Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач звернулася із указаним позовом до суду, в обґрунтування якого зазначає, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18.11.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як встановлено судом, 30.09.2022 року о 17 год. 01 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Ford Transit Connect, н.з. [NUMBER] , на перехресті вул. М. Грушевського та вул. І. Мазепи в м. Житомирі під час здійснення повороту ліворуч на регульованому перехресті з вул. І. Мазепи не надав переваги в русі мопеду SKV MOTO, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир мопеду [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП мопед отримав чисельні технічні пошкодження, після яких відновленню не підлягає. Позивач зазначає, що після ДТП погано себе почувала, боліло все тіло, не могла дихати, оскільки сильно була забита грудна клітина. За словами [PERSON] , вона разом з чоловіком стали тягарем для своїх дітей, за дрібницями мали звертатись до них за допомогою (принести води, купити продукти та ліки), оскільки самостійно не могли цього зробити, почувались безпорадно. За змістом позову, з моменту ДТП і на сьогоднішній день моральний стан позивача та стан її близьких у напрузі, наслідки пригоди турбують [PERSON] кожен день, порушився нормальний ритм життя, що вимагає додаткових зусиль для його відновлення. З огляду на негативні наслідки, які настали у вигляді погіршення стану здоров`я, характер, глибину, тривалість моральних переживань та фізичних страждань, викликані діями відповідача, позивач просить стягнути з [PERSON] 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 02.02.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначив, що 30.09.2022 року за його участі трапилася ДТП у м. Житомирі на перехресті вулиць М. Грушевського І. Мазепи, вину свою у вчиненні ДТП визнав та сплатив призначений судом штраф. За змістом відзиву, [PERSON] була присутня під час судового засідання 18.11.2022 року, проте її зовнішній вигляд та поведінка, на думку відповідача, не здавалися хворобливими. У своїй позовній заяві [PERSON] сама вказує, що відмовилася від госпіталізації, про що свідчить виписка 7233 із медичної карти КП «Лікарня 1», та не зверталася за медикаментозною чи психологічною допомогою, будь-яких доказів, що позивач страждала психологічно чи фізично вона не надала. Дані обставини, а саме ненадання позивачем жодного експертного висновку, що вказує на спричинення їй моральної шкоди через ДТП, на думку відповідача, спростовують позовну заяву про стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Лугіна С.А. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Позивач пояснила суду, що чеки на придбання ліків не збереглися, крім травмпункту більше нікуди не зверталася, так як не могла ходити. До страхової компанії не зверталася і навіть не знала, що потрібно звертатися. За словами позивача, відповідач одразу після ДТП обіцяв допомогти з ремонтом мопеда, проте у подальшому навіть не зателефонував і не поцікавився станом здоров`я. Мопед єдиний транспортний засіб у сім`ї, їздили на ньому по продукти та ліки, наразі він не відремонтований. Перший час після ДТП позивач боялася їздити, почалось безсоння, займалася з чоловіком самолікуванням, медикаментозну допомогу надавали діти, болі не пройшли і зараз. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, так як доказів лікування позивач не надала. Визнав, що мопед внаслідок ДТП зазнав пошкоджень. За словами відповідача, він намагався зв`язатися із позивачем щодо ремонту мопеда, але [PERSON] не брала трубку. Додав, що до пред`явлення позову до суду позивач не зверталася щодо відшкодування моральної шкоди. Представник третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши письмові матеріали указаної справи та справи №295/11649/22, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18.11.2022 року по справі №295/11649/22 [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Згідно зі змістом вказаної постанови, [PERSON] 30.09.2022 року о 17 годині 01 хвилин, керуючи транспортним засобом Ford Transit Connect, номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул. М. Грушевського та вул. І. Мазепи в м. Житомирі під час здійснення повороту ліворуч на регульованому перехресті з вул. І. Мазепи не надав переваги в русі мопеду SKV MOTO, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир мопеду [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно виписки 7233 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 30.09.2022 року [PERSON] встановлено діагноз: забій грудної клітини, забій лівого колінного суглобу, правої кисті, подряпини. З наявного у матеріалах справи №295/11649/22 акту судово-медичного дослідження (обстеження) №1777 від 13.10.2022 судово-медичним експертом складено заключення, що на час\~звернення гр.\~ [PERSON] \~30.09.2022\~року в\~ТП КП\~«Лікарня №1»\~ЖМР у\~неї було\~виявлено садна\~на правій\~кисті та\~в ділянці\~лівого колінного\~суглобу,\~які утворилися\~від дії\~тупих твердих\~предметів,\~не виключено\~30.09.2022\~року,\~відносяться до\~легких тілесних\~ушкоджень.\~Встановлений клінічний\~діагноз «Забій\~грудної клітини»,\~не підтверджений\~об`єктивними\~даними і\~за ступенем\~тяжкості тілесних\~ушкоджень не оцінюється. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів тощо (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини третьої статті 23 ЦК України). Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.08.2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21). Таким чином в ході судового розгляду справи знайшло свої підтвердження те, що внаслідок фізичних та моральних страждань з вини відповідача [PERSON] заподіяно моральну шкоду. Враховуючи обставини заподіяння шкоди, глибину і тривалість моральних страждань позивача внаслідок неможливості протягом тривалого часу відновити порушені права, враховуючи характер правопорушення, порушення нормального життєвого ритму [PERSON] та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн. моральної шкоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 268,40 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, від сплати якого відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial