Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»» про захист прав споживача, визнання дій протиправними, скасування рішення про донарахування суми заборгованості. З урахуванням уточненої позовної заяви позивач просить суд: -визнати дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо донарухування заборгованості не облікованих об`єму та обсягів природного газу і його вартості та зобов`язання сплатити 87\~023,78 грн. протиправними. -визнати неправомірним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»», оформлене протоколом №5116 від 26 січня 2022 року з розгляду акту про порушення від 22 грудня 2021 року №001383 про донарахування [PERSON] суми заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу за період з 30 вересня 2021 року по 21 грудня 2021 року в розмірі 87\~023,78 гривень. -стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь [PERSON] 10\~000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що 30.09.2021 року вона придбала у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Від попереднього власника, [PERSON] , разом із іншими похідними обліковими документами, що стосуються придбаного об`єкта нерухомості, [PERSON] отримала рахунок № [NUMBER] від 22.09.2021р. за розподіл (доставку) природного газу та спожитий природний газ, разом із квитанціями про оплату. З метою реалізації своїх обов`язків, як фактичного споживача, зокрема передбачених ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», 25.11.2021 р. [PERSON] уклала договір №182 на планове технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання з ТОВ «ПРОСВІТ СЕРВІС». 25.11.2021р. [PERSON] отримала інструктаж із техніки безпеки та безпечного користування газом у побуті та отримала пам`ятку споживача газу. 30.11.2021р. на виконання вищевказаного договору складено акт про підсумки планового технічного обслуговування, яким підтверджено, що внутрішній газопровід знаходиться в технічно справному стані. На початку грудня 2021 року, позивач зазначає, що звернулася до представників Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» з метою укладання договору про газопостачання між АТ «Дніпропетровськгаз» та позивачем, як новим споживачем, відповідно до п.10 глави 3 розподілу 6 Кодексу газорозподільних систем затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, на що їй відмовили, зазначивши про необхідність переоформлення особового рахунку на її ім`я. Крім того, позивач зазначає, що у придбаній квартирі був встановлений лічильник газу, марки Самгаз RS/2001-21P, типу G2,5, зав.№3814415. Помітивши, що раніше записані позивачем показники лічильника з часом не змінюються, позивач декілька разів телефонувала на 104 і просила компетентних працівників прибути на її адресу, але останні відмовляли їй, оскільки вона ще не переоформила особовий рахунок. 14.12.2021р. позивачем до Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» подано письмову заяву про некоректну роботу лічильника газу з проханням вжити заходів щодо його перевірки. 22.12.2021р. прибувши за викликом позивача, представники Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз»: слюсар Паляничко О.М. та слюсар водій [PERSON] , склали акт №(о/р)001383 про виявлення порушень, не передбачених заводом виробником, в якому зазначили, що в корпусі облікового механізму лічильника газу присутній наскрізний отвір з верхньої частини, що може давати доступ до облікового механізму та впливати на облік газу. Після чого, вказаними представниками АТ «Дніпропетровськгаз» складено протокол №(о/р)001383 про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи вказаного лічильника газу. Пізніше представниками АТ «Дніпропетровськгаз» складено акт про порушення від 22.12.2021р. № DP 001383, в якому зазначено, що в корпусі облікового механізму ЗВТ присутній наскрізний отвір у верхній частині, що дає доступ до облікового механізму та вплив на облік споживчого газу, корпус ЗВТ не несе захисної функції, що не передбачено заводом виробником. 30.12.2021р. складено акт №285 експертизи лічильника газу, за яким, відповідно до висновків комісії лічильник газу визнано непридатним для комерційного обліку газу з вини позивача. Крім того, відповідно до протоколу № (о/р) 001383 від 22.12.2022р. про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи призначеної на 09 год. 30 хв. 30 грудня 2021 року запрошено [PERSON] (попередній власник квартири). Але останній не з`явився. 04.05.2022р. позивач отримала від АТ «Дніпропетровськгаз» повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу. Позивач зазначає, що представники АТ «Дніпропетровськгаз» порушили її права та діяли всупереч вимогам п.10 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494. Представник відповідача Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»» надав суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що позов вважає таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Будь-яких вимог до позивача відповідачем не пред`явлено. Фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за необлікований природний газ, підлягали б доведенню при пред`явленні АТ «Дніпропетровськгаз» вимог про їх стягнення з позивача. Також позовна заява не містить посилань на те, яке ж право позивача як споживача в світі положень Закону України «Про захист прав споживачів» було порушено відповідачем. Немає жодних підстав вважати додані до позовної заяви копії документів належними, достовірними та достатніми доказами в світі вищевказаних положень закону. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» Бабіч Ю.Ю. позов не визнав, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт того, що через місяць після покупки квартири вони звернули увагу на те, що показники лічильника не змінились, звернулись до АТ «Дніпропетровськгаз» про виклик контролера, на що їм було відмовлено. Ухвалою суду від 18 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 13 червня 2022 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., зареєстрований в реєстрі за №1406 (а.с.8-10). Згідно з копії витягу №277422666 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2021 року вбачається, що власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Номер запису про право власності 44235975. Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: реєстр №1406, виданий 30.09.2021, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу (а.с.11). Згідно свідоцтва про шлюб 24 вересня 2021 року укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 512. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). 25.11.2021р. [PERSON] уклала договір №182 на планове технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання з ТОВ «ПРОСВІТ СЕРВІС» (а.с.12-14). 25.11.2021р. відповідно до довідки №294 [PERSON] отримала інструктаж із техніки безпеки та безпечного користування газом у побуті (а.с.16). 30.11.2021р. на виконання вищевказаного договору складено акт про підсумки планового технічного обслуговування, яким підтверджено, що внутрішньобудинкова система газопостачання в нормі, знаходиться в технічно справному стані, укомплектований та придатний до експлуатації (а.с.15). 22.12.2021р. представники Кам`янського відділення АТ «Дніпропетровськгаз»: слюсар [PERSON] та слюсар водій [PERSON] , склали акт № (о/р) 001383 про виявлення порушень, не передбачених заводом виробником, в якому зазначили, що в корпусі облікового механізму лічильника газу присутній наскрізний отвір з верхньої частини, що дає доступ до облікового механізму та вплив на облік газу (а.с.17). Представниками АТ «Дніпропетровськгаз» 22 грудня 2021 року складено протокол №(о/р)001383 про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи вказаного лічильника газу. Крім того, відповідно до протоколу № (о/р) 001383 від 22.12.2022р. про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи призначеної на 09 год.30 хв. 30 грудня 2021 року запрошено [PERSON] (попередній власник квартири). (а.с.18). Представниками АТ «Дніпропетровськгаз» складено акт про порушення від 22.12.2021р. №DP 001383, в якому зазначено, що в корпусі облікового механізму ЗВТ присутній наскрізний отвір у верхній частині, що дає доступ до облікового механізму та вплив на облік споживчого газу, корпус ЗВТ не несе захисної функції, що не передбачено заводом виробником (а.с.19). 30.12.2021р. складено акт №285 експертизи лічильника газу, за яким, відповідно до висновків комісії лічильник газу визнано непридатним для комерційного обліку газу з вини споживача. Виявлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, яке призвело до викривлення даних обліку природного газу (а.с.20). Також в матеріалах справи містяться повідомлення про сплату за спожитий природний газ від 22.09.2021 року та про сплату послуги розподілу (доставки) природного газу від 22.09.2021 року та дублікат квитанції 0.0.2278053101.1 від 23.09.2021 року на суму 430,02 грн. за розподіл (доставку) природного газу за адресою [ADDRESS] (відправник [PERSON] ) та дублікат квитанції 0.0.2278053101.2 від 23.09.2021 року на суму 80,00 грн. плата за спожитий газ за адресою [ADDRESS] (відправник [PERSON] ) (а.с.21-22,25). В матеріалах справи містяться довідка № 001135658 від 21.09.2021 року та №001150626 від 03.12.2021 року, видані ТОВ «Абонент XXI» відповідно до яких вбачається, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] з зміною власника зменшились, та станом на 03.12.2021 рік заборгованість присутня за воду та водовідведення, за квартплату та за вивіз сміття (а.с.23-24). В матеріалах справи містяться рахунок на оплату збитків від АТ «Дніпропетровськгаз» від 26 січня 2022 року на суму 87\~023,78 грн. за адресою [ADDRESS] та повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу направлене АТ «Дніпропетровськгаз» на адресу [PERSON] (а.с.26-27). 26 січня 2022 року комісією газорозподільного підприємства складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, згідно якого вбачається, що вартість об`єму та обсягу природного газу, завданих порушеннями споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] склали 87\~023,78 грн. (а.с.45). Протоколом №5116 засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 26 січня 2022 року за адресою [ADDRESS] , зафіксовано перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу згідно п.11 (1) глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за період з 30 вересня 2021 року по 21 грудня 2021 року по граничним об`ємам за цінами ВТВ на суму 87\~023,78 грн. (а.с.44). 19 лютого 2022 року АТ «Дніпропетровськгаз» направив на адресу [PERSON] рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 87\~023,78 грн. за результатами розгляду акту про порушення від 22.12.2021р. (а.с.46-47). У своїй відповіді від 05.09.2022р. на адвокатський запит АТ «Дніпропетровськгаз» зазначив, що заяву щодо некоректної роботи лічильника газу за адресою: [ADDRESS] було подано до АТ «Дніпропетровськгаз» 09.12.2021р.. У своїй відповіді АТ «Дніпропетровськгаз» №821 від 09.11.2022 року зазначив, що 05.11.2021 року був дзвінок від імені [PERSON] про надання інформації про некоректну роботу лічильника. 09.11.2021 року був дзвінок від імені [PERSON] , що вона не потрапила до центру обслуговування клієнтів АТ «Дніпропетровськгаз» для переоформлення особового рахунку та подання заяви про некоректну роботу лічильника. В телефонному режимі вимагала зафіксувати заявку про некоректну роботу лічильника. Та наголошувала, що відмовляється переоформлювати особовий рахунок з особистих міркувань. Але оператором контакт центру в обох випадках було повідомлено [PERSON] , що заявки приймаються тільки від споживача, а споживач за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Тому [PERSON] було надано інформацію про необхідність звернутися до центру обслуговування клієнтів АТ «Дніпропетровськгаз» для переоформлення особового рахунку та подання заяви про некоректну роботу лічильника. В матеріалах справи міститься довідка про фінансовий стан особового рахунку за період 01.01.2021р. по 30.09.2021р., відповідно до якого вбачається, що показники лічильника з 05.2021 по 09.2021 не змінювалися та становили 4\~508,01. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Так, між сторонами виникли цивільні правовідносини та предметом позову є визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу. Згідно з пунктом 3 частини другої, частини третьої\~статті 13 Закону України «Про ринок природного газу»\~споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Згідно з частиною третьою\~статті 13 Закону України «Про ринок природного газу»\~у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Згідно частини першої статті 59\~Закону «Про\~ринок природного\~газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури (пункти 2, 5, 7 частини другої\~статті 59 Закону «Про ринок природного газу»). Кодексом ГРМ, затвердженим\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Згідно з п. 1 пп. 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ надано визначення такого поняття, як пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання. Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу та пошкодження ЗВТ/лічильника газу. Так, для кваліфікації виявленого порушення, саме як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу необхідна наявність цілого складу факторів. Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 вказаної глави розділу ХІ). Натомість, порушення цілісності та місцезнаходження пломб та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно належить до порушень за умови несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ. При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ). Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу ХІ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 922/1573/18. Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із підпунктом 39 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17, постанові Верховного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18. Відповідачем не було доведено вчинення з боку позивача складових цього правопорушення. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] здійснювала несанкціоноване втручання у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу. Отже, відсутні правові підстави для застосування до [PERSON] санкцій у вигляді стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, та позовні вимоги є обґрунтованими, однак суд вважає необхідним задовольнити їх частково. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині: -визнання дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»» щодо донарахування заборгованості не облікованих об`єму та обсягів природного газу і його вартості та зобов`язання сплатити 87\~023,78 грн. протиправними. -визнання неправомірним та скасування рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»», оформлене протоколом №5116 від 26 січня 2022 року з розгляду акту про порушення від 22 грудня 2021 року №001383 про донарахування [PERSON] суми заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу за період з 30 вересня 2021 року по 21 грудня 2021 року в розмірі 87\~023,78 гривень. є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального права. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. (стаття 22 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Крім того, у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Але, з вимог позивача не вбачається, що спричинення моральної шкоди виникло у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що також не доведено в судовому засіданні та чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, з чого позивач виходить, що саме в такій грошовій сумі оцінює заподіяну йому шкоду. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не надано суду будь-яких аргументів та доводів того, що саме з вини відповідача спричинена моральна шкода та в чому саме вона полягає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з частковим задоволенням позову, суд вважає, що з відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Дніпропетровськгаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: partial