Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного Управління Національної поліції (далі ГУНП) у Волинській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди завданої незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю органів досудового розслідування. Свої вимоги, враховуючи відповідь на відзив, обґрунтовує тим, що за його заявою від 17.04.2019 року про вчинення щодо нього злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, було відкрито кримінальне провадження. Досудове розслідування у кримінальному провадження №12019030060000273 від 17.04.2019 року здійснювалось слідчими СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області та в подальшому неодноразово передавалось до ГУНП у Волинській області. Вказує, що порушенням його прав є невиправдана тяганина при здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, бездіяльність уповноважених осіб органів дізнання та слідства, не виконання вказівок слідчого судді та неефективному проведенні досудового розслідування, що підтверджується відповідними ухвалами слідчих суддів щодо зобов`язань органу досудового розслідування вчинити певні дії у кримінальному провадженні №12019030060000273 від 17.04.2019 року. Зазначає, що через тривалу бездіяльність органів досудового розслідування відчув зневагу і розчарування в дієвості закону та працівників ГУНП у Волинській області, а через неодноразове звернення до суду із скаргами на дії та бездіяльність відповідних органів, яким його скарги були задоволені, а відтак, мали б спонукати відповідача діяти на підставі та в межах повноважень наданих Конституцією України та відповідними законами, і не зробили цього, а його негативні емоції досягли рівня страждання та приниження, які заподіюють моральну шкоду в розмірі 50000 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з ГУНП у Волинській області відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. завданої бездіяльністю органів досудового розслідування. Відповідач ГУНП у Волинській області у відзиві зазначає, що згідно норм закону, необхідною умовою для стягнення моральної шкоди є доведення позивачем факту протиправної поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди, її розмір та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Вважає, що позивач не довів обставин щодо незаконності рішень, дій чи бездіяльності відповідача, що свідчить про відсутність трьох складових, за яких можливе виникнення права на відшкодування моральної шкоди. Крім того, вказує, що притягнення слідчого та/або керівника слідчого органу, а також процесуального керівника у кримінальному провадженні до цивільної відповідальності за кожне прийняте процесуальне рішення, з якими не погоджується сторона кримінального провадження, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. Просить суд, відмовити в задоволенні позову. Відповідач Державне казначейство України у відзиві посилається на те, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових чи службових осіб. При цьому факт неправомірності прийняття неправомірного рішення, вчинення дії чи бездіяльності відповідачами, що призвели до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку, тобто повинен підтверджуватись відповідним рішенням, ухвалою, постановою, вироком суду, яке має преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. Вказують, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів, які б стверджували факт спричинення моральної шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 24 лютого 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Статтею 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України). За змістом\~статті 1174 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою. Тобто відповідачем у зазначених категоріях справ є держава Україна, а не посадова особа, орган державної влади чи орган місцевого самоврядування. Статтею 23 ЦК України\~встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з частиною другою\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала, у визначених цією нормою випадках, який не є вичерпним, оскільки пункт 3 передбачає, що її відшкодування можливе за наявності інших випадків, передбачених законом. Отже, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи, шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Таким чином, обов`язок щодо відшкодування шкоди настає при одночасному існування усіх вищезазначених обставин, які повинні бути з`ясовані судом. Судом встановлено, що за заявою [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, за №12019030060000273 від 17.04.2019 року, а саме розслідуванням перевіряється версія про те, що в ніч на 17.04.2019 року в с. Льотчине Володимир-Волинського району, невстановлена особа,

Outcome: dismissed