Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 2000 доларів США, які отримані відповідачем на виконання умов договору позики (розписки) від 29 жовтня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики (розписка), за яким [PERSON] отримав від [PERSON] в позику кошти в сумі 2000 доларів США. Згідно умов розписки, відповідач зобов`язувався повернути отриману в борг суму до 20 грудня 2021 року. Станом на 27 січня 2023 року [PERSON] борг не повернув. Ухвалою суду від 03 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 27 березня 2023 року. 27 березня 2023 року розгляд справи відкладено на 20 квітня 2023 року. Позивач у судове засідання 20 квітня 2023 року не з`явився, подав до суду клопотання у\~якому просить\~розглядати справу\~за відсутності\~позивача.\~Зазначає,\~що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі їх. У судовому засіданні 27 березня 2023 року позивач вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, у передбаченому ЦПК України порядку повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до розписки від 29 жовтня 2021 року [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 2000 доларів США, які зобов`язався повернути в повному обсязі до 30 грудня 2021 року. У розписці зазначено, що вона написана [PERSON] власноручно та добровільно. 15 грудня 2022 року [PERSON] направив [PERSON] заяву-вимогу у якій пропонував добровільно врегулювати спір та повернути позичені кошті в сумі 2000 доларів США в десятиденний термін з моменту отримання даного листа. Поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про невручення, причина невручення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст.525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦПК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передання грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує не тільки факт укладення договору позики та зміст його умов, але й факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК). Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Письмових доказів на підтвердження факту повернення грошових коштів у встановлений в розписці строк відповідачем не надано. Позивачем надано суду оригінал розписки. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. З урахуванням наведеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача понесені\~ним судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved