Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Вербиця в особі Ходорівської міської ради, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, площею 1,5669 га, згідно Державного акту на право власності на землю Серії I-ЛВ №039892 від 20.01.2003; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №013755 від 08.07.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вербицькій сільській раді за №104.В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату серії ЛВ №013755 від 08.07.1996. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, вступивши в управління та володіння спадковим майном, продовжувала проживати у будинку та користуватися присадибною ділянкою. Таким чином, вона фактично прийняла спадщину, однак юридично її не оформила. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербицької сільської ради, загальною площею 1,5669 гектари, що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на землю серії I-ЛВ №039892 від 20.01.2003. Також, у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 1,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №013755 від 08.07.1996, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, але юридично не оформила. Окрім позивачки, іншими спадкоємцями за заповітом були її брати [PERSON] , який помер швидше за спадкодавця, а саме: [INFO] та [PERSON] , який спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів та на неї не претендує. Натомість, позивачка постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 02.03.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належала померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання позову не скористався. Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі, незаперечення проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с.39). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання (а.с.32). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в ній матеріалами (а.с.37-38). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою підготовчого засідання від 16.03.2023 постановлено проводити розгляд справи у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/360/23 відповідача [PERSON] (а.с.31). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про народження від 03.02.1953 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.11.1973 у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 03.11.1973 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.01.2023 [PERSON] помер [INFO] в с. Вербиця Жидачівського району Львівської області (а.с.11). Згідно з довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №333 від 08.09.2022 [PERSON] проживав в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила 07.03.2000. У Вербицькій сільській раді заповіт від [PERSON] не посвідчувався. [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з ним до дня смерті і на день смерті проживала дружина [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Витяг зі Спадкового реєстру №70754799 від 29.11.2022 встановлює, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). 31.07.2000 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №54, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.17). Відповідно до свідоцтв про смерть від 12.12.2002, [INFO] [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] в с.Вербиця Жидачівського району Львівської області (а.с.14, 15). Згідно з довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №82 від 15.02.2022 [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO]. У Вербицькій сільській раді посвідчено заповіт за № 54 від 31.07.2000. [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , разом з нею без реєстрації до дня смерті і на день смерті проживала дочка [PERSON] , яка займалася похороном матері (а.с.16). Витяг зі Спадкового реєстру №70754885 від 29.11.2022 встановлює, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.18). Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.11.2022, встановлено, що згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення ХІV сесії ІІІ-го демократичного скликання Вербицької сільської ради народних депутатів від 19.10.2001 №15 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ 039892 від 20.01.2003. Реєстраційний номер 20. Площа земельної ділянки 1,5669 га. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською РДА по Вербицькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 14.06.1996 №383 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,37 умовних кадастрових гектарів на території Вербицької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №013755 зареєстрований 08.07.1996 за №104 (а.с.19). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 02.03.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.22). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею ( [PERSON] ) на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення позивачкою спадщини після смерті спадкодавиці. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , у с.Вербиця Жидачівського (на даний час Стрийського) району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ) Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Ходорівської міської ради Львівської області №82 від 15.02.2022, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами і є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивачки разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Щодо наявності чи відсутності підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) та права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) 1,37 в умовних кадастрових гектари, згідно з сертифікатом серія ЛВ №013755 від 08.07.1996, яке вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, однак належним чином спадщину не оформила. Крім цього, [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку площею 1,5669 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Вербицької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на землю серії І-ЛВ№039892 від 20.01.2003, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №20. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею, факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Інші спадкоємці, визначені у заповіті, а саме: [PERSON] помер [INFO] (тобто ще за життя спадкодавці), а [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки не вчинив жодних визначених законом дій щодо її прийняття. Більше того, обставина неприйняття [PERSON] спадщини також підтверджується поданою ним до суду заявою, у якій він визнав позов повністю. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай) та право власності на земельну ділянку, які набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved