Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] , Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] про визнання батьківства. На обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначає, що [PERSON] в 2002 році познайомився з [PERSON] між якими виникли близькі стосунки, шлюб не реєстрували. Згодом стосунки погіршилися, [PERSON] та [PERSON] розійшлися. [INFO] народився [PERSON] . При реєстрації народження дитини запис про батька був зроблений на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері відомості про батька були зазначені, прізвище дитини записано матері - [PERSON] , ім`я та по батьковій позивача - [PERSON] . В 2007 році [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] 13.10.2007 року та були внесені зміни до Актового запису про народження [PERSON] , а саме - батьком зазначено [PERSON] . Позивач вирішив налагодити стосунки з сином якому було 13 років, почали спілкуватися. На даний час [PERSON] повноцінно бере участь в житті та матеріально допомагає синові [PERSON] . Крім того, 29.07.2022 року позивач звернувся до медичної лабораторії для відібрання біологічних зразки для встановлення батьківства ДНК. За результатами проведеного дослідження, ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] складає 99.9999997%. Отже, наразі [PERSON] перебуває на навчанні у Японській державі, що власне й перешкодило йому особисто звернутися з таким позовом до суду. Відтак позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позов. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2022 року вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження по вказаній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До суду подані письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє позовних вимог щодо предмету спору [PERSON] . Відповідно до яких, [PERSON] не заперечує відносно того, щоб батьком [PERSON] в Актовому записі було зазначено [PERSON] . Письмові матеріали справи містять заяву про визнання позову від [PERSON] (а.с.104). Відповідно до якої, [PERSON] позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Оскільки, [PERSON] бажає, щоб в свідоцтві про народження був вказаний біологічний батько. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, письмові матеріали справи містять заяву від представника позивача про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримаю в повному обсязі та просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2007 року (а.с. 55). Як вбачається зі звіту про встановлення батьківства ДНК від 29.07.2022, виготовлений ENDEAVOR DNA встановлено: передбачуваний батько [PERSON] не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини [PERSON] .. На основі аналізу локусів STR, перерахованих вище, ймовірність встановлення батьківства дорівнює - 99.9999997% (а.с. 68). З копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] вбачається, що [PERSON] бажає, щоб в свідоцтві про народження був вказаний біологічний батько [PERSON] (а.с.69). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини, що не заперечується сторонами по справі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved