Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] зверулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2023 в позові відмовлено. 18.04.2023 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 79448, 96 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що даним рішенням, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак заява про ухвалення додаткового рішення розглядається за відсутності сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, заяву, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню за наступними підставами. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2023 в позові [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Відповідно до ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідачем [PERSON] 13.10.2020 року подано попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу іж сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У заяві зазначено, що витрати на правову допомогу становлять 79448, 96 грн. та складаються з витрат на правничу (правову) допомогу адвоката, а саме: - підготовка адвокатом Бойкініч Р.С. відзиву на позовну заяву по справі №759/10152/20; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 13.10.2020 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 01.03.2021 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 05.05.2021 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 26.08.2021 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 01.11.2021 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 04.07.2022 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 03.11.2022 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 01.02.2023 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 28.03.2023 року - 2500, 00 грн.; - участь адвоката Бойкініча Р.С. у судовому засіданні 13.04.2023 року - 2500, 00 грн.; та гонорару за виграш у судовій справі у розмірі 51948 грн. 96 коп. На підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем надано: договір №06/10/2020 про надання правової допомоги від 06.10.2020 року укладений між адвокатом Бойкініч Р.С. та [PERSON], акт №1 від 08.10.2020 року наданих послуг за Договором №06/10/2020 про надання правової допомоги від 06.10.2020 року, акт №2 від 17.04.2023 року наданих послуг за Договором №06/10/2020 про надання правової допомоги від 06.10.2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі№755/9215/15-цта від 16.04.2020 по справі№727/4597/19. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. (Постанова Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20). Враховуючи вищевикладене відповідачем підтверджено належними доказами понесені витрати на правничу допомогу, а саме за підготовку відзиву на позовну заяву - 2500, 00 грн. та участь в 11 судових засіданнях - 27500, 00 грн., а тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Суд звертає увагу на те, що відповідачем до закінчення судових дебатів було зазначено про те, що ним буде подано заяву про розподіл судових витрат по справі. Клопотання про змешення розміру витрат на правничу допомогу позивач до суду не подав. Вирішуючи питання щодо стягнення передбаченого п. 4 договору №06/10/2020 гонорару за виграш у судовій справі, що становить 5% від суми заощаджених замовником (нестягнутих [PERSON] ), тобто 51948, 96 грн. (1038979, 39 грн. - ціна позову - 5% ) («гонорар успіху»), суд виходить з такого. Згідно п. 4 договору №06/10/2020, у випадку якщо суд ухвалює рішення на користь замовника, винагорода адвоката становить 5% від суми заощаджених замовником грошових коштів. «Гонорар успіху» це договірна форма оплати юридичних послуг (роботиадвоката), яка здійснюється лише у випадку отриманняадвокатомпевного правового результату передбаченого договором про надання правової допомоги з клієнтом. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI"Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції Українита законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Можливість визначення «гонорару успіху» залежить виключно від певних подій - досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів при наданні послуг правничої допомоги. Тому, вирішуючи питання щодо можливості стягнення судових витрат в частині «гонорару успіху» в сумі 51948, 96 грн., суд вважає, що заявлений розмір відповідає критерію розумності, необхідності та співрозмірності із виконаною роботою по справі, витрати відповідача у формі «гонорару успіху» опосередковано пов`язані з розглядом справи, які за оцінкою суду саме в такій сумі знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку (у пов`язаності) з розглядом справи, тому в цій частині також підлягають задоволенню. Оцінивши подані відповідачем [PERSON] докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, враховуючи те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2023 року у позовних вимогах [PERSON] відмовлено в повному обсязі, а також те, що відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи поніс витрати на правничу допомогу, що документально підтверджено, суд вбачає наявність підстав для стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 79448, 96 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved