Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем з 04 вересня 2004 року по 22 квітня 2020 року. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1800 гривень, 00 копійок на кожну дитину щомісячно, що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, починаючи з 06 березня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] є інвалідом дитинства з 2015 року, вона отримує щомісячно державну соціальну допомогу. В молодшого сина [PERSON] також спостерігається погіршення слуху та з 18.02.2022 року по 23.02.2022 року вона з сином проходила обстеження в ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної Академії медичних наук України», що знаходиться в м. Київ, після чого надано консультативний висновок № 44312 від 23.02.2022 року. 02 березня 2022 року ЛКК при КНП «Міська дитяча поліклініка» ЧМР [PERSON] надано медичний висновок із діагнозом: двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ст. та згідно наказу № 454/471/516 від 08.11.2001 р. розділу IX пункту 3-490.3 оформлено соціальну допомогу до 05.05.2033 року. 05 вересня 2020 року вона одружилася з [PERSON] , після одруження її прізвище « [PERSON] » змінилось на « [PERSON] ». Під час другого шлюбу в неї народився син [PERSON] , [INFO] . Станом на сьогоднішній день вона знаходиться в декретні відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 18.01.2021 року по 29.10.2024 року, тобто її матеріальне становище з моменту ухвалення рішення погіршилось та вона не має змоги самостійно утримувати дітей. Станом на сьогоднішній день призначеного розміру аліментів в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дітей недостатньо для матеріального утримання їхніх дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Їй відомо, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. У зв`язку із погіршенням слуху у [PERSON] вона 01.06.2022 року, придбала для сина слуховий апарат НА Intuis З СІС вартістю 13500 грн. та батарейки до нього на суму 100 грн., тобто нею сплачено 13600 грн. Однак, відповідач відмовляється сплатити їй 1/2 частку (6800 грн.) понесених витрат на придбання слухового апарату для сина. Просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1800 гривень на 3500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частку понесених додаткових витрат на придбання слухового апарату в розмірі 6 800 грн.; стягнути з [PERSON] понесені [PERSON] витрати на правову допомогу. 30 березня 2023 року представниця [PERSON] - адвокат Максимчук А.В. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що обставини, викладені в позові, необґрунтовані та безпідставні. 07 квітня 2023 року представниця [PERSON] - адвокат Якобишена Т.Д. направила до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що заперечення, викладені [PERSON] у відзиві, є безпідставними, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. 07 квітня 2023 року представниця [PERSON] - адвокат Якобишена Т.Д. направила до суду заяву про збільшення позовних вимог, просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1800 гривень на 3500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення даного позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частку понесених додаткових витрат на придбання слухового апарату в розмірі 10 650 грн; стягнути з [PERSON] понесені [PERSON] витрати на правову допомогу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представниця [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представниця [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти обставин, викладених в позові. Разом з тим, відповідач визнає позовні вимоги в частині додаткових витрат на придбання слухового апарату. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На підставі виконавчого листа від 07.08.2020 року, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей, в Глибоцькому районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження № 62767378. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства з 2015 року, [PERSON] отримує щомісячно державну соціальну допомогу, що підтверджується копію посвідчення серії [NUMBER] . З 18.02.2022 року по 23.02.2022 року син [PERSON] - [PERSON] проходив обстеження в ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної Академії медичних наук України», що знаходиться в м. Київ, за результатами обстеження надано консультативний висновок № 44312 від 23.02.2022 року, згідно якого [PERSON] діагностовано двобічну хронічну сенсоневральну приглухуватість ІІ-ІІІ ст., що підтверджується копією результатів обстеження та копію консультативного висновку № 443/2 від 23.02.2022 року. 02 березня 2022 року ЛКК при КНП «Міська дитяча поліклініка» ЧМР [PERSON] надано медичний висновок із діагнозом: двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІ-ІІІ ст. та згідно наказу № 454/471/516 від 08.11.2001 р. розділу IX пункту 3 - 490.3 оформлено соціальну допомогу до 05.05.2033 року. Дата переосвідчення 05.04.2033 року, що підтверджується копією медичного висновку № 48 від 02.03.2022 року. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 05 вересня 2020 року уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років з 18.01.2021 року по 29.10.2024 року, що підтверджується довідкою № 8 від 17.03.2022 року. 01.06.2022 року [PERSON] придбала для сина [PERSON] слуховий апарат НА Intuis 3 СІС вартістю 13500 грн. та батарейки до нього на суму 100 грн., тобто нею сплачено 13600 грн., що підтверджується товарним чеком від 01.06.2022 року. 09.01.2023 року на слуховому апараті, який носить син [PERSON] зроблено чистку апарату, вартість якої становить 400 грн., замінено фільтри апарату вартістю 900 грн. та придбано батарейки № 10 вартістю 500 грн. та батарейки № 312 вартістю 500 грн., тобто [PERSON] сплачено кошти в розмірі 2300 грн., що підтверджується товарним чеком від 09.01.2023 року. 09.01.2023 року на слуховому апараті, який носить син [PERSON] , зроблено заміну корпусу вартістю 2 500 грн. та зроблено чистку вартістю 400 грн., тобто [PERSON] сплачено кошти в розмірі 2 900 грн., що підтверджується товарним чеком від 09.01.2023 року. 30.03.2023 року на слуховому апараті, який носить син [PERSON] замінено фільтри вартістю 1 500 грн. та придбано батарейки № 10 вартістю 1 000 грн., тобто [PERSON] сплачено кошти в розмірі 2 500 грн., що підтверджується товарним чеком від 30.03.2023 року. Вирішуючи позовну вимогу про зміну розміру стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, за змістом ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Кодексом. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2023 року становить 2 833 грн. Встановлено, що з часу ухвалення рішення суду від 02 червня 2020 року діти підросли, навчаються, відповідно потребують більших коштів на харчування, одяг, виховання, лікування. Внаслідок збільшення витрат, які несе позивачка на вказані цілі, її матеріальних стан погіршився. Окрім цього, в позивачки народилася дитина від другого шлюбу. Отже, зважаючи на збільшення витрат на утримання дітей, потреби яких у забезпеченні зросли, суд дійшов висновку про те, що на даний час відповідач повинен та спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 2 500 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак, в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні, крім звичайних, значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2017 року (справа № 6-1489цс17). У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Суд визначив істотні обставини для участі відповідача у додаткових витратах на дитину, а саме стан здоров`я дітей, необхідність в додаткових витратах і встановив, що позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial