Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті належну йому земельну ділянку площею 2,7419 га, кадастровий номер 7121587400:05:004:0019, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області заповів [PERSON] , [INFO] . [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Між спадкодавцем та позивачем відсутні родинні зв`язки, оскільки він не є членом родини померлого, тому про складання заповіту на користь [PERSON] останньому не було відомо. Один примірник заповіту видавався заповідачу, копію якого він передав представнику СТОВ «ПЕРЕМОГА» для долучення до матеріалів орендної справи, а інший примірник залишився у нотаріуса Фіщука С.О. у нотаріальній справі, яким не здійснено належних заходів щодо пошуку та повідомлення спадкоємця за заповітом протягом визначеного строку. На початку квітня 2022 року, коли позивачу зателефонував представник СТОВ «ПЕРЕМОГА», щоб [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, надав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та уклав додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, останній дізнався про заповіт. Крім того, в листопаді 2022 року [PERSON] від СТОВ «ПЕРЕМОГА» надійшов лист, в якому повідомлено, що згідно матеріалів спадкової справи є заповіт [PERSON] та рекомендовано звернутися до нотаріальної контори для прийняття та оформлення спадщини і в подальшому звернутися до СТОВ «ПЕРЕМОГА» для укладення додаткової угоди по оренді земельної ділянки. Також надіслано копію заповіту та державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] . Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини він не проживав постійно із спадкодавцем, а також у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та одночасно роз`яснено про можливість звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Всі вище зазначені події позивач вважає поважними, які перешкоджали вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] терміном три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2022 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Витребувано з другої Золотоніської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] . У підготовче судове засідання [PERSON] не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у підготовче судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника Зорівської сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що дії представника відповідача щодо визнання позову не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.08.2021 [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до заповіту від 06.03.2018 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, Кришня Віктор Васильович заповів [PERSON] земельну ділянку площею 2,7419 га, кадастровий номер 7121587400:05:004:0019, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Згідно постанови приватного нотаріуса Черкаської міської нотаріальної контори Фіщука С.О. від 25.10.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №137471 від 16.08.2004, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,74 га, кадастровий номер 7121587400:05:004:0019, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Згідно листа СТОВ «ПЕРЕМОГА» від 11.11.2022 №667, [PERSON] , як спадкоємцю за заповітом, рекомендовано звернутися до нотаріальної контори для прийняття та оформлення спадщини та в подальшому звернутися до СТОВ «ПЕРЕМОГА» для укладення додаткової угоди по оренді земельної ділянки площею 2,7417 га кадастровий номер 7121587400:05:004:0019, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Лукашівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та належала померлому [INFO] [PERSON] . Вказаний лист, згідно поштового відправлення, направлений [PERSON] 14.11.2022. Згідно спадкової справи другої Золотоніської державної нотаріальної контори №272/2022 після смерті [INFO] [PERSON] заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Нормами ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4/13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі у Збройних Силах України, тощо. Постановою Верховного Суду у складі постійної колегій суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 були визначені поважні причини строку, необхідного для прийняття спадщини, а саме: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Крім того, при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Дана позиція відповідає правовому висновку в справі № 130/2517/18 Верховного суду від 21 вересня 2020 року, де останній вказував, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Як вбачається з наявних в матеріалах справи відомостей, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О.не здійснено повідомлення спадкоємця за заповітом [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Також суд враховує при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04.03.2020 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181), які стосуються свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права. Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 17.03.2021 у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 308/4272/19, провадження № 61-17072св20, які стосуються необізнаності спадкоємця про наявність заповіту, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, враховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права, необізнаність [PERSON] про наявність заповіту, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що строк пропущений з поважних причин та позовні вимоги [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають до задоволення.

Outcome: approved