Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» 25.06.2020 року звернувся\~до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2016 року по 31.05.2020 року в сумі 27846,15 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) на р/р зі спеціальним режимом використання № [NUMBER] у Філії - Запорізьке обласне управління AT „Державний ощадний банк України, м. Запоріжжя, МФО 313957, код ЄДРПОУ 32121458, Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 321214508249) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2016 року по 31.05.2020 року в сумі 27846 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок шість) гривень 15 копійок. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, (№ [NUMBER] ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, ЄДРПОУ 23697280 ІПН: 236972826658) судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням від позов Концерну «МТМ» задоволено, сума боргу за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання стягнута з відповідачки [PERSON] в повному обсязі. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року заочне рішення суду від 29.01.2021 р. по цивільній справі № 331/2385/20 за позовом Концерну «МТМ» до [PERSON] скасовано, справа призначена до розгляду. В судовому засідання представник позивача Концерну «МТМ» наполягала на задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Петрова М.О. в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд застосувати строк позовної давності, надала суду письмовий відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідачу [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відповідно до якого їй Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно відкритого на її ім`я особового рахунку за період з 01.10.2016 року по 31.05.2020 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 27846,15 гривень. З уточненого розрахунку суми заборгованості за послуги з теплопостачання, слід, що відповідачка [PERSON] згідно відкритого на її ім`я особового рахунку за період з 01.10.2016 року по 01.05.2020 року з урахуванням часткової сплати суми боргу має заборгованість в сумі 27862,30 гривень. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 березня 2013 року у справі № 6-6ц13, у статтях 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін. Тому, відсутність підписаного [PERSON] договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення цих споживачів від оплати отриманих послуг у повному обсязі. У відзиву на позовну заяву представник відповідачки вказує, що у [PERSON] відсутня заборгованість за надану послугу гарячого водопостачання. Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з приписами ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. В обґрунтування своєї позиції [PERSON] не надала жодного доказу, тоді як з наданих позивачем Концерном «МТМ» доказів слід, що відповідачка отримувала обидві послуги центрального опалення та централізованого гарячого водопостачання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг [PERSON] , а також наявність заборгованості в сумі 27862,30 грн. за період з 01.10.2016 р. по 01.05.2020 р. Щодо строків позовної давності суд зауважує наступне. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. У подальшому Кабінет Міністрів України постановою від 19 серпня 2022 року № 928 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 грудня 2022 року, а потім постановою від 23 грудня 2022 року №1423 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 30 квітня 2023 року, а далі постановою від 25 квітня 2023 р. №383 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 30 червня 2023 року, шляхом внесення змін до постанови № 1236 від 09 грудня 2020 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно із ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено із розрахунку суми позову по нарахуванням і оплатам з централізованого опалення і не спростовано сторонами, з жовтня 2016 р. по травень 2020 р. відповідачкою не здійснювалась оплата за надані послуги. Тому, суд приходить до висновку, що до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на 12 березня 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Таким чином, з відповідачки [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, надані за період з березня 2017 року по травень 2020 року (включно) на суму 21758,98 грн. Крім того, в силу вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1642, 50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial