Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

03.10.2022 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила визнати недійсним кредитний договір, укладений із Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій із застосуванням наслідків недійсності правочину; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» зробити перерахунок за кредитним договором з урахуванням визнання кредитного договору недійним в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій, посилаючись на те, що підписала заяву-анкету від 07.05.2014 р., згідно якої отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, між тим чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Ухвалою суду від 04.10.2022 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» відзив на позовну заяву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору, укладеного із Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій із застосуванням наслідків недійсності правочину; зобов`язання Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» зробити перерахунок за кредитним договором з урахуванням визнання кредитного договору недійним в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій [PERSON] надано в якості письмових доказів копію сторінок свого паспорту, виписку по рахунку. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed