку держави. Вирішуючи питання про відібрання дитини, суд вважає за необхідне також вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, оскільки батьки, не звільняються від обов`язку утримувати дитину навіть у випадку позбавлення останніх батьківських прав чи відібрання у них дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] є особою працездатною, здатна надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, та достатнім буде визначити аліменти у 1/4 частині заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141,142 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved