Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

У грудні 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що є правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль». 30 січня 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №010/0997/82/0693286 від 31.01.2018 року, за яким Кредитор надав Позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 27600 гривень до 48 місяців під 45% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умовам договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк перед позичальником виконав покладені на себе зобов`язання, проте відповідач не повернув Банку Кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених Заявою-Договором та Правилами. У разі прострочення Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Тому позивач просив стягнути із [PERSON] заборгованість, яка виникла за Заявою про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" №010/0997/82/0693286 від 31.01.2018 року у сумі: 70 429,22 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За правилами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до положення ч.1 та ч.4 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 21.03.2023 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 24.02.2022 p.. та закриттям повітряного простору України для цивільної авіації, він як слюсар з ремонту літальних апаратів ТОВ «МАУтехнік», втратив можливість працювати за фахом на період дії зазначених обставин. А згідно наказу ТОВ «МАУтехнік» №12/од від 31.03.2022 p., «Про призупинення дії трудових договорів», офіційно виключається можливість надання та виконання роботи працівниками ТОВ «МАУтехнік». Відповідно, він не маю змоги здійснювати свої зобов`язання за договором із позивачем, оскільки дія його трудового договору призупинена на період воєнного стану і він не має доходу, відповідно до наказу ТОВ «МАУтехнік» № 13/од від 31.03.2022 р. «Про встановлення системи оплати праці на період дії воєнного стану», та про що свідчить довідка ОК-7. Також зазначає, що відповідно до загального листа Торгово-промислової палати від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 [Щодо форс-мажору], обставини пов`язані із військовою агресією Російської Федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану з 24 лютого 2022 року, до їх офіційного закінчення є форс-мажорними (надзвичайними, невідворотними та об`єктивними) обставинами, які унеможливлюють виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін. У зв`язку з вище вказаним у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. 17.04.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача не погодився з доводами наведеними у відзиві та вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що основним обґрунтуванням своїх вимог Відповідач вважає погіршення фінансового стану, пов`язаного через військову агресію Російської Федерації. Однак, відповідно до наданих фінансових документів можна побачити, що частково Відповідач отримував доход у 2022 році. З розрахунку наданого Банком також можна побачити, що нараховані суми не є критичними та непід`ємними для виконання взяти на себе зобов`язань за Кредитом для Позичальника. З розрахунку заборгованості можна побачити, що жодного, навіть мінімального платежу не було внесено Відповідачем в рахунок погашення кредиту за тривалий період. Окрему увагу звертаю на той факт, що Банк намагався врегулювати спір в позасудовому порядку направивши вимогу, яку отримано Відповідачем, але жодних дій з його сторони не вчинено, що саме і призвело до направлення позову до суду з метою захисту прав Банку. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що згідно Статуту, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів від 23 квітня 2021 року, АТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив своє найменування на АТ «Райффайзен Банк». 30 січня 2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" № 010/0997/82/0693286 від 30.01.2018 року, згідно умов якої Кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 27600,00 гривень, строком на 48 місяців під 45 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Заявою-Договором (а.с.11-13). Відповідно до умов п. 4.1 Заяви - Договору, сторони погодили, що проценти за Договором будуть нараховуватися в порядку, визначеному підпунктами 2.5.2, 2.5.3 пункту 2.5. Статті 2 розділу 6 Правил, за фактичне користування Кредитом на щоденний залишок заборгованості по Кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується Пільговий період. Згідно умов п. 4.2. Заяви - Договору, клієнт зобов`язаний до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місцем користування кредитом, сплатити Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, яка включає заборгованість за кредитом, Проценти, неустойки, комісійні винагороди за обслуговування КР, проценти за Недозволеним овердрафтом, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше зазначену суму. Відповідно до умов п. 11 Заяви - Договору, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини Сторін за цією заявою - Договором поширюється положення договору, Правил, в тому числі Розділу 6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання Банком кредитів. Підписанням цієї Заяви - Договору Клієнт підтвердив, що до відносини Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділ 6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. Крім того, в Кредитному договорі чітко зазначено, що Позивач та Відповідач уклали цю Заяву - Договір до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції Угоди № PDV2-1407667 від 10.03.2016 року). Згідно з п. 2 Угоди № PDV2-1407667 від 10.03.2016 року, яка була укладена між Позивачем та Відповідачем (далі «Угода») підписанням цієї угоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість за кредитом станом на 23.09.2022р. становить 70 429,22 грн., яка складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 65 000,00 грн. та заборгованості за недозволеним овердрафтом 5 429,22 грн. (а.с.6-10) Так, в силу зазначених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Договору на адресу Позичальника було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість врегулювати заборгованість протягом 30 днів. (а.с.49) Дана вимога була направлена Позичальником засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (а.с.51-56), однак у визначені Кредитором строки не виконана, заборгованість повернуто так і не було. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. За змістом ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що зобов`язання [PERSON] за договором про відкриття карткового рахунку та надання кредиту №010/0997/82/0693286 від 30.01.2018 року, укладеним між останнім та банком, в повному обсязі не виконано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ «Райффайзен Банк» та стягнення із [PERSON] заборгованості у розмірі 70 429 грн. 22 коп. Щодо доводів відповідача про неможливість виконання умов договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та посилання на Торгово-промислової палати від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1, слід зазначити Відповідно до положень статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі Постанова ВС від 25.01.2022 № 904/3886/21 відокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і найголовніше - унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Однак, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21 та у постанові від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії в Україну Торгово-промислова палата 28 лютого 2022 року розмістила на своєму офіційному сайті лист № 2024/02.0-7.1, яким засвідчила, що збройна агресія російської федерації є форс-мажорною обставиною в контексті українського законодавства, але даний доказ жодним чином не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, в зв`язку із чим було введено воєнний стан, відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання перед позивачем. Отже, збройна агресія російської федерації як обставина непереборної сили дійсно є форс-мажором, однак не механізмом універсальної дії, а лист Торгово-промислової палати не є абсолютним доказом неможливості належного виконання зобов`язання. Відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що заборгованість перед позивачем утворилася, у зв`язку з незалежних від нього обставин. Таким чином, суд до таких тверджень відноситься критично. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 15537 від 17 листопада 2022 року (а.с. 5). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2481 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved