Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 20.09.2019 року вона уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів, відсутність взаємопорозуміння. Вказує, що спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх двох років шлюбні відносини між ними значно погіршилися. Відповідач більшість часу був безробітнім і не допомагав їй забезпечувати утримання їхньої сім`ї. Емоційний стан відповідача був нестабільний. Це спричинило втрату порозуміння, кохання і поваги один до одного. Разом з тим, відповідачем у січні 2021 року було прийнято рішення влаштуватись на роботу у Державну прикордонну службу України і змінити своє фактичне місце проживання, переїхавши в Луганську область. Певний час вони з відповідачем намагались підтримувати зв`язок, проте відстань, відсутність спільних інтересів і розбіжність у поглядах на життя спричинили негативний вплив на відносини між ними. Таким чином вже більше одного року вони не проживають разом, не ведуть спільного домашнього господарства, не зустрічаються, і не спілкуються. Позивач зазначає, що шлюб між ними є лише формальним, і продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому це лише погіршить стан її відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про визнання позову у якій зазначив, що він повністю визнає заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Примирення між ним та позивачкою не можливе. Просить суд розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 20.09.2019 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , що видане виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області. Спільних дітей подружжя не має. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви . Відповідач позов визнав. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved