Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектораль» про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.02.2023 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» на користь позивачаматеріальні збитки завдані внаслідок залиття квартири в розмірі 63 241 грн. та 3 000 грн. витрат на проведення оцінки завданих збитків, а також судовий збір в розмірі 908 грн. 27.02.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Санамян О.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо відшкодування витрат на правову допомогу з посиланням на те, що відповідно до укладеної угоди про надання правової допомоги, додаткової угоди №1 та акту виконаних робіт/послуг вартість наданої правової допомоги складає 38250 грн. Вказував на те, що під час звернення до суду з позовом стороною позивача повідомлялося про орієнтовні витрати на правову допомогу. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив задовольнити її. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача витрат на правову допомогу, подав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до 13000 грн., посилаючись на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1,2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18). Крім того, згідно ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Так, з матеріалів справи убачається, що звертаючись до суду з позовом сторона позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 63241 грн. При цьому, позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на загальну суму 16500 грн. Як встановлено судом, 01.11.2020 між [PERSON] та адвокатом Санамян О.О. укладено договір №01/11/20 про надання правової допомоги (а.с.57), а також додаткову угоду №1 від 20.02.2023 до вказаного договору (а.с.187), з урахуванням яких внаслідок збільшення обсягу надання правової допомоги гонорар адвоката за погодженням сторін склав 38250 грн. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 27.02.2023 та акту виконаних робіт/послуг від 24.02.2023, вартість надання правової допомоги, а саме усне консультування, підготовка документів у справі (позовна заява, звернення, запити, клопотання), підготовка до оцінки завданих збитків та отримання висновку, участь у судових засіданнях, становить 38250 грн. Детальний опис містить посилання представника позивача - адвоката Санамян О.О. на те, що кількість судових засідань перебільшила кількість, на яку розраховувала сторона позивача, з посиланням на затягнення розгляду справи. В той же час, як убачається з матеріалів справи, безпосередньо представником позивача в ході розгляду справи декілька разів подавались заяви про відкладення розгляду справи. Суд також зазначає, що долучений до заяви про ухвалення додаткового рішення лист до депутата Поживанова О.М. як понесення стороною позивача додаткових витрат на правову допомогу не надавався стороною позивача під час розгляду справи та при ухваленні рішення судом не досліджувався. Крім того, як встановлено судом, заявлений розмір витрат на правову допомогу не співмірний з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Разом з тим, посилання представника відповідача на недоведеність витрат позивача на правову допомогу внаслідок відсутності відповідних доказів на підтвердження оплати гонорару адвокату спростовуються матеріалами справи, оскільки як убачається зі змісту додаткової угоди №1, укладеної між позивачем та його адвокатом, сума гонорару сплачується клієнтом протягом 5 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Так, з огляду на викладене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 16000 грн. та стягнути їх з відповідача на користь позивача. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. На підставі викладеного та

Outcome: partial