Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Новомар`ївської сільської об`єднаної територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові зазначили, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , ще підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Костуватською сільською радою Братського району Миколаївської області, актовий запис №14. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК № 019198 від 14.11.2001 року належить [PERSON] . На час смерті матері позивачі по справі, були неповнолітніми, тому в той час не оформили як того вимагає законодавство України право власності на спадкове майно. В 2021 році позивачі звернулися до Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Тоді, нотаріус і повідомив останнім, що існує рішення Братського районного суду Миколаївської області, відповідно до якого спадщина, що залишилася після смерті [PERSON] , у вигляді земельної ділянки, яким вищезазначену спадщину визнано відумерлою. Тому, в червні 2021 року позивачі звернулися до Миколаївського апеляційного суду з апеляційною скаргою щодо скасування рішення Братського районного суду Миколаївської області від 01.10.2010 року про визнання спадщини відумерлою, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви прокурора Братського району Миколаївської області в інтересах Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області загальною площею 11,33 га, яка згідно Державного акту на праве приватної власності на земельну ділянку серії 111-МК № 019198 від 14.11.2001 року належала [PERSON] , відумерлою. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року прийнята відмова Новомар' ївської сільської ради Братського району Миколаївської області та прокурора від заяв про визнання відумерлою спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2010 року визнано нечинним. Після чого, позивачі по справі, знову ж звернулися до Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеса) з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , але їм було відмовлено посилаючись на відсутність оригінала правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 111-МК № 019198 від 14.11.2001 року, який належав [PERSON] . В зв`язку з чим, у позивачів виникла необхідність в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 11,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі по справі, являються спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців немає, оскільки син [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , співмешканець [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача до суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просив залишити на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] померла [PERSON] (а.с 17). Після смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області (а.с. 30) Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , була заведена спадкова справа № 16/2019 по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області (а.с 51). Спадкоємцями після смерті останньої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який на час розгляду справи помер, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які прийняли спадщину (а.с. 51). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 4.12. Глави 10Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт. В даному випадку це зробити неможливо так, як було втраченооригінал Державного акту. Згідно п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються відповідні документи лише заявником (власником) в орган державної реєстрації прав. З цього слідує, що на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим. Згідно п. 4.20 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і осново положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачами право власності на земельну ділянку площею 11,33 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії III-МК № 019198 від 14.11.2001 року належить [PERSON] - по 1/5 частині на кожного в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: approved