Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі він перебуває в шлюбі з 19.05.2020 року, від спільного життя дітей не мають. Позивач посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. З червня 2022 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, не мають спільного побуту, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, також зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 19). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань від неї до суду не надходило (а. с.31-32). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 травня 2020 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №338, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved