Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

\~До суду з вказаним позовом звернувся представник АТ «Банк «Кліровинговий Дім» до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за заявою-договором, посилаючись на те, що 07.05.2021 року між [PERSON] та АТ «Банк «Кліринговий Дім» було укладено Заяву-Договір № 30874 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 105 000 грн. строком на 36 місяців для рефінансування кредитної заборгованості у інших фінансових установах. Відповідно до п. 1 Кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом складає 0,0001% річних та щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% на суму кредиту. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії банку та здійснити кінцеве погашення кредиту в строки і в сумах згідно додатку № 1 «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту». Дата остаточного повернення кредиту 07.05.2024. Відповідач свої зобов`язання не виконує, тому позивач змушений звчернутися до суду. Станом на 08.02.2023 утворилася заборгованість в розмірі 128 069 грн. 65 коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 81 662 грн. 82 коп., заборгованості за комісіями - 46 406 грн. 76 коп. та заборгованості за процентами 0,07 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором № 30874 від 07.05.2023 в сумі 128 069 грн. 65 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 27 лютого 2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у позовній заяві просить справу розглядати без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , відзиву на позов не подавав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 07.05.2021 між АТ «Банк «Кліринговий Дім» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем Заяви-Договору № 30874. Підписавши вказану Заяву-Договір, відповідач підтвердив свою згоду на те, що Заява-Договір, Умови, Паспорт споживчого кредиту і Графік платежів (що містить окрім іншого інформацію про дати і розміри чергових платежів), складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві-Договорі. Відповідно до п.1 умов Заяви-Договору № 30874 банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 105 000 грн. строком на 36 місяців, дата остаточного повернення кредиту 07.05.2024. Положеннями п.1 Заяви-Договору встановлено, що розмір процентної ставки за кредитом становить 0,0001% річних; комісія за перерахування від клієнта 46 406,76 грн. від суми кредиту, яка включається в суму кредиту; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 % від суми кредиту. Дата платежу до 7 числа кожного місяця згідно з графіком платежів. Зі змісту п. 2 Заяви-Договору слідує, що відповідачу був наданий кредит для рефінансування кредитної заборгованості . Відповідно до платіжних інструкцій № 30874/1 від 11.05.2021, № TR.403973.2544.1230 від 11.05.2021, № 30874/2 від 11.05.2021 ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» перерахувало на ім`я [PERSON] грошові кошти у розмірі 105 000 грн. 07.05.2021 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за продуктом «Комфорт для вас», в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у Заяві-Договорі № 30874 від 07.05.2021. Як вбачається зі змісту копії графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту до Заяви-Договору № 30874 від 07.05.2021, відповідач повинен був сплачувати Банку щомісячно до 7 числа кожного місяця нарахований платіж у розмірі 6056,18 грн. Відповідно до розрахунку кредитної заборгованості станом на 08.02.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором складає 128 069 грн. 65 коп.,з якої: заборгованість по кредиту - 81 662 грн. 82 коп., заборгованість за комісіями - 46 406 грн. 76 коп. та заборгованості за процентами 0,07 грн. Відповідач відзиву на позов з запереченнями щодо правильності вказаного розрахунку заборгованості до суду не подав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Приписами ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором № 13162 від 06.01.2021, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Банк «Кліринговий дім». Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.615ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст.599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Належних та достовірних доказів погашення заборгованостіза кредитним Договором та його припинення відповідач судуне надавта не спростував доказів наданих позивачем. З матеріалів справи встановлено, що позичальник своїх зобов`язань за договором позики належним чином не виконав. За вказаних обставин, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved