Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості посилаючись на те, що відповідач підписав заяву № б/н від 26 квітня 2019 року, відповідно до якої останній отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 74,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за кредитним договором, станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість у сумі 97\~694 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за (простроченим) тілом кредиту у розмірі 83\~712 грн. 84 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 13\~981 грн. 57 коп., яку просив стягнути разом з судовими витратами. Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за Київським районним судом м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 серпня 2022 року справа прийнята до провадження. У судове засідання представник позивача \~АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Надано відповідь на відзив в якому зазаначено щодо безпідставності посилань відповідача на невизнання позову . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Суду надав відзив щодо невизнання позовних вимог та зазначив, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку не можуть розцінюватися як форма кредитного договору. Позивачем був відкритий банківський рахунок відповідачу, а тому жодні проценти не можуть стягуватися. Відсутні докази надання відповідачу кредиту, як і докази щодо наявності заборгованості. Позовні вимоги є необгрутованими , просив відмовити в їх задоволенні. Відповідно до\~довідки \~від 07.03.2023\~року на\~офіційному веб-сайті\~Київського районного\~суду м.\~Полтави розміщено\~оголошення \~про виклик\~ [PERSON] \~в судове\~засідання.\~ З\~опублікуванням оголошення\~про виклик\~відповідач вважається\~повідомленим про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи.\~Отже,\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про час\~і місце\~розгляду справи. Суд,\~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, позивачем надано до суду завірену анкету - заяву відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 26 квітня 2019 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на відповідача: 09.07.2019 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 90\~000 грн., 06.08.2020 року зменшено крединий ліміт до 0 грн. Відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до лютого 2020 року, що підтверджується довідкою КБ «ПриватБанк». У подальшому карта відповідачу перевипускалась, термін дії останньої до липня 2022 року. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість у сумі 97\~694 грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 83\~712 грн. 84 коп., заборгованість за простроченими відсотками 13\~981 грн. 57 коп. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема відсотки. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26 квітня 2019 року, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку», які розміщені в інтернеті за адресою : privatbank.ua , як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, комісія за зняття готівки, комісія за моніторинг неактивної картки, комісія за безготівковий розрахунок, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (до 12 місяців ), та інші умови. Суд звертає увагу, що строк договору кредиту згідно інших наданих позивачем документів змінюється і складає як 240 місяців так і до повного виконання зобов`язань. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Витяг з Умов і правил розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з\~Тарифів обслуговування\~ кредитних\~карт та\~ Витяг\~з Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~ПриватБанку,\~які містяться\~в матеріалах\~даної справи\~не містять\~підпису відповідача,\~тому їх\~не можна\~розцінювати як\~частину кредитного\~договору,\~укладеного між\~сторонами \~26\~квітня 2019\~року шляхом\~підписання заяви-анкети.\~Отже відсутні\~підстави вважати,\~що сторони\~обумовили у\~письмовому вигляді\~відповідальність у\~вигляді відсотківза порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, яка в силу\~ст. 263 ЦПК України\~повинна бути врахована при застосуванні судами аналогічних норм права. Крім того, розрахунок заборгованості містить три колонки розміру процентної ставки. Взагалі відсутні посилання за який період та в якому розмірі нараховувались відсотки за користування кредитним коштами, а саме в розмірі 3,1% чи 6,2% чи 74,4% та виходячи з яких розрахунків , дій /бездіяльності відповідача. Враховуючи, що заява - анкета позичальника, яка підписана відповідачем не містить визначену відсоткову ставку за користування кредитом, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Як установлено судом, відповідачу надано кредитні коштив розмірі 90\~000 грн., якими він починаючи з липня 2019 року активно користувався, що підтверджується випискою ( а.с. 9-10). Відповідно до розрахунку заборгованості ( а.с.8) відповідачем повернуто: 48\~885 грн.64 коп. заборгованості за поточним кредитом, 12 101 грн. 80 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 11\~343 грн. 77 коп. заборгованості за нарахованими відсотками, 7 084, 19 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а всього 79 415 грн. 40 коп. Таким чином сума , що підлягає стягненню з відповідча на користь позивача складає 10\~584 грн. 60 коп. ( 90\~000 грн.- 79\~415 грн. 40 коп.) Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК\~України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 11 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 231 грн. 22 коп.

Outcome: partial