Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказувало на те, що 30.08.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №2633012, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн строком на 30 днів з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.09.2020 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 5%. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів, у нього виникла кредитна заборгованість, яка складається з 8000 грн заборгованості за тілом кредиту, 24024 грн заборгованості за процентами. 02.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №54-МЛ, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі щодо [PERSON] . Оскільки позичальник добровільно заборгованість не сплатив, Товариство просило суд стягнути з відповідача 32024 грн та судовий збір в сумі 2684 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив на адресу суду заяву щодо проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив не подав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.03.2023 року справу призначено до судового розгляду по суті на 24.04.2023 року. Ухвалою суду від 24.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 24.04.2023 року постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №№2633012, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн строком на 30 днів з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.09.2020 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 5%. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону позичальника, про що свідчить п. 10 договору - реквізити сторін. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін. Сума кредиту 8000 грн, на строк 30 днів з 30.08.2020, термін повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 29.09.2020 (п. 1.2, 1.3, 1.4 договору). Відповідно до п. 1.6 договору проценти за користування кредитом становить 5%. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу грошові кошти за договором в сумі 8000 грн, а останній їх отримав. Позивач зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Існує заборгованість в сумі 32024 грн, що складається з: 8000 грн заборгованості за тілом кредиту, 24024 грн заборгованості за процентами. 02.12.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №54-МЛ, згідно з яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі щодо [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією кредитного договору від 30.08.2020 з додатками; розрахунком заборгованості; копією договору факторингу від 02.12.2020 року; копією реєстру боржників; копією довідки про ідентифікацію, копією платіжного доручення від 30.08.2020, іншими матеріалами справи. 4.Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору між відповідачем та ТОВ «Мілоан», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором факторингу. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, що підтверджується довідкою про ідентифікацію особи. Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору. В той же час суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами за цим договором здійснено позивачем неправильно. Так, як слідує з наданих суду розрахунків заборгованість відповідача за договором складає: 8000 тіло кредиту, 24024 грн заборгованості за процентами. При цьому, як вбачається з п. 2.2.3 договору сторони погодили, що якщо після настання дати встановленої п. 1.4 договору позичальник продовжує користуватися кредитом, проценти за стандартною ставкою будуть нараховуватись протягом 60 днів. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за договором 60 днів, починаючи з дня укладення договору. Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором від 30.08.2020 проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані протягом 60 днів. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним договором не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає: 24000 грн ( 8000 грн тіло кредиту/100х5%х60). Вимоги позивача в цій частині доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн, 24000 грн процентів, а всього 32000 грн. 6.Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн., ціна позову 32024 грн, позов задоволено на суму 32000 грн, тобто на 99,9%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2681,32 грн судового збору (2684/100х99,9).

Outcome: partial