Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

20.02.2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Славутської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування поданого позову позивач вказує, 07 квітня 2006 року між ним, [PERSON] , та [PERSON] укладено шлюб, від якого мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу та сім`ї є неможливим з вини відповідачки. На даний час сторони спільно не проживають, шлюб існує лише формально. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб із [PERSON] , а також визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] із батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 01 березня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 22.03.2023 року. 22.03.2023 року підготовче судове засідання у справ закрито та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 24.04.2023 року. 24.04.2023 року в призначені дату та час учасники справи до суду не з`явились. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив залишити без розгляду позовну вимогу про визначення місця проживання дітей, оскільки дане питання вирішено органом опіки та піклування. В іншій частині позов підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Від ухвалення заочного рішення не заперечує. Просив розглянути справу без його участі. Від представника Органу опіки і піклування Славутської міської ради, Шаргодської Н.І., надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Крім того представник органу опіки та піклування просила суд позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з батьком залишити без розгляду, оскільки дане питання вирішено на засіданні виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області, рішення № 26 від 19.01.2023 року, вказане рішення додане до заяви. Відповідачка [PERSON] ,будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не з`явилась та про причини неявки не повідомила. Відзиву на позов, письмових заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд ухвалив про заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду справи та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів Славутського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07.04.2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 59 (а.с. 5). Від даного шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 11, 9). Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Відповідачка до суду не з`явилась, особистих пояснень по справі не надала, що свідчить про її байдуже ставлення до можливості зберегти сім`ю. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо залишення без розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дітей за заявою позивача, судом враховується, наступне: Ст. 13 ЦПК України передбачає право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: залишити позов без розгляду, чи закінчити судовий розгляд справи. Оскільки позивач користуючись своїм правом на ініціювання заяви про залишення без розгляду позовної заяви, просить залишити одну з позовних вимог без розгляду, що не суперечить чинному законодавству, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з батьком слід залишити без розгляду. Окрім того, до матеріалів справи додано Рішення Виконавчого комітету Славутської міської ради від 19.01.2023 року про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , враховуючи інтереси дітей. Зазначене рішення свідчить про фактичне врегулювання позивачем питання щодо визначення місця проживання своїх неповнолітніх дітей.

Outcome: dismissed