Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулася до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 15.09.2021 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що вони з відповідачем мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, шлюб зберігати не має наміру, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 15.03.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 16-17). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 15.03.2023 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 18). 24.03.2023 р. відповідач отримав цю ухвалу та 10.04.2023 р. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, проте категорично не погоджується з наведеними позивачем в позовній заяві причинами розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб з позивачем. Відповіді на відзив позивачем не подано. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Глухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 15.09.2021 р., актовий запис за № 121, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). З оглянутої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають спільну дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved