Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

До Корольовського районного суду м.Житомира надійшов позов [PERSON] , в якому остання просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення навчання - до 30.09.2025р. В обґрунтування вимог зазначила, що є донькою [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками розірвано. З 01.10.2022р. [PERSON] розпочала навчання у Вроцлавському Університеті, (м. Вроцлав, Польща), на факультеті суспільних наук, на денній формі навчання. Закінчення навчання заплановано до 30.09.2025р. Також позивачка винаймає квартиру та щомісячно оплачує комунальні послуги. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно коштів на утримання та забезпечення [PERSON] не надає, остання вимушена звернутись з позовом до суду. Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач вказує, що 08.09.2020р. рішенням Корольовського районного суду м. Житомира з нього на утримання доньки стягувались аліменти на її навчання з 05.06.2020р. по 30.09.2022р. Крім того, [PERSON] зазначає, що згідно довідки наданої позивачкою, остання навчається на безоплатній формі. Також, повідомляє, що на його утримання знаходиться неповнолітня дитина, на яку він також сплачує аліменти. Відповідач працює викладачем у відокремленому структурному підрозділі «Житомирського автомобільно-дорожньому фаховому коледжі Національного транспортного університету», та беручи до уваги доводи [PERSON] , не має можливості утримувати дорослу дитину. Також, просив врахувати, що наразі опікується тяжко хворою матір`ю. На підставі вищенаведеного, відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивач навчається закордоном та потребує допомоги батька. На запитання судді вказала, що стипендію [PERSON] не отримує, перебуває на утриманні матері. Також повідомила, що загальні витрати позивачки становлять 25000,00 грн. в місяць. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з тим, що це вже друге навчання позивачки. Також вказав, що доказів у справі недостатньо для вирішення питання про стягнення аліментів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с. 11). З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано Богунським районним судом м. Житомира. Згідно довідки ТОВ «Управляюча компанія «ВЖРЕП - 14» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Довідка Вроцлавського університету від 27.09.2022р. свідчить про те, що [PERSON] прийнята на денну форму навчання у період з 01.10.2022р. до 30.09.2025р. на відділення політологія на безоплатній умові (а.с. 14). Також, відповідно до накладних від 01.07.2022р., 01.08.2022р., 01.09.2022р. вбачається, що [PERSON] орендує кімнату [ADDRESS] , вартість якої становить 950-1000 злотих на місяць (а.с. 32-37). З довідки про доходи [PERSON] від 01.02.2023р. № 2631, виданої ВСП «Житомирський автомобільно-дорожний фаховий коледж Національного транспортного університету» вбачається, що з останнього стягувалися аліменти на користь [PERSON] - 25% заробітної плати за серпень-вересень 2022р. та на користь [PERSON] - 25 % заробітної плати за серпень-січень 2022-23р.р. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні представник позивача вказала, що [PERSON] стипендії не отримує, доходів немає, перебуває на утриманні матері. Також на запитання головуючого судді повідомила, що витрати позивача на місяць складають 25000,00 грн., з яких: 6700,00 грн. витрачається на житло; 700 грн. на транспорт; 3000,00 грн. на одяг та харчування. Відомостей щодо отримання доходів, пільг, пенсії матір`ю позивачки, представник суду не надала. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] сплачує 950-1000 злотих за оренду кімнати № 5 [ADDRESS] , на підтвердження чого надано накладні від 01.07.2022р., 01.08.2022р., 01.09.2022р. та договори оренди житлового приміщення зі змінами (а.с. 33-41). Відповідач в засіданні суду вказав, що має на утриманні малолітню дитину, на підтвердження чого надав постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадження ВП № 57936067, згідно якого з останнього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 від заробітку. Дані обставини суд враховує як такі, що впливають на розмір аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача на утримання доньки. Разом з тим, відповідач знаходиться у працездатному віці, є фізично здоровою особою (доказі протилежного суду не надано), у зв`язку з чим зобов`язаний та має можливість надавати кошти на утримання дочки, яка продовжує навчання. Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою, а також до подібного висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року в справі № 760/17457/16-ц (провадження № 61-34814св18). Суд враховує, що у відповідача на утриманні є малолітня дитина. Разом з тим, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дочці [PERSON] , яка її потребує. З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку, є обгрунтованими. При цьому, зважаючи, що на утриманні відповідача перебуває також неповнолітня [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини доходів (заробітку) відповідача. Доводи відповідача, що на його утриманні перебуває хвора матір, суд до уваги не приймає, оскільки на підтвердження вказаних обставин не надано достатніх доказів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 20.10.2022р. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial