Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

22 лютого 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] , зареєстрований 20 серпня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Позов мотивує тим, що 20 серпня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Наразі сторони не підтримують сімейні та подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подружнє життя не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, так як подальше спільне життя як подружжя, суперечить її інтересам, о має для позивача істотне значення. Сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння, не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 14.03.2023 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ваніна Ю.А. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До позову позивач додала заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. 10.04.2023 року через систему «Електронний суд» представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 29.03.2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», та довідка про доставку СМС-повідомлення з датою судового засідання. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей\~223,\~280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК\~України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 24\~СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112\~Сімейного кодексу України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 20 серпня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 377, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі [INFO] народилася дитина [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Подружжя не підтримує шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Спільне життя\~сторін не\~склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння. Відповідно до п. 2\~ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1\~ст. 24\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом було\~встановлено,\~що причиною\~припинення шлюбно-сімейних\~відносин являється\~відсутність почуття кохання та взаєморозуміння. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК\~України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до\~ст. 235\~ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК\~передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », відтак, суд вважає недоцільним повертати позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. В позовній заяві позивач [PERSON] просила покласти судові витрати у даній справі на позивача, а відтак, суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК Україниє

Outcome: approved