Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

В грудні 2021 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду міста Києва із позовом до АТ «УкрСиббанк» та просив суд зобов`язати АТ "УкрСиббанк", місце знаходження юридичної особи: вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070, Ідентифікаційний код в ЄДР: 09807750, МФО: 351005, рахунок: [NUMBER], провести реструктуризацію боргу [PERSON] перед АТ «УкрСиббанк» згідно договору №11282590000, визначеного за рішенням Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року в цивільній справі № 756/3350/15-ц. В обгрунтування позову зазначає, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа №756/3350/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2015 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу задоволено частково, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.06.2015 та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06.10.2015 скасовано та постановлено про задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» частково. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67 003, 62 доларів США, яка включає в себе: заборгованість по кредиту - 63 598, 23 доларів США, -заборгованість по процентах - 3 405, 39 доларів США, заборгованість в розмірі 19 763, 24 грн, яка включає в себе: пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 16 408, 41 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором за період з 11 травня 2014 року по 11 вересня 2014 року в розмірі 4 721, 96 доларів США, яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1352, 33 доларів США та простроченої заборгованості по процентах - 3369, 63 доларів США та заборгованість в розмірі 2 581, 06 грн, яка складається з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 431, 07 грн та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 2 149, 99 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1947, 58 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 706, 42 грн. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь [PERSON] судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 361, 75 грн. 27 травня 2021 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року залишено без змін. Позивач зазначав, що після скасування заочного рішення та прийняття нового рішення Київським апеляційним судом примусове стягнення примусового виконання рішення не відбувалось. Він належним чином виконував свої зобов`язання перед банком, а останній платіж був у квітні 2014 року, а саме 14.04.2014. У зв`язку з набранням чинності Закону України №1381-IX від 13 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування», 16 липня 2021 року позивач звернувся із заявою про реструктуризацію боргу до ПАТ «УкрСиббанк», яку направив одразу за двома адресами ПАТ «УкрСиббанк»: просп. Московський, 60, м. Харків, 61050, вул. Мечнікова, 11, м. Київ, 01021. Відповідачем було отримано заяву 19.07.2021, про що свідчать оригінал рекомендованого повідомлення про вручення уповноваженій особі за дорученням у відділенні Київ-21 з індексом 01021. 20 липня 2021 року АТ «УкрСиббанк» повідомив позивача про прийняття його заяви в роботу на його номер телефону [NUMBER] . Позивач зазначає, що жодної відповіді він не отримав, що змусило його повторно 10.09.2021 звернутись до відповідача із заявою про реструктуризацію боргу яка була отримана відповідачем 14.09.2021, так як питання по суті не було вирішено, позивач просив повторно провести реструктуризацію його, [PERSON] , боргу перед АТ «УкрСиббанк» згідно договору №11282590000, визначеного за рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019. Вказував також, що в разі необхідності надання додаткових матеріалів чи інформації, просив повідомити його за номером телефону [NUMBER] чи письмовим листом за адресою: [ADDRESS] . 01 жовтня 2021 року АТ «УкрСиббанк» направило на його адресу листа із відмовою в проведенні реструктуризації боргу. За результатами зазначеного розгляду повідомлено, що банк не може задовольнити клопотання, викладене в заяві від 13.09.2021 про проведення реструктуризації за договором про надання споживчого кредиту №11282590000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 10.01.2008, подана з пропуском строку, визначеного положеннями Закону України, у зв`язку з чим, за прямою вказівкою Закону - АТ «УкрСиббанк», як кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених Законом України. Роз`яснено, що інший строк на подання заяви може бути встановлений судом у разі визнання судом поважних інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності п.п.3 п. 7 Закону. Вважаючи вказану відмову неправомірною та такою, що порушує права позивача, гарантовані Законом України «Про споживче кредитування», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року №1381-IX 21.04.2021 року, так як він вчасно (16.07.2021) звернувся до відповідача, про що надав відповідні докази, а посадові особи відповідача засобами електронного зв`язку повідомили його про прийняття заяви в роботу та ніяких застережень не вказали. Зазначив, що ним було вжито всіх можливих заходів щодо позасудового врегулювання спору, однак відповідач з надуманих мотивів безпідставно відмовив йому в проведенні реструктуризації його, [PERSON] , боргу перед ПАТ «УкрСиббанк» згідно договору №11282590000, визначеного за рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019, що змусило його звернутись до суду з вказаним позовом. 06 грудня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 08 грудня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації позивача. 13 червня 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2022 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 13 квітня 2023 року відповідач направив відзив на позовну заяву. В своєму відзиві зазначив, що позивачем було порушення строк на звернення до кредитора з відповідною заявою про реструктуризацію боргу та вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, до суду представником позивача подано заяву, в якій просить розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа №756/3350/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.06.2015 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2019 апеляційну скаргу задоволено частково, заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.06.2015 та рішення Апеляційного суду міста Києва від 06.10.2015 скасовано та постановлено про задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» частково. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67 003, 62 доларів США, яка включає в себе: заборгованість по кредиту - 63 598, 23 доларів США, -заборгованість по процентах - 3 405, 39 доларів США, заборгованість в розмірі 19 763, 24 грн, яка включає в себе: пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 16 408, 41 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором за період з 11 травня 2014 року по 11 вересня 2014 року в розмірі 4 721, 96 доларів США, яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1352, 33 доларів США та простроченої заборгованості по процентах - 3369, 63 доларів США та заборгованість в розмірі 2 581, 06 грн, яка складається з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 431, 07 грн та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 2 149, 99 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1947, 58 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 706, 42 грн. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь [PERSON] судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 361, 75 грн. Постановою Верховного суду від 27.05.2021 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 06.02.2019 залишено без змін. Відповідно до частини 4, 5 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами щодо виконання договору про надання споживчого кредиту № 11282590000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 10.01.2008 доказуванню не підлягають, оскільки вказані обставини встановлені Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2019. Після скасування заочного рішення та прийняття нового рішення Київським апеляційним судом від 06.02.2019 примусове виконання судового рішення не відбувалось. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання перед банком, а останній платіж був у квітні 2014 року, а саме 14.04.2014. У зв`язку з набранням чинності Закону України №1381-IX від 13 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування2, 16 липня 2021 року позивач звернувся із заявою про реструктуризацію боргу до ПАТ «УкрСиббанк». Позивач повторно 10.09.2021 звернувся до відповідача із заявою про реструктуризацію боргу, яка була отримана відповідачем 14.09.2021, у зв`язку із тим, що питання по суті не було вирішено, позивач просив повторно провести реструктуризацію його, [PERSON] , боргу перед АТ «УкрСиббанк» згідно договору №11282590000, визначеного за рішенням Київського апеляційного суду від 06.02.2019. Листом від 01.10.2021 АТ «УкрСиббанк» направило на адресу позивача відмову в проведенні реструктуризації боргу, посилаючись на набрання пунктом п.п.3 п. 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», з урахуванням змін, внесених законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13 квітня 2021 року №1381- IX 21.04.2021 року, за загальним правилом, строк сплинув 23.07.2021 - кінцева дата отримання банком заяви про проведення реструктуризації. При цьому звернуто увагу, що п.п.3 п. 7 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» передбачає випадки, коли строк є відмінним від загального. Також, якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позивальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. Відповідач зазначив, що до заяви не додано доказів, які б свідчили про наявність підстав для застосування інших строків, окрім загального тримісячного строку, а також не надано доказів того, що строк на подання заяви пропущено з поважних причин та відсутнє клопотання про подовження строку на подання заяви. За результатами зазначеного розгляду повідомлено, що банк не може задовольнити клопотання, викладене в заяві від 13.09.2021 про проведення реструктуризації за договором про надання споживчого кредиту №11282590000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 10.01.2008 року, подана з пропуском строку, визначеного положеннями Закону України, у зв`язку з чим, за прямою вказівкою Закону - АТ «УкрСиббанк», як кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених Законом України. Роз`яснено, що інший строк на подання заяви може бути встановлений судом у разі визнання судом поважних інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності п.п.3 п. 7 Закону. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування», передбачено, що метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами. Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. 13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX). Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX. Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01.01.2014 простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01.01.2014 (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01.01.2014, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01.01.2014) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: - предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); - предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: - у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; - у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; - у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Таким чином, відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 7 Закону України «Про споживче кредитування» законодавець встановив два варіанти строків для позичальника на звернення до кредитора із заявою про реструктуризацію зобов`язань у випадку наявності у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили: заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» або не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі. Абзац підпункту 3 пункту Закону України «Про споживче кредитування» встановлює позичальникові додатковий строк - до двох місяців на звернення із заявою про реструктуризацію і не обмежує його права на звернення із такою заявою у тримісячний термін з дня набрання чинності пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Згідно матеріалів справи, позивач 16 липня 2021 року надіслав на юридичну адресу відповідача заяву про проведення реструктуризації у порядку Закону України «Про споживче кредитування» рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Оскільки вказана заява у визначений законом строк розглянута не була. У позивача станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня, останній платіж здійснено 14.04.2014, що встановлено постановою Київського апеляційного суду, яке набрало законної сили. Крім того, станом на 23.04.2021 (дата набрання чинності Закону № 1381-IX) перед кредитором наявне прострочене грошове зобов`язання; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (квартира площею 33,10 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання іпотекодавця (позивача). Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов`язання, передбачені договором про надання споживчого кредиту № 11282590000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 10.01.2008, підлягають обов`язковій реструктуризації. Судом встановелно, що відповідачем відмовлено позивачу у проведенні реструктуризації зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з ненаданням необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені/надання яких вимагалось банком згідно із законодавством України (зокрема Законом України «Про споживче кредитування»). Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів (абзац 10 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону Уураїни «Про споживче кредитування»). Не здійснюється відповідно до цього пункту реструктуризація зобов`язань за договорами, усі зобов`язання за якими до дня набрання чинності цим пунктом реструктуризовано, за умови вираження усіх грошових зобов`язань виключно у грошовій одиниці України (гривні) без визначення грошового еквівалента будь-якого із зобов`язань в іноземній валюті (абзац 11 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). Оскільки зобов`язання, передбачені договором про надання споживчого кредиту № 11282590000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) від 10.01.2008 між сторонами, підлягають обов`язковій реструктуризації, то, відмова відповідача у задоволенні заяви позивача, є незаконною. Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу. Оскільки норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Заперечення відповідача, про те, що у разі ненадання позичальником необхідних документів, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації спростовуються наступним. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 вказав, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (частина перша статті 634 Кодексу). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Враховуючи принцип розумності, який передбачає добросовісність зовнішнього прояву поведінки учасника цивільних відносин з точки зору правомірності, обґрунтованості, доцільності такої поведінки, а також можливості передбачення таким учасником обставин, які можуть вплинути на його права та обов`язки інших учасників цивільних відносин, суд дійшов висновку про те, що відповідач, відмовивши у проведенні реструктуризації з підстав неподання необхідних документів, не обґрунтував свою відмову та не вказав, яких саме документів не було додано позивачем. Отже, відмова відповідача позивачу у проведенні реструктуризації з означених підстав є протиправною, а тому за заявленим способом захисту підлягає поновленню право позивача шляхом зобов`язання вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію відповідно до закону. Аналогічних висновків в подібних правовідносинах щодо застосування норм Закону України " Про споживче кредитування" дійшов в своїй Постанові Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 вересня 2022 року у справі № 274/6004/21, пр. № 61-4935св22. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved