Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення, яким визначити додатковий строк у два місяці для подання ним, [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.39) у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко Ольга Олегівна надала заяву про слухання справи без її участі(а.с.43) Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши сторони та свідка, ознайомившись з матеріалами спадкової справи N 22-2020, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [INFO] у віці 77 років померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). За життя [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу(а.с.56). Окрім позивача, [PERSON] у померлої [PERSON] була донька [PERSON] . Після смерті [PERSON] , а саме 06 листопада 2020 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.51). В подальшому, 15 квітня 2021 року до нотаріуса звернулася [PERSON] з заявою про відмову від права на прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.69). Разом з тим, 15 квітня 2021 року [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. було подано заяву про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] (а.с.65). 29 квітня 2021 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. звернувся з заявою [PERSON] про прийняття спадщини в якому просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на належну йому частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.84). Однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Гусенко О.О. від 30 квітня 2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки заяву [PERSON] було отримано після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також відсутні заяви інших спадкоємців про згоду на прийняття останнім спадщини(а.с.4). Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі №6-167цс12. У відповідності до постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України введено карантин та здійснено заходи щодо зменшення розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов`язані з об`єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнані: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Європейський суд зазначає в своїх рішеннях, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. Відповідно до статті 3 Конституції України\~-\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.\~Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки Дніпропетровська область перебувала у «помаранчевому» рівні небезпеки у зв`язку з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та місцевими органами державної влади було запроваджено обмеження на рух у міжміських та міських перевезеннях, згідно яких перевезення здійснювалося виключно за наявності перепусток, також суд приймає до уваги термін пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини який склав 12 днів. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення спадкоємця від спадкування, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , терміном у 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішення суду. Суд критично ставиться до наданих стороною відповідача доказів щодо перебування відповідача на відпочинку у строк передбачений для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки більшість із наданих доказів не мають дати створення фото-відео матеріалів, також вони не спростовують виконання позивачем встановлених постановою КМУ обмежень. У відповідності\~до ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved