Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

07.10.2022 року [PERSON] звернувся з позовом, в якому просив: витребування від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» оригіналу договору згідно якого [PERSON] передав свою газорозподільну систему на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»; визнанні незаконним привласнення належної [PERSON] частини газорозподільної системи Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»; визнанні незаконним нарахування [PERSON] до сплати 3000 грн. за «доставку газу» Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз». Позовні вимоги мотивовані тим, що свою частину газорозподільної системи АТ «Миколаївгаз» він не передавав, і ніякого договору про таку передачу не укладав. Дійсно, в 2004 році за свої кошти він провів в свій будинок газ, для чого він укладав відповідні договори з ПП «Якість» та ПМК-226. Ніяких договорів і документів про передачу належної йому частки газорозподільної системи після цього він не укладав, а тому те, що відповідач користується належною йому газорозподільною системою, суперечить вимогам ст. 41 Конституції України і тому вважає також, що відповідач безпідставно вимагає з нього борг в 3000 грн. за «доставку газу». 16.02.2023 року представник відповідача надала письмовий відзив в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступне. Постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №853 від 29.06.2017 року видано АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Миколаїв та Миколаївської області. Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу Газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 року № 2494 (далі Кодекс ГРМ) оператор ГРМ суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. АТ «Миколаївгаз» є оператором ГРМ. Відповідно глав 1, 3 розділу VІ Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем мають право на отримання природного газу за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладання договору розподілу природного газу. Останній є публічним та укладається з урахуванням вимог ЦК України та Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач фактично споживає природний газ згідно даних його особового рахунку з 01.10.2018 року. Станом на 30.12.2020 року у позивача була заборгованість в розмірі 2991,99 грн. в зв`язку з чим 17.12.2020 року АТ «Миколаївгаз» звернулось з заявою про видачу судового наказу до Первомайського міськрайонного суду і останній видав такий наказ 12.01.2021 року. Наказ позивачем не оскаржувався і він добровільно сплатив вказану суму 18.05.2021 року. Станом на 10.02.2023 року за споживачем [PERSON] рахується заборгованість 5953,57 грн. АТ «Миколаївгаз» лише експлуатує та обслуговує газорозподільну систему в якій проведено врізку будинку [ADDRESS] в розподільчий газопровід по [ADDRESS] , який рішенням Первомайської міської ради №18 від 30.07.2014 року передано до комунальної власності територіальної громади м. Первомайськ, тобто доводи позивача про те, що відповідач відібрав його власність нічим не підтверджені. Таким чином, позовні вимоги безпідставні і не доведені будь-якими допустимими доказами. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав повністю і просив його задовольнити, пояснивши, що в 2004 році разом із сусідами по [ADDRESS] організували кооператив для проведення газопроводу по вул.Автодорівській та наступного підключення будинків до вказаного газопроводу, на що укладались відповідні договори з підрядними організаціями, а громадянами збирались та виплачувались кошти. Будь-якої передачі у користування або у власність цієї газорозподільної системи ні кооператив, ні він з АТ «Миколаївгаз» не укладали. В 2022 році йому АТ «Миколаївгаз» нарахував заборгованість за розподіл та доставку спожитого газу в сумі близько 3000 грн. Вважає це необґрунтованим, так як відповідач незаконно користується належною позивачу газорозподільною системою, не сплативши йому за неї кошти. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити, підтримавши доводи, викладені у відзиві на позов. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні як сам [PERSON] так і представник відповідача адвокат Руденко Н.В. підтвердили, що відсутній договір згідно якого начебто позивач передав свою газорозподільну систему на користь АТ «Миколаївгаз», а тому суд знаходить доведеним те, що такий договір не існує, а відповідно необхідно відмовити у вимозі позивача про витребування від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» оригіналу договору згідно якого [PERSON] передав свою газорозподільну систему на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз». Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд знаходить також недоведеною [PERSON] його позовну вимогу про визнання незаконним привласнення належної йому частини газорозподільної системи Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», так як будь-яких доказів того, що саме відповідач на сьогодні є власником газорозподільної системи, якою приєднаний до газопостачання будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] , останній не надав. Дійсно, із копії договору підряду №153 від 09.03.2004 року (а.с.4) видно, що між [PERSON] та ПП «Якість» укладений договір на проведення будівельно-монтажних робіт за адресою [ADDRESS] . Копією листа ПП «Якість» №46 від 25.05.2005 року (а.с.8) підтверджено складання договору №153 від 09.03.2004 року між підприємством та [PERSON] на виконання будівельно-монтажних робіт в будинку останнього по підключенню: котла, редуктора, газплити, лічильника, проведення підземного вводу. Роботи виконані, оплата проведена. Техпаспорт газифікації вказаного будинку передано до Первомайського управління експлуатації газового господарства в 15.12.004 року. Копія вказаного технічного паспорту надана відповідачем (а.с.81-82) і в ньому відсутня вказівка на власність. Більш того, своїм рішенням Первомайська міська рада Миколаївської області №18 від 30.07.2014 року (а.с.78) вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Первомайська від населення та організацій газопровідні мережі та споруди міста Первомайська, збудовані за їхній рахунок в технічно справному стані, в тому числі газорозподільну мережу середнього тиску загальною довжиною 2119 погонних метрів, в тому числі серед інших, по [ADDRESS] . Управлінню містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань міської ради здійснити документальне оформлення приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Первомайська на баланс виконавчого комітету Первомайської міської ради з подальшою передачею на балансове утримання Первомайського управління експлуатації газового господарства ПАТ «Миколаївгаз». Таким чином, належним та допустимих доказів своїх вимог позивач не надав і в судовому засіданні таких не добуто. Також, суд знаходить недоведеною [PERSON] його позовну вимогу про визнання незаконним нарахування позивачу до сплати 3000 грн. за «доставку газу» Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», так як в судовому засіданні позивач не зміг пояснити про який саме борг, в якій сумі та на яку дату існуючий іде мова, так як згідно витягу з особового рахунку [PERSON] за період з 01.03.2020 року по 28.02.2023 року існувала заборгованість на кінець 2020 року в сумі 2991,99 грн., на кінець 2021 року заборгованість в сумі 1891,92 грн., на кінець 2022 року існувала заборгованість в сумі 4692,93 грн. (а.с.84). В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що заборгованість, про яку йде мова, в позовних вимогах утворилась в 2022 році, але знову ж на яку дату вказати не може, а згідно витягу з особового рахунку поточної заборгованості в сумі саме в 3000 грн. немає. Крім того, доказів безпідставності нарахування йому заборгованості, позивач також не надав, тоді як витягом з особового рахунку підтверджено що в 2021 році, в 2022 році та в січні 2023 року він періодично проводив оплату за послуги, надані відповідачем, а відповідно згідно п.7 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРМ [PERSON] приєднався до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) і відповідно зобов`язаний оплачувати отримані послуги, так як відповідно до ст. 634 ч.1 ЦК України між сторонами укладено договір приєднання.

Outcome: dismissed