Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди та просить стягнути з відповідача на його користь завдану ДТП матеріальну шкоду в розмірі 18800 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.04.2022 р. о 20 годині хвилин по вул.Соборній в м. Подільську Одеської області, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Део Ланос» д/н [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримав безечної дистанції і допустив зіткнення з належним йому автомобілем ВАЗ 21114, д/н [NUMBER] , чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні механічні пошкодження. Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2022 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дій відповідача йому спричинено матеріальну шкоду на суму 18800 грн., добровільно відшкодувати її відповідач відмовляється, у зв"язку з чим він змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 14.09.2022 суддею Павловською Г.В. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у звязку з воєнним станом на території України, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у звязку з воєнним станом на території України. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про народженн дитини, яка перебуває на його утриманні та копії квитанцій про сплату позивачу матеріальної шкоди у розмірі 1003 грн., 1042,80 грн., 1003 грн. та 1004,88 грн., просив врахувати вказане при винесенні рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. 08 квітня 2022 року о 20 годині 40 хвилин в м.Подільську Одеської області по вул.Соборній відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Део Ланос» д.н.з [NUMBER] та транспортного засобу «ВАЗ 21114», д.н.з [NUMBER] . Відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Деон Ланос», д.н.з [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху не дотримав безпеченої дистанції допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21114», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком. Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2022 року [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 30 травня 2022 року. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, постановою суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 08.04.2022 року, відбулася з вини відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «ВАЗ 21114» д.н.з [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно оціночного акту від 11.04.2022 року вбачається, що вартість відновлюваного ремонту складає 18 800.00 грн. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є - втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно дост. 1166 ЦК Українишкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням вище викладеного, сума майнової шкоди, яку спричинено внаслідок ДТП має бути відшкодована за рахунок відповідача. Проте, відповідачем долучено до матеріалів справи квитанції про часткову сплату позивачу [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 4053,68 грн, квитанція №3762262971479388 від 13.11.2022 року на суму 1003.00 грн., №19347-1027650-44780 від 21.12.2022 року на суму 1042,80 грн., №37622162979783120 від 17.02.2023 року на суму 1003,00 грн. та №19375-1027650-45047 від 18.01.2023 рокуна суму 1004,88 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення матеріальна шкода у розмірі 14 746,32 грн. Також, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 1166,1187,1188 ЦК України, ст.ст.13, 76-81, 141,258,259, 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: partial