Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] , третя особа [PERSON] про захист прав споживача. В обгрунтування позову позивач вказує, що 08 липня 2022 року ФОП [PERSON] (виконавець) і [PERSON] (замовник) уклали договір підряду №1557, за умовами якого СПД ФОП [PERSON] (виконавець) зобов`язався надати Замовнику послуги з виготовлення, доставкою, та передати у власність меблі, а саме: меблі в лоджию за адресою [ADDRESS] у термін 15 робочих днів з моменту оплати Замовником 80% суми договору. Сторони визначили суму договору в розмірі 31 000 гри. Позивач вказує, що сплатила [PERSON] 24 800 грн., що підтверджується квитанцією №4РА2-Н0МР-Р6РН-Х20С від 08.07.2022 р. Незважаючи на здійснення позивачем оплати в 80 %. яка вказана в рахунку №4РА2- Н0МР-Р6РН-Х20С, в обумовленому строку (15 днів) відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув, на зв`язок не виходить, тому позивач змушена звернутись до суду за захистом порушеного права і, посилаючись на положення ст.ст.837,846,852 ЦК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року провадження по справі відкрито та призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання призначене на 13.02.2023 року сторони не з`явились. Як вбачається з рекомендованого повідомлення а.с. 22 відповідач про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутністю, а також даних про його належне сповіщення, розгляд справи відкладено на 13 квітня 2023 року. У судове засідання призначене на 13.04.2023 року сторони не з`явились. Як вбачається з рекомендованого повідомлення відповідач про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, отримав повістку про дату та час судового засідання завчасно 16.03.2023 року. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягала в повному обсязі. За таких обставин, суд вбачає, що здійснено всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача, його завчасно сповіщено про розгляд справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи ,суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 липня 2022 року ФОП [PERSON] (виконавець) і [PERSON] (замовник) уклали договір підряду №1557. Відповідно до умов Договору підряду № 1557 від 08.07.2022 року за умовами якого ФОП [PERSON] (виконавець) зобов`язується надати Замовнику послуги з виготовлення, доставки, та передати у власність меблі, а саме: меблі в лоджию за адресою [ADDRESS] Сторони визначили суму договору в розмірі 31 000 гри. З матеріалів справи вбачається, що на виконання пункту 4.1. Договору позивач сплатила [PERSON] 24 800 грн., що підтверджується квитанцією №4РА2-Н0МР-Р6РН-Х20С від 08.07.2022 р. Предметом вищевказаного Договору підряду є виконання робіт по заданим Замовником розмірам і на основі його вимог і побажань Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем не виконана робота передбачена договором підряду, що свідчить про неналежне виконання останнім взятих на себе договірних зобов`язань. Докази повернення відповідачем позивачу коштів у вищевказаному розмірі чи виконання вимог договору підряду у матеріалах справи відсутні. За статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Відповідно до статей 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 1 ст. 837 ЦК України установлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із ч. 1 ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Так, із матеріалів справи вбачається, що будь-які роботи відповідачем розпочаті не були, що свідчить про порушення останнім умов Договору підряду. Унаслідок розірвання договору позивач набув право на отримання від відповідача сплачених в коштів у розмірі 24800,00 грн. Згідно із положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення грошових коштів у розмірі 24800,00 грн. Положеннями статті 615 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно з частиною першою та третьою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Отже, за змістом наведених норм розірвання договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Право сторони на одностороннє розірвання договору може бути передбачено законом або безпосередньо у договорі, а може залежати від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору). Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли права на односторонню відмову у сторони немає, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. Подібні правові висновки викладено в постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16. На час вирішення спору договір між сторонами в добровільному порядку не розірваний, завдаток відповідачем не повернутий, підстави для застосування судом ст. 849 ЦК України відсутні. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання, ст. 610 ЦК України) . В порядку статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотне порушення є оціночним, випливає, зокрема, з характеру договору, його наслідків, значення для сторін, тощо. Враховуючи викладене, характер та умови спірного договору, суд вважає встановленими підстави, визначених ч. 2 ст. 651 ЦК України для розірвання договору. На підставі викладеного та

Outcome: approved