Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Шевченківського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. Позивачка [PERSON] , через засоби поштового зв`язку, звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 6142,06 доларів США, 3% річних в сумі 281,38 доларів США та понесених судових витрат. Позов надійшов до суду 04.10.2022. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що у січні 2022 року надала відповідачці [PERSON] власні грошові кошти у позику в загальній сумі 7000 доларів США, які були передані останній через її сина [PERSON] , шляхом перерахування з його картки на картковий рахунок відповідачки [PERSON] кількома платежами. Вказані грошові кошти відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути також частинами до 04.04.2021 та до 16.05.2021. Після отримання від позивачки [PERSON] повної суми коштів, відповідачка [PERSON] на підтвердження укладення між ними договору позики, власноручно написала розписку, із зазначенням суми та кінцевої дати повернення грошей. Дату отримання позики не вказувала, оскільки кошти фактично вже були нею отриманими. Однак, відповідачка [PERSON] у встановлений строк грошові кошти не повернула, на неодноразові її вимоги належним чином не реагувала. \~ \~ \~ \~Крім цього, [PERSON] зазначає, що внаслідок не виконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором позики, в частині повернення грошових коштів у визначені в розписці строки, у неї виникло право вимоги до останньої в порядку ст.. 625 ЦК України щодо сплати [PERSON] на її користь 3 % річних у розмірі 281 доларів США 38 центів. 19.10.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Пашнєвим В.Г. відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.01.2023 розпорядженням керівника апарату Диканського районного суду призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи у зв`язку з достроковим припиненням відрядження та своїх трудових відносин з Диканським районним судом суддею Пашнєвим В.Г. 20.01.2023 згідно з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Петренко Л.Є. \~ \~ \~ \~23.01.2023 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду. В судовому\~засіданні позивачка\~ [PERSON] \~подала заяву\~про зменшення\~позовних вимог,\~на обгрунтування\~якої вказала,\~що відповідачка\~в рахунок\~часткового погашення\~заборгованості 28.10.2022\~та 11.11.2022\~перерахувала 7\~000\~грн.\~на картковий\~рахунок її\~сина,\~третьої особи\~по справі\~ [PERSON] .\~З огляду\~на вказані\~вище обставини\~позивачка [PERSON] \~просить суд\~стягнути на\~її користь\~з відповідачки\~ [PERSON] \~суму основного\~боргу,\~що становить\~5\~950,\~63\~доларів США,\~3\~%\~річних \~281,\~38\~долар США. Уточнені позовні вимоги до відповідача підтримала повністю та просила їх задовольнити. Крім цього, представник позивачки адвокат Ладуренко А.О. в судовому засіданні пояснила, що з січня 2021 року син позивачки [PERSON] перераховував певними частинами належні [PERSON] грошові кошти на картковий рахунок відповідачки [PERSON] .. В кінці лютого 2021 року здійснено останній платіж на картку [PERSON] , а в подальшому, в квітні 2021 року, остання написала власноручно боргову розписку про отримані нею кошти, які зобов`язалась повернути позивачці [PERSON] . Загалом відповідачка [PERSON] повернула її довірительці 33\~700 грн., в рахунок погашення заборгованості за договором позики, з яких 26\~700 грн. остання повернула в липні 2022 року, а 7\~000 грн. у жовтні та листопаді 2022 року. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася. Про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку за адресою її проживання, однак конверти з судовою кореспонденцією, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В той же час, відповідачка [PERSON] про дату та час судових засідань повідомлялась шляхом передання їй телефонограми на її мобільний номер телефону, які нею прийняті, зокрема і телефонограма на судове засідання, призначене на 20.04.2023. Також, відповідачка [PERSON] про розгляд справи повідомлялась і в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подала. \~ \~ \~ \~Третя особа, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову позивача не заперечував. Також при його допиті в якості свідка пояснив, що позивачка [PERSON] являється його матір`ю, а відповідачка [PERSON] його знайомою, у якої на той час виникли певні фінансові труднощі, тому вона попросила у нього позичити кошти. Оскільки власних коштів [PERSON] не мав, його мати [PERSON] погодилась позичити свої кошти останній, в доларову еквіваленті. Кошти в рахунок позики відповідачці [PERSON] перераховувались кількома переказами з його карти, оскільки грошові перекази були без сплати комісії, на картку останньої. Останній платіж перерахований в лютому 2021 року, а загалом перерахована сума становила 7\~000 доларів. В подальшому [PERSON] переїхала до м. Одеси і на вимогу повернути кошти не реагує. Разом з тим [PERSON] вказав, що [PERSON] в його присутності та присутності його матері [PERSON] написала боргову розписку. Така була написана на лавці в м. Харкові приблизно в кінці березні-квітня 2021 року. \~ \~ \~ \~Заслухавши позивачку та її представника, третю особу по справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] частинами суму в загальному розмірі 7\~000 доларів США до 04.04.2021 та до 16.05.2021 Вказане потверджується оригіналом боргової розписки написаної відповідачкою [PERSON] . На заперечення справжності вказаної боргової розписки відповідачка [PERSON] суду жодних пояснень та доказів не подала. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою,\~\~оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження, яке складено окремо чи міститься в тексті договору, про завершену дію щодо передання коштів позичальнику не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Верховним Судом у постановах від 05 вересня 2018 року у справі № 756/8630/14-ц та від 08 квітня 2021 року у справі № 500/1755/17. Зміст власноручно написаної [PERSON] розписки про отримання грошових коштів від [PERSON] свідчить про фактичне отримання грошей та про наявність у неї зобов`язання їх повернення. На день звернення з вказаним позовом до суду залишок заборгованості складає 6142,06 доларів США. Тобто, з вказаного вбачається, що відповідач користувалася наданими коштами та частково повернула їх позивачу. Оригінал боргової розписки було надано суду позивачкою [PERSON] , що доводить виконання нею та невиконання [PERSON] своїх зобов`язань. Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями\~ст.. 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора ч. 1 та ч. 4 ст. 545 ЦК України. Разом з тим, відповідачкою [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором позики на банківський рахунок третьої особи по справі [PERSON] здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі, яка еквівалентна 1049,37 доларів США, тому заборгованість останньої перед позивачкою [PERSON] , як позикодавцем, становить 5\~950, 63 доларів США. Як встановлено судом, по закінченню зазначеного в розписці кінцевого строку 16.05.2021 року, позичальник [PERSON] повної суми позики не повернула. \~ \~ \~ \~Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. \~ \~ \~ \~Правові висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи вище викладене, а також те, що боргова розписка підтверджує факт укладення договору позики, а відтак і отримання коштів [PERSON] та виникнення у неї обов`язку в їх поверненні, який в свою чергу не виконано, оскільки оригінал боргової розписки знаходився у позивача по справі, тому з сукупності вказаних підстав, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 5\~950,63 доларів США. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3 % річних суд виходить з наступного. В зв`язку з невиконанням договору позики, позивач неодноразово телефонувала та спілкувалася з відповідачкою через месенджер Вайбер, де позивач постійно надавала відповідачці новий строк для погашення боргу, але остання на цей день боргу не повернула, що підтверджується зробленим скріншотом переписки між сторонами. Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд зазначає, що передбачене ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Таким чином, оскільки [PERSON] належним чином не виконала зобов`язання за договором позики, суд приходить до висновку про те, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 281 доларів США 38 центів. \~ \~ \~ \~Частиною 1, та ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить стягнути на її користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. та сплачений судовий збір за подання позовної заяви 2481 грн., а також 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову. В той же час, вимога позивачки про стягнення на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн., не відповідає критерію розумності, є не співвмірною з ціною позову, виконаним об`ємом роботи та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 3000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited проти України», заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 2\~348 грн. 97 коп. за подання позовної заяви до суду. Разом з тим, не підлягає поверненню позивачці судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп., сплачений нею за подання заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалою Диканського районного суду Полтавської області у задоволенні такої відмовлено. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved