Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

У вересні 2022 року ТОВ "Гелексі Фінанс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.09.2021 року ТзДВ "Гелексі Фінанс" та [PERSON] , за письмовою згодою дружини позичальника [PERSON] , викладеною у формі нотаріально посвідченої заяви, укладений Договір № 21-09-21-01-1 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого позичальнику надано кошти у сумі 133000 грн. 00 коп. строком на 6 місяців по 21.09.2022 року на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60 % річних та інших нарахованих сум (за наявності підстав для їх нарахування), тип процентної ставки - фіксована. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , за договором № 21-09-21-01-1 позивач та [PERSON] уклали Договір застави транспортного засобу від 21.09.2021 року, відповідно до якого відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки "RENAULT", моделі MASTER, рік випуску 2012, колір - білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип загальний вантажний - загальний бортовий-тентований, дата першої реєстрації - 28.02.2017 року, дата реєстрації - 27.12.2018 року, зареєстрований Центр 5341, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видано Центр 5341, 27.12.2018 року. Також 21.09.2021 року позивач та [PERSON] уклали Договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язалася відповідати перед кредитодавцем за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 21-09-21-01-1 від 21.09.2021 року. Оскільки [PERSON] не виконував зобов`язання за Договором № 21-09-21-01-1 від 21.09.2021 року, станом на 21.03.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 426116 грн. 67 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 133000 грн. 00 коп., заборгованості по процентам в сумі 6650 грн. 00 коп., відсотків за неправомірне користування кредитом у розмірі 35466 грн. 67 коп., штрафу за Договором застави транспортного засобу в сумі 51000 грн. 00 коп., пені згідно договору поруки в сумі 200000 грн. 00 коп. Просить стягнути солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" заборгованість за Договором № 21-09-21-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021 року у сумі 175116 грн. 67 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту 133000 грн. 00 коп., відсотків за користування кредитом 6650 грн. 00 коп., відсотків за неправомірне користування кредитом у розмірі 35466 грн. 67 коп.; стягнути зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" штраф за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 21.09.2021 року в розмірі 51000 грн. 00 коп.; стягнути зі [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" пеню згідно договору поруки від 21.09.2021 року у сумі 200000 грн. 00 коп.; стягнути солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс" судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання. 17.11.2022 року надійшов відзив на позовну заяву від адвоката Степаненко О.В. як представника відповідача [PERSON] до суду, а також відзив на позовну заяву від адвоката Степаненко О.В. як представника відповідача [PERSON] . У відзивах представник відповідачів вказує, що [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] 21.09.2021 року звернулись до ТОВ "Гелексі Фінанс" з метою отримання кредиту в сумі 133000 грн. До укладення договору про споживчий кредит ТОВ "Гелексі Фінанс" надало 21.09.2021 року споживачу [PERSON] паспорт споживчого кредиту № 21-09-21-01-I. Між ТОВ "Гелексі Фінанс" та [PERSON] 21.09.2021 року укладений Договір № 21-09-21-01-I надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кошти у сумі 133000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором, тип процентної ставки - фіксована, строком на шість з 21.09.2021 року по 21.03.2022 року. В порядку забезпечення своїх зобов`язань за цим Договором Позичальник надав в заставу Кредитодавцю рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки "RENAULT", моделі MASTER, рік випуску - 2012, колір - білий, номер шaci (кузова, рами) - [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип - загальний вантажний загальний бортовий-тентований, дата першої реєстрації - 28.02.2017 року, дата реестрації - 27.12.2018 року, зареєстрований Центр 5341, що належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Центром 5341 27.12.2018 року. Майно надається в заставу в порядку та на умовах, що викладені у Договорі застави транспортного засобу. На виконання даного договору [PERSON] регулярно здійснював платежі аж до початку воєнної агресії Російської Федерації проти України, а саме: 14.10.2021 року на суму 3350 грн. 00 коп.; 18.10.2021 року на суму 3300 грн. 00 коп.; 15.11.2021 року платіж на суму 6650 грн. 00 коп.; 13.12.2021 року на суму 6650 грн. 00 коп., 13.01.2022 року на суму 6650 грн. 00 коп.; 17.02.2022 року на суму 6650 грн. 00 коп. [PERSON] в повній мірі погоджується із обґрунтованістю позовної вимоги позивача в частині стягнення з нього заборгованості за Договором № 21-09-21-01-I надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021 року у сумі 139650 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 133000 грн. 00 коп. та відсотків за користування кредитом в сумі 6650 грн. 00 коп. В іншій частині позовні вимоги відповідач [PERSON] вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Порівняльний аналіз змісту пунктів 1.5 та 7.1 договору свідчить про їхню неузгодженість між собою, оскільки п. 1.5 передбачає застосування підвищеної процентної ставки в розмірі 720 % виключно після закінчення строку, на який надано кредит, а п. 7.1 вказує на застосування 720 % під час дії договору у випадку порушення позичальником графіку розрахунків. З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечувалось, що [PERSON] сплатив проценти по договору в сумі 33250 грн. 00 коп., що підтверджується наданими платіжними дорученнями, на погашення відсотків не здійснено тільки останній платіж по терміну сплати 21.03.2022 року - дата закінчення договору. Відтак, за умовами п. 7.1 договору у кредитодавця відсутні підстави для застосування підвищеної ставки (визнання кредиту з підвищеним ризиком) в розмірі 720 % річних, так як до закінчення договору [PERSON] графік погашення виконував в строки та в повному обсязі. Позивач не надав до позову розрахунок заборгованості за нарахованими ним відсотками, наданий графік розрахунку не є належним доказом розміру боргу за відсотками відповідача, оскільки розрахований на належне виконання останнім своїх зобов`язань, а позивач наполягає на їх порушенні. Щодо позовної вимоги про стягнення процентів за неправомірне користування кредитом в сумі 35466 грн. 67 коп. вважає її необґрунтованою, оскільки нарахування позивачем відсотків після закінчення визначеного договором строку повернення кредиту (кредитування) не відповідає положенням ст. 1048 ЦК України. З урахуванням вищезазначеного та правових позицій щодо застосування ч. 1 ст. 1047, ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15, у спірних правовідносинах проценти за користування кредитом під час належного виконання зобов`язань позичальником визначені у розмірі, передбаченому пунктом 1.1, 1.8.1.1 договору, в період неналежного виконання зобов`язань позичальником - визначені у розмірі, передбаченому пунктом 7.1 договору як плата за наданий кредит відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України і підлягали нарахуванню в межах погодженого сторонами строку кредитування - до 21.03.2022 включно, а за період прострочення виконання грошового зобов`язання - з 22.03.2022 року по дату погашення заборгованості як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання може бути стягнуто річні проценти та інфляційні збитки виключно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вимоги про стягнення штрафу в сумі 51000 грн. за порушення умов договору застави транспортного засобу також не підлягає задоволенню враховуючи наступне. Позивач вказує на порушення вказаних умов Договору застави транспортного засобу відповідачем та зазначає, що [PERSON] негайно не передав предмет застави на зберігання позивачу після порушення умов договору позики, що мало місце 21.03.2022 року, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене ТОВ "Гелексі Фінанс", відповідач не виконав свій обов`язок щодо доставки щомісяця предмета застави для огляду позивачем, предмет застави залишав межі Київської області. Однак, вказані обставини позивачем не доведені, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що після 21.03.2022 року ТОВ "Гелексі Фінанс" зверталося до [PERSON] з вимогою негайно передати предмет застави на зберігання та повідомляло місце, в яке необхідно доставити автомобіль, комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію. Також не підтверджено позивачем, що відповідач не виконував свій обов`язок щодо доставки автомобіля для огляду. Будь-які акти чи інші документи, якими б було зафіксовано ці обставини, до суду не надані. Умови Договору застави транспортного засобу не містять деталізованої чіткої процедури виконання заставодавцем своїх обов`язків, що ускладнює можливість перевірки наявності фактів тих порушень, на які вказує позивач. В підтвердження залишення предметом застави меж Київської області позивачем надано інформацію за результатами обробки зібраних даних встановлення обладнання стеження за місцезнаходженням транспортного засобу. Однак даний доказ не є належним, оскільки в ньому не зазначено, що зафіксовані в ньому переміщення стосуються автомобіля марки "RENAULT MASTER", реєстраційний номер [NUMBER] . Станом на 21.03.2022 року та по даний час на території України продовжується воєнний стан, здійснюються постійні ракетні атаки та обстріли, тому їхати з Полтави до м. Києва було небезпечно для життя та здоров`я [PERSON] . Просила задовольнити позов в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за Договором № 21-09-21-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021 року у сумі 139650 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту 133000 грн. 00 коп., відсотків за користування кредитом 6650 грн. 00 коп., в іншій частині щодо відсотків за неправомірне користування кредитом у розмірі 35466 грн. 67 коп. та штрафу за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 21.09.2021 року в розмірі 51000 грн. 00 коп. відмовити. У відзиві на позовну заяву, поданого в інтересах відповідача [PERSON] , адвокат додатково вказала, що між позивачем та [PERSON] 21.09.2021 року укладено Договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитодавцем за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що випливають з Договору про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту № 21-09-21-01-I від 21.09.2021 року, укладеного між позичальником та кредитодавцем. Другий екземпляр договору поруки не виготовлявся та відповідачу [PERSON] не надавався. 24.02.2022 року розпочалася воєнна агресія Росії проти України, обстріли, ракетні удари та захід російських військ на суверенну територію нашої держави. У зв`язку із цим [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] спішно покинула місце фактичного проживання, поїхала до родичів до м. Ковель Волинської області та повернулася тільки 28.08.2022 року перед початком навчання дитини у школі. З огляду на зазначене, доступу до відповідних кредитних документів у останньої не було. Позивачем не надано детального розрахунку суми пені і протиправно застосовано розрахунок 2% від суми позики на 155 днів з огляду на те, що згідно п. 2.1. відповідальність поручителя перед кредитодавцем включає: зобов`язання повернути після спливу строку позики (п. 1.4 цього Договору) суму позики; зобов`язання відшкодувати позикодавцю шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням договору позики; зобов`язання сплатити позикодавцю неустойку (пеню) за порушення договору позики позичальником у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми кредиту за кожен день прострочення, а також нараховані відсотки. Якщо провести правильний розрахунок, припускаючи допустимість заявлених вимог, але не визнаючи їх правомірність, то сума пені складе 21717 грн. 26 коп. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Відповідно пунктів 18 і 19 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Просила задовольнити позов в частині стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" заборгованість за Договором №21-09-21-01-I надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021 року у сумі 139650 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 133000 грн. 00 коп. та відсотків за користування кредитом в сумі 6650 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити. 23.11.2023 року від представника позивача ТОВ "Гелексі Фінанс" Дударенко А.М. надійшла відповідь на відзив, в якій вона вказала, що порушення [PERSON] умов Договору застави транспортного засобу від 21.09.2021 року мали місце до запровадження в Україні воєнного стану, до 24 лютого 2022 року. Нормою Закону встановлено, що у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Закон не встановлює звільнення заставодавця від відповідальності за порушення ним умов договору застави. [PERSON] визнає, що він та транспортний засіб перебували та перебувають у м. Полтаві, чим підтверджується невиконання умов договору. [PERSON] не зазначає пункти договору застави транспортного засобу від 21.09.2021 року, які покладають на позивача обов`язок направляти листи (претензії, тощо) щодо негайної передачі предмета застави на зберігання, складення актів про невиконання заставодавцем обов`язку щодо доставки предмету застави для огляду щомісяця. Обставини, на які посилається відповідач [PERSON] щодо неотримання екземпляру договору поруки не звільняють її від виконання зобов`язань за Договором поруки від 21.09.2021 року. В п. 5.1. Договором поруки встановлено, що у разі якщо поручитель не виконає свої зобов`язання за цим Договором у повному обсязі протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення суми позики (п. 3.3 цього Договору), Кредитодавець має право стягнути з Поручителя пеню у розмірі 2% від суми позики за кожний день прострочення. Хибним є посилання [PERSON] на п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Зазначена норма не звільняє поручителя від виконання його зобов`язань за договором поруки та відповідальності за порушення умов договору поруки. Закон № 2120-ІХ від 15.03.2022 року не містить норм, які звільняють поручителя від відповідальності за порушення ним умов договору поруки. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 28.11.2022 року від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвоката Степаненко О.В. надійшли заперечення на відповідь на відзиви на позовну заяву, в яких вона вказує, що ознайомившись із змістом відповіді на відзив представника позивача, вважає її такою, що не спростовує доводів, викладених у відзиві, дублює позовну заяву та вводить суд в оману шляхом перекручування об`єктивних обставин, з аналогічних підстав, які викладені у відзивах. Представник позивача ТОВ "Гелексі Фінанс" Дударенко А.М. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Степаненко О.В. в судовому засіданні частково визнали позовні вимог про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" заборгованість за Договором №21-09-21-01-I надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021 року у сумі 139650 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 133000 грн. 00 коп. та відсотків за користування кредитом в сумі 6650 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог просили відмовити з підстав, викладених у відзивах. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів та їх представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідачів проти позову, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 21.09.2021 року звернувся до ТОВ "Гелексі Фінанс" з питання отримання споживчого кредиту. ТОВ "Гелексі Фінанс" відповідачу [PERSON] був наданий та підписаний відповідачем Паспорт споживчого кредиту № 21-09-21-01-І Інформаія, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит, де була визначена інформація та конкретні дані кредитодавця ТОВ "Гелексі Фінанс", основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача з урахуванням суми кредиту 133000 грн. 00 коп. Строком користування 6 місяців, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості споживчого кредиту для споживача, виходячи з фіксованої процентної ставки 60 % річних, визначено орієнтовну реальну річну процентну ставку 78,2 %, також зазначено порядок повернення споживчого кредиту щомісячно з 21.10.2021 року по 21.03.2022 року, додаткова інформація щодо додаткових та супутніх послуг, наслідків прострочення виконання та/або неналежного виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, пені, штрафів, процентної ставки, а також про інші важливі правові аспекти. 21 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гелексі Фінанс", що діє як кредитодавець, та [PERSON] , що діє як позичальник, укладено Договір № 21-09-21-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 133000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно пункту 1.3. Договору № 21-09-21-01-І від 21.09.2021 року кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням - на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.4. Договору кредитодавець зобов`язаний видати кредит позичальнику протягом одного робочого дня з дня підписання цього договору, але не раніше дня оформлення правочину, необхідного для забезпечення виконання зобов`язання за цим договором та виконання й оплати обов`язкових послуг, визначених в п. 1.8 договору. В якості забезпечення своїх зобов`язань за цим договором позичальник надає в заставу кредитодавцю рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки RENAULT, моделі MASTER, piк випуску 2012, колір - БІЛИЙ, номер шaci (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ ЗАГАЛЬНИЙ БОРТОВИЙ-ТЕНТОВАНИЙ, дата першої реєстрації - 28.02.2017 року, дата реестрації - 27.12.2018 року, зареєстрований Центр 5341, що належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу cepiї [NUMBER] , видано Центр 5341, 27.12.2018 року. Майно надається в заставу в порядку та на умовах, що викладені у Договорі застави транспортного засобу. Пунктом 1.5 Договору № 21-09-21-01-І від 21.09.2021 року визначено, що кредит надається строком на шість місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 21 вересня 2021 року по 21 березня 2022 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія даного договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п. 7.1 договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються у розмірі, визначеному п. 8.3 договору до повного розрахунку за договором. Згідно пункту 1.7. договору датою надання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати нарахованих процентів та штрафних санкцій, в разі їх наявності - вважається дата оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця. Відповідно до п. 1.8 орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту, додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту складають: орієнтовна реальна річна процента ставка складає 78,72% річних; орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 136,20% від суми кредиту (у процентному виразі) або 181150 грн. 00 коп. та включає в себе проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 30,00 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 39900 грн. 00 коп. Пунктом 1.8.2 договору визначено додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 100 грн. 00 коп.; вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 600 грн. 00 коп.; вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцем знаходження автомобіля - 1650 грн. 00 коп., вартість послуг за надання правової допомоги - 2900 грн. 00 коп. Як вбачається з п.п. 3.6, 3.7, 3.8, 3.10 Договору № 21-09-21-01-І сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, яким регламентовано періодичність, строки та розміри платежів за договором (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Додаток № 1 до Даного Договору є діючим та не підлягає коригуванню виключно за умови його повного дотримання Позичальником. У разі допущення Позичальником порушень виконання графіку розрахунків, розмір щомісячно нарахованих відсотків змінюватиметься відповідно до абз. 2 п. 1.1 та п. 7.1 цього Договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок Кредитодавця або внесення в касу Кредитодавця готівкою) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. У разі виникнення заборгованості за цим Договором Сторони погоджують таку послідовність її погашення у разі надходження коштів недостатніх для повного погашення заборгованості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору. Згідно п. 7.1 та п. 7.2 Договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додаток № 1 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного для кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. З наступного дня після усунення Позичальником порушень виконання зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі, передбаченому в п. 7.1 Договору, нарахованої пені, а також інших штрафних санкцій, такий кредит вважається кредитом з нормальним режимом сплати, відсотки за користування кредитом нараховуватимуться у розмірі абз. 1 п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 8.3 Договору при порушенні Позичальником будь-якого зобов`язання по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день тривання порушення Позичальником від суми простроченого зобов`язання. Договір № 21-09-21-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.09.2021 року, Додаток № 1 до нього "Графік розрахунків загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит", підписані сторонами. Також [PERSON] вручено копію вказаного договору та додатку № 1, про що складено відповідну розписку. Також 21 вересня 2021 року між ТОВ "Гелексі Фінанс" як заставодержателем та [PERSON] як заставодавцем укладений договір застави транспортного засобу. Як передбачено п. 1.1. Договору застави, цей договір забезпечує виконання заставодавцем зобов`язань, які виникають з договору № 21-09-21-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (договір позики), укладеного між заставодержателем та заставодавцем 21 вересня 2021 року, згідно з яким заставодавець зобов`язаний повернути на умовах договору позики заставодержателю отриману суму позики в розмірі 133000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення заборгованості за Договором позики до 12.03.2022 року, а також нараховані відсотки, штрафи, пені, комісії у розмірі і випадках, передбачених Договором позики та цим Договором, з врахуванням змін та доповнень до Договору позики та цього договору, якщо такі будуть укладені. Згідно пп. 2.1.2 п. 2.1., п. 2.2 Договору застави предметом застави є транспортний засіб марки RENAULT, моделі MASTER, piк випуску 2012, колір - БІЛИЙ, номер шaci (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ЗАГАЛЬНИЙ ВАНТАЖНИЙ ЗАГАЛЬНИЙ БОРТОВИЙ-ТЕНТОВАНИЙ, дата першої реєстрації - 28.02.2017 року, дата реестрації - 27.12.2018 року, зареєстрований Центр 5341, що належить Позичальнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видано Центр 5341, 27.12.2018 року. Сторони домовились, що у разі невиконання або неналежного виконання Заставодавцем умов Договору позики або цього Договору предмет застави передається на зберігання Заставодержателю до повного виконання Заставодавцем своїх зобов`язань згідно з Договором позики, а Заставодержатель має право самостійно вилучити предмет застави собі на зберігання. За взаємною згодою сторони оцінюють предмет застави в сумі 170000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.4 Договору застави у випадку виконання заставодавцем зобов`язань по Договору позики не в повному обсязі застава зберігає силу в повному об`ємі. Пунктом 3.1.2 Договору застави визначено, що у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за Договором позики, зобов`язання заставодавцем в повному обсязі або в частині виконано не буде, заставодержатель має право вимагати передачі предмета застави йому на зберігання, одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета застави, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет застави в рахунок погашення заборгованості за Договором позики. Згідно пп. 3.3.1, 3.3.4 -3.3.7 п. 3.3 Договору застави заставодавець зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателя у разі порушення заставодавцем умов Договору позики або цього Договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене заставодержателем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя; протягом 3 днів після укладання цього Договору укласти зі страховою компанією, яка погоджена з заставодержателем, договір страхування предмету застави на користь заставодержателя та сплатити належні страхові платежі, в подальшому своєчасно (тобто не допускаючи переривання дії страхового захисту в зв`язку з закінченням дії договорів) переукладати ці договори з страховою компанією, яка погоджена з заставодержателем та сплачувати належні страхові платежі. Забезпечити безпеку та цілісність предмету застави, підтримувати належний стан предмета застави, у разі потрапляння до дорожньо-транспортної пригоди або у разі значного погіршення стану предмета застави передати його на зберігання заставодержателю. Не рідше ніж один раз на місяць заставодавець зобов`язаний доставити предмет застави за адресою [ADDRESS] , для огляду предмета застави заставодержателем. Без письмової згоди заставодержателя предмет застави не має залишати межі Київської області. Пунктом 4.2 договору застави визначено, що за невиконання чи неналежне виконання будь-якого з пунктів, а саме: п. 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 цього Договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п. 2.2. цього Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання заставодержателю. В день укладення договору застави 21.09.2021 року [PERSON] була підписана Згода на встановлення обладнання стеження за місцезнаходженням транспортного засобу та на збирання й обробку даних, а також укладено з ФОП [PERSON] . Договір оренди обладнання № ОО 21-09-21-І від 21.09.2021 року, підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди до договору оренди обладнання. Крім того, з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором 21 вересня 2021 року між ТОВ "Гелексі Фінанс" як кредитодавцем та [PERSON] як поручителем укладено договір поруки, згідно пункту 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитодавцем за виконання [PERSON] (позичальник) своїх зобов`язань, що випливають з Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 21-09-21-01-І від 21 вересня 2021 року, укладеного між позичальником та кредитодавцем (договір позики). Відповідно до п.п. 1.2. - 1.4. Договору поруки предметом договору позики є передача кредитодавцем у власність позичальнику коштів у сумі 133000 грн. 00 коп. Основний обов`язок позичальника за договором позики, виконання якого забезпечується цим договором - повернути позикодавцю не пізніше 21 березня 2022 року грошові кошти у сумі, в якій вони були отримані, а також нараховані відсотки та можливі неустойки. Позичальник зобов`язується повернути отриману ним суму позики в повному обсязі до 21 березня 2022 року. У разі невиконання позичальником умов договору позики, поручитель зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані відсотки, пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за договором позики та іншим договором, укладеним сторонами в забезпечення виконання зобов`язань позичальника (у разі їх укладення). Розділом 2 Договору поруки визначено обсяг відповідальності поручителя, зокрема, передбачено, що відповідальність поручителя перед кредитодавцем включає: зобов`язання повернути після спливу строку позики (п. 1.4 цього Договору) суму позики; зобов`язання відшкодувати позикодавцю шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням договору позики; зобов`язання сплатити позикодавцю неустойку (пеню) за порушення договору позики позичальником у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми кредиту за кожен день прострочення, а також нараховані відсотки. Поручитель у разі прострочення повернення суми позики позичальником позикодавцю зобов`язаний повернути позикодавцю суму позики, відшкодувати шкоду, завдану невиконанням чи неналежним виконанням договору позики, сплатити позикодавцю неустойку (пеню) за порушення договору позики. Кредитодавець має право вимагати від поручителя повернення суми позики у пріоритеті та незалежно від будь-яких інших забезпечувальних зобов`язань позичальника (договору застави, закладу тощо). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Наявні у справі докази безперечно свідчать, що між сторонами ТОВ "Шегексі ІФінанс" та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів, при його укладенні дотримані вимоги Закону України "Про захист прав споживачів". Позивачем надані докази на підтвердження обставин виконання ним договірних зобов`язань з видачі кредитних коштів [PERSON] у розмірі 133000 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 6087 від 21.09.2021 року про перерахування коштів в сумі 81000 грн., видатковий касовий ордер від 21.09.2021 року про видачу готівкою коштів в сумі 49000 грн. 00 коп.), що також не оспорюється відповідачем. Відповідач [PERSON] на виконання своїх зобов`язань за кредитним договором в період з 21 березня 2021 року по 27 лютого 2022 року щомісячно сплачував відсотки за користування кредитними коштами згідно графіку, який є додатком до договору, в тому числі: 14.10.2021 року 3350 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № ІВ88102995 від 14.10.2021 року; 18.10.2021 року 3300 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № @2PL477044 від 18.10.2021 року; 15.11.2021 року 6650 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № @2PL077289 від 15.11.2021 року; 13.12.2021 року 6650 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № @2PL136788 від 13.12.2021 року; 13.01.2022 року 6650 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № @2PL232864 від 13.01.2022 року; 17.02.2022 року 6650 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення № @2PL057297 від 17.02.2022 року. Тобто в період до 17 лютого 2022 року [PERSON] зобов`язання виконував належним чином. При цьому, відповідачем [PERSON] не виконано зобов`язання щодо сплати на користь позивача 21 березня 2022 року процентів за користування кредитними коштами в сумі 6650 грн. 00 коп., та не здійснено повернення тіла кредиту в сумі 133000 грн. 00 коп. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Степаненко О.В. в судовому засіданні не оспорювали правомірність позовних вимог ТОВ "Гелексі Фінанс" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості з тіла кредиту в сумі 133000 грн. 00 коп. та процентів за користування кредитними коштами в сумі 6650 грн. 00 коп. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ "Гелексі Фінанс" заборгованості за Договором № 21-09-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21 вересня 2021 року у сумі 139650 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 133000 грн. 00 коп. та відсотків за користування кредитом в сумі 6650 грн. 00 коп. При вирішенні позовних вимог ТОВ "за ставкою 720 % річних за період з 22.03.2022 року по 02.09.2022 року в сумі 35446 грн. 67 коп. суд виходить наступного. Позивачем заявлена вказана позовна вимога на підставі п.п. 1.5, 7.1 Договору№ 21-09-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21 вересня 2021 року, про стягнення 720 % річних як таких, що нараховуються як відсотки за користування кредитом після закінчення строку, на який надано кредит. Пунктом 1.5 № 21-09-21-01-І про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21 вересня 2021 року визначено, що кредит надається строком на шість місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 21 вересня 2021 року по 21 березня 2022 року. Договір набуває чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія даного договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п. 7.1 договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються у розмірі, визначеному п. 8.3 договору до повного розрахунку за договором. Згідно п. 7.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додаток № 1 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного для кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. Таким чином, сторони при укладенні договору обумовили розмір відсоткової ставки у разі прострочення виконання зобов`язання, даний пункт договору не визнавався сторонами недійсним та не оспорювався. Велика Палата Верховного Суд у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 вказала на те, що поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання (пп. 29-35 Постанови). У пунктах 53,54 цієї Постанови також вказано на те, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо наслідків порушення відповідачем строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. З розрахунку, наведеного в позові, вбачається, що процентна ставка 720 % річних була нарахована за період з 22 березня 2022 року по 02 вересня 2022 року, тобто після настання неправомірного користування кредитом після закінчення строку кредитування, сторонами у договорі обумовлена умова нарахування процентів за неправомірне користування кредитом, і така умова охоплюється положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання за цим договором. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення зі [PERSON] на користь позивача штрафу у розмірі 51000 грн. за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 21 вересня 2021 року, суд встановив наступне. Пунктом п 3.1.2 Договору застави визначено, що у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за Договором позики, зобов`язання заставодавцем в повному обсязі або в частині виконано не буде, заставодержатель має право вимагати передачі предмета застави йому на зберігання, одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета застави, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет застави в рахунок погашення заборгованості за Договором позики. Згідно пп. 3.3.1, 3.3.4 -3.3.7 п. 3.3 Договору застави заставодавець зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання заставодержателя у разі порушення заставодавцем умов Договору позики або цього Договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене заставодержателем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння заставодержателя; протягом 3 днів після укладання цього Договору укласти зі страховою компанією, яка погоджена з заставодержателем, договір страхування предмету застави на користь заставодержателя та сплатити належні страхові платежі, в подальшому своєчасно (тобто не допускаючи переривання дії страхового захисту в зв`язку з закінченням дії договорів) переукладати ці договори з страховою компанією, яка погоджена з заставодержателем та сплачувати належні страхові платежі. Забезпечити безпеку та цілісність предмету застави, підтримувати належний стан предмета застави, у разі потрапляння до дорожньо-транспортної пригоди або у разі значного погіршення стану предмета застави передати його на зберігання заставодержателю. Не рідше ніж один раз на місяць заставодавець зобов`язаний доставити предмет застави за адресою [ADDRESS] , для огляду предмета застави заставодержателем. Без письмової згоди заставодержателя предмет застави не має залишати межі Київської області. Пунктом 4.2 договору застави визначено, що за невиконання чи неналежне виконання будь-якого з пунктів, а саме: п. 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 цього Договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п. 2.2. цього Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання заставодержателю. В п. 2 Договору застави сторонами визначена вартість предмету застави в сумі 170000 грн. 00 коп., відповідно розмір штрафу, розрахований на підставі п. 4.2 Договору застави від 21.09.2021 року, становить 51000 грн. Матеріали справи містять дані про встановлення обладнання стеження за місцезнаходженням транспортного засобу, належного відповідачу, який переданий в заставу, та інформацію за результатами обробки зібраних даних встановленого обладнання стеження за місцезнаходженням транспортного засобу (реєстраційний номер [NUMBER] ) про перевищення встановлених обмежень швидкості руху, про переміщення транспортного засобу. В графах "Поїздки" та "Місця стоянки" зазначені, зокрема, відомості про дату, час та конкретне місцеперебування автомобіля за період з 21 вересня 2021 року по 17 січня 2022 року, які об`єктивно підтверджують той факт, що транспортний засіб перебував в межах Київської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив той факт, що після 24.02.2022 року, тобто після початку збройної агресії Російської Федерації проти України та у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Київської області, ракетними обстрілами м. Києва, вимушений був залишити територію Київської області та переїхати до м. Полтави разом з автомобілем, який перебував в заставі, у зв`язку з цими обставинами позбавлений був можливості доставити автомобіль позивачу 21.03.2022 року. Разом з тим, відповідач не оспорював і той факт, що не пред`являв транспортний засіб за адресою [ADDRESS] , для огляду заставодержателем щомісяця в порушення вимог п. 3.3.5 Договору застави, не передав транспортний засіб на виконання вимог п. 4.2 Договору застави представнику позивача до цього часу, незважаючи на те, що наразі об`єктивних перешкод для цього не має. Відповідач та його представник наголошували на тому, що у тексті Договору застави транспортного засобу від 21 вересня 2021 року не конкретизовано порядок передачі предмету застави у відповідності до положень п. 4.2, не зазначено конкретне місце, куди має бути доставлений заставодержателем предмет застави, та відповідальна особа, якій він має бути переданий. Відповідач пояснив, що не отримував від представника ТОВ "Гелексі Фінанс" вимоги про передачу предмету застави з зазначенням конкретного часу та місця і процедури його прийому-передачі. Представник позивача не заперечувала вказане твердження відповідача, пояснивши, що направлення таких повідомлень договором не передбачене. Поряд з цим, суд враховує, що відповідач не надав суду жодних доказів вжиття ним заходів для забезпечення виконання зі свого боку вимог п. 4.2 Договору застави транспортного засобу від 21.09.2021 року, до цього часу фактично представнику позивача не передав автомобіль. При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] пені у розмірі 200000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до п. 5.1. Договору поруки від 21.09.2021 року, у разі якщо поручитель не виконає свої зобов`язання за цим договором у повному обсязі протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення суми позики (п. 3.3 цього Договору), кредитодавець має право стягнути з поручителя пеню у розмірі 2% від суми позики за кожний день прострочення. В свою чергу пунктом 3.3. договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання відповідно до цього договору не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту порушення позичальником строків повернення позики. Оскільки відповідачем [PERSON] не виконано його зобов`язання за договором № 21-09-21-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21 вересня 2021 року, відповідно до умов договору поруки [PERSON] мала протягом п`яти днів виконати вказане зобов`язання [PERSON] [PERSON] свої зобов`язання, передбачене п. 5.1. договору поруки не виконано, наслідком чого передбачено виплату штрафу у розмірі 2% від суми позики за кожен день прострочення. За період прострочення з 27 березня 2022 року по 02 вересня 2022 року (155 календарних дні) пеня в розмірі 2% від суми позики становить: 2% х 130000 грн. 00 коп. х 155 днів = 412300 грн. 00 коп. В той же час позивач, зазначаючи, що він на власний розсуд реалізує право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, та сам визначає необхідний обсяг такого захисту, звернувся до суду з вимогою про стягнення з поручителя частини пені за договором поруки від 21 вересня 2021 року в сумі 200000 грн. 00 коп. При вирішенні спору суд враховує, що в п. 15 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року, відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" постановлено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2023 р. на території України карантин, дія якого безперервно продовжувалась постановами Кабінету Міністрів України та встановлено до 30.06.2023 року. Згідно з п. 6 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, України № 757/2022 від 07.11.2022 року та востаннє Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. За змістом п. 6-1 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Згідно п.п. 18, 19 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Гелексі Фінанс" про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку відсотків в сумі 35466 грн. 67 коп., які за своєю правовою природою є підвищеними відсотками за порушення виконання грошового зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України), а також про стягнення з відповідача [PERSON] штрафу за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 21.09.2021 року в сумі 51000 грн. 00 коп. та про стягнення з відповідача [PERSON] пені згідно договору поруки у розмірі 200000 грн., не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ТОВ "Гелексі Фінанс" частина судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі по 1047 грн. 37 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial