Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей з актових записів про нього як батька дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовна заява підписана представником позивача - адвокатом Муруговим В.О. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 лютого 2009 року між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 11. Від цього шлюбу у них народилося п`ятеро дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також син [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначає, що у момент реєстрації народження доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , позивачу не було відомо, що він не є батьком народжених відповідачкою дітей. Також вказує, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейне життя. Внаслідок частих непорозумінь та сварок їх сім`я поступово руйнувалася, а тому рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 26 лютого 2009 року, актовий запис № 11, розірвано. Разом з цим, 26 листопада 2021 року відповідачка [PERSON] у Перечинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) зареєструвала народження доньки [PERSON] , [INFO] , де батьком відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України було записано позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Однак зазначає, що батьком дитини [PERSON] позивач не може бути, так як з відповідачкою він тривалий час не проживав і не спілкувався, а про народження дитини і реєстрацію його батьком такої він дізнався у січні 2022 року. Також вказує, що в ході розмови з відповідачкою він дізнався про те, що батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є інший чоловік. За наведених обставин просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 21 березня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач та його представник подали до суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі. Разом із цим, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять такі задовольнити. Відповідачка через канцелярію подала до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Разом із цим, просить суд розглянути справу в її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління юстиції подала заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами згідна, заперечень не має. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в цьому випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] з 26 лютого 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Також встановлено, що під час перебування у шлюбі у них народилося шестеро дітей, зокрема, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками цих дітей вказані [PERSON] до [PERSON] . Крім цього встановлено, що 24 червня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано, цей факт підтверджується копією рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року (рішення набрало законної сили 27 липня 2021 року). Позивач у позовній заяві ствердив, що він батьком дитини [PERSON] не може бути, так як з відповідачкою тривалий час не проживав і не спілкувався, а про народження дитини і реєстрацію його батьком такої він дізнався у січні 2022 року. Також вказав, що в ході розмови з відповідачкою він дізнався про те, що батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є інший чоловік Відтак, позивач [PERSON] стверджує, що є не біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій звітів про встановлення батьківства ДНК, проведеного компанією Endeavor DNA, станом на 08 лютого 2023 року [PERSON] повністю виключений в якості біологічного батька дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , так як імовірність його батьківства становить 0 %. При прийнятті рішення суд врахував таке. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Частиною першою статті 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорювання кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини (оспорювання батьківства) можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які спростовують походження дитини від певної особи. Згідно з п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Отже, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а також визнанням позову відповідачкою, таке визнання позову відповідачкою не порушує законні права та інтереси третіх осіб, тому суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Перечинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції, про оспорювання батьківства підлягає задоволенню. Також з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved