Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок під номером [ADDRESS] , а саме: виділивши [PERSON] в користування 37/100 частини земельної ділянки, на якій розташована його частина житлового будинку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.10.2014 [PERSON] придбав 37/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , на підставі укладеного між ним та [PERSON] договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 2600. У відповідності до п. 1 вказаного вище договору купівлі-продажу, у власність позивача перейшла частина будинку літера «А-1» загальною площею 121.2 кв.м., житловою площею 78.1 кв.м., а також надвірні будівлі: сараї - літ. «Б,Е,Ж». вбиральня - літ. «Г», льох - літ. «В», гараж - літ. «Д», літня кухня - літ. «З», навіси - літ. «И.К», огорожа - №4-6, колодязь - №3. Власником іншої 63/100 частки житлового будинку, є [PERSON] . Тобто, зазначений вище житловий будинок належить на праві спільної часткової власності позивачу та відповідачу, внаслідок чого утворилась земельна ділянка для обслуговування жилого будинку у спільному користуванні позивача і відповідача без виділення часток. У зв`язку з тим, що позивачем придбано 37/100 частку житлового будинку [ADDRESS] , до нього перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщена частка житла, яка необхідна для обслуговування. Вказана обставина обґрунтовується тим, що у відповідності до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Під час проживання позивача та користування спільною земельною ділянкою за вищевказаною адресою виникло непорозуміння, а саме: на ділянці для обслуговування будинку, що знаходиться у спільному користуванні співвласників будинку, відповідач тримає свого собаку, яка не дає спокійно жити та лякає дітей позивача. У зв`язку' з цим позивач просив відповідача прибрати собаку зі спільної території, тому що у дітей позивача стався шок, через який їм необхідно було звертатись за допомогою до психолога. Однак відповідач проігнорував прохання позивача. У зв`язку з вищевикладеною ситуацією, позивач був вимушений звернутись за допомогою до працівників поліції. Однак викликані працівники не змогли нічого зробити у даній ситуації, пояснюючи це тим, що відповідач має право користуватись земельною ділянкою як того побажає через те, що вона знаходиться у спільній власності, і таким чином, закон не порушує. У зв`язку із цим виникло питання визначення порядку користування спільною земельною ділянкою для обслуговування будинку, тому дана ділянка не була поділена між позивачем та відповідачем в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а також між цими особами не був встановлений порядок користування нею. Позивач намагався домовитись про порядок користування земельною ділянкою для обслуговування жилого будинку, що знаходиться у спільному користуванні із співвласниками будинку. Для цього, спочатку, хотів домовитись словесно, у порядку добросусідства і коли прохання відповідач проігнорував, позивачем було 18.08.2016 надіслано на адресу відповідача лист-пропозицію про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські споруди. 19.08.2016 відповідачем був отриманий вищевказаний лист-пропозиція, але співвласники будинку позивача, не хочуть погоджувати порядок користування, який був запропонований позивачем. Таким чином, не зважаючи на те, що частка житлового будинку належить позивачу та відповідачу на праві спільної власності, із визначенням часток, земельна ділянка фактично знаходиться у спільному користуванні вказаних осіб. Позивач, посилаючись на відповідне законодавство та правові висновки Верховного суду, зазначає, що позивач та відповідач як співвласники житлового будинку, який знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться в їх спільному постійному користуванні, мають право на встановлення порядку користування нею шляхом виділення конкретної земельної ділянки кожному власнику частки житлового будинку для його обслуговування до приватизації цієї землі. За таких обставин, враховуючи те, що частка позивача та відповідача в житловому будинку складають 37/100 і 63/100, тому як позивачу, так і відповідачу необхідно виділити в користування частки земельної ділянки пропорційні часткам цих осіб у житловому будинку. У березні 2021 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він зазначає, що у зв`язку з отриманням експертного висновку, експертом запропоновано різні варіанти розподілу частин земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Порядок розпорядження і використання земельних ділянок громадянами, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної (часткової або сумісної) власності, визначений ст. 42 Земельного кодексу України, відповідно до якої, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку у спільній власності на жилий будинок. У зв`язку з викладеним, позивач просив резолютивну частину позовних вимог викласти у наступній редакції: «Визначити порядок користування земельною ділянкою у домоволодінні за адресою [ADDRESS] , відповідно до варіанту № І, відображеного в експертному висновку, яка перебуває у користуванні співвласників». 26.09.2016 ухвалою судді було відкрито підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~10.10.2016 від відповідача надійшло заперечення проти позову, відповідно до якого відповідач просив відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з наступним. 25.03.2014 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова було затверджено мирову угоду між [PERSON] , згідно якої було розподілено житловий будинок з надвірними будівлями та визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №615/6915 від 27.11.2013. Тобто на момент продажу 37/100 частки будинку [PERSON] , колишній власник [PERSON] вже мала документ про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою, але можливо, не ознайомила з ним покупця [PERSON] . Частка будинку та надвірні будівлі, які були придбані [PERSON] у [PERSON] , розташовані на земельній ділянці, що перебуває у користуванні. Відповідно до п.2 ст.120 Земельного кодексу України разом з набуттям права на ці об`єкти, до [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього користувача. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги, що провадження по справі про розподіл житлового будинку з надвірними будівлями, визначення порядку користування земельною ділянкою між ним та [PERSON] було закрите згідно ст.ст. 205, 206 Цивільного процесуального кодексу України, це означає, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 07.03.2017 ухвалою суду за клопотанням представників позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. 30.11.2017 провадження у справі було відновлено з метою витребування інвентаризаційної справи дія проведення будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 08.02.2018 було витребувано з Харківської міської ради завірену належним чином копію інвентаризаційної справи по житловому будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.04.2018 призначено будівельно-технічну експертизу та направлено справу до Харківського науково-дослідного інституту для її проведення. 22.03.2019 справа №646/9416/16-ц повернулася до суду із висновком будівельно- технічної експертизи №11265 від 25.02.2019 по цивільній справі. 03.04.2019 ухвалою суду було поновлено провадження у справі. 24.02.2020 ухвалою суду було витребувано інформацію щодо кола осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, кому саме та на яке майно після смерті відповідача [PERSON] . 20.08.2020 до суду надійшла заява від [PERSON] та [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] померла [INFO] та просили призначити їх правонаступниками у справі 646/9416/16-ц, на підтвердження надали свідоцтво про смерть серп [NUMBER] та свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.11.2018. Ухвалою суду від 02.10.2020 було залучено до участі у справі як правонаступників померлого відповідача [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] її спадкоємців [PERSON] , [INFO] (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) для участі у цивільній справі №646/9416/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 23.03.2021 від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилався на те, що 10.11.2014 позивачем було придбано 37/100 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із договором купівлі-продажу зазначеної частини будинку [PERSON] погоджувався з правом користування на земельну ділянку. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду. Ухвалою Червонозаводського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~27.03.2023\~у задоволенні клопотання представника відповідачів\~\~ [PERSON] та [PERSON] адвоката Попова В.Ю. про закриття провадження у справі відмовлено. У судове засідання 14.04.2023 з`явилися представник позивача, відповідачі та представник відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити, з викладених у ньому підстав. Зазначав про необхідність призначення порядку користування спірною земельною ділянкою за порядком, визначеним у висновку експерта за №1. Відповідачі та\~їх представник\~просили відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~за їх\~необґрунтованості.\~Представник відповідачів\~зазначав про\~необхідність визначення\~порядку користування\~спірною земельною\~ділянкою за\~порядком,\~визначеним у\~висновку експерта\~за №4,\~оскільки саме\~цей варіант\~відповідає уставленому\~порядку користування, що склався роками та відповідає розміру часток кожного із співвласників на житловий будинок.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку. Згідно із\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України). Згідно із\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо застосування правових норм, суд вказує, що спірні правовідносини регулюються нормами цивільного, земельного законодавства також, у відповідності до\~ст.263 ЦПК України, судом враховано висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Поняття спільної часткової власності визначено в ч.1 ст.356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Згідно ст.358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З матеріалів справи вбачається, що позивачу належить на праві спільної часткової власності 37/100 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , 10.11.2014, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. за реєстр. №2600). 25.03.2014 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої було розподілено житловий будинок з надвірними будівлями та визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №615/6915 від 27.11.2013. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що наданий КП «ХМБТІ» ХМР від 25.05.2017, згідно рішення Жихорської селищної ради №1 від 10.09.1957, рішення ВК Харків Харківської рай. ради №140 від 23.03.1955, рішення ВК Червонозаводської рай. ради м. Харкова №448/9 від 02.09.86 та рішенню ВК Червонозаводської рай. ради м. Харкова №164/8 від 18.07.91, площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] становить 1549 кв. м. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане 19.05.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, у спадковій справі №35/2018, що посвідчене 19.11.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., за реєстр. №3190 спадкоємцями майна [PERSON] , 1956 року народження, яка померла [INFO] , є її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по частці кожна. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 63/100 часток у праві спільної часткової власності у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Опис об`єкта нерухомого майна: на земельній ділянці розташований будинок літ. А-1 шл./блок, обкл. цеглою, загальною площею 121,2 кв. м., житловою площею 78,1 кв.м., та надвірні будівлі та споруди: сараї літ. Б, Е, Ж, льох літ. В, вбиральня літ. Г, гараж літ. Д, літня кухня літ. З, навіс літ. И, К, огорожа №4-6, колодязь №3. Вказані 63/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок значиться за спадкодавцем на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого [PERSON] , державним нотаріусом Першої Харківської Державної нотаріальної контори 06.11.2012, за реєстр. №6-1781, право власності зареєстроване КП «ХМБТІ» 12.11.2012, за реєстр. №37913252, згідно витягу про державну реєстрацію прав №36200334 від 12.11.2012, номер запису: 45487 в книзі:1. Свідоцтво про право на спадщину на частку видано [PERSON] . Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №11265 від 25.02.2019, експертом запропоновано 4 варіанти порядку користування земельною ділянкою співвласниками за адресою: [ADDRESS] , наступним чином: І ВАРІАНТ ПОРЯДКУ КОРИСТУВАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЮ ДІЛЯНКОЮ (відповідно до первісних часток співвласників) І співвласнику ( [PERSON] ) пропонується виділити земельну ділянку площею 1161,8кв.м.: -земельна ділянка площею 1159,2 кв.м.; -1/2 площі загального користування співвласників - 2,6 (5,2/2) кв.м. ІІ співвласник ( [PERSON] ) пропонується виділити земельну ділянку площею 387,2кв.м.: -земельна ділянка площею 248,6 кв.м.; -1/2 площі загального користування співвласників - 2,6 (5,2/2) кв.м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: -на відстані 3,00 м від гаражу літ. «Д» відрізок до житлового будинку літ. «А-1»; -по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; -на відстані 1,0 м від сараю літ. «Е» відрізок довжиною 8,4 м; -поворот праворуч відрізок довжиною 10,24 м, що розділяє межу земельної ділянки з сусіднім домоволодінням [ADDRESS] на відрізки 43,13 м та 33,07 м. Для запропонованого варіанту користування земельною ділянкою для максимальної ізоляції співвласників необхідно перенести сарай літ. «Ж» та навіс літ. «К». Границя по 1 варіанту порядку користування земельною ділянкою вказана в додатку №3 червоним кольором. ІІ ВАРІАНТ ПОРЯДКУ КОРИСТУВАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЮ ДІЛЯНКОЮ (відповідно до первісних часток співвласників) І співвласнику ( [PERSON] ) пропонується виділити земельну ділянку площею 1161,8кв.м.: -земельна ділянка площею 1114,9кв.м.; -1/2 площі загального користування співвласників - 46,9 (93,8/2) кв.м. ІІ співвласнику ( [PERSON] ) пропонується виділити земельну ділянку площею 387,2кв.м.: -земельна ділянка площею 340,3кв.м.; -1/2 площі загального користування співвласників 46,9 (93,8/2) кв.м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: -По зовнішній стіні навісу лі. «К» відрізок до крапки А, що знаходиться на відстані 1,0 м від кута житлового будинку; -По лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; -Від кута ганку літ. «а7» відрізок довжиною 1, 4 м до сараю літ. «Е»; -По зовнішній стіні сараю літ. «Е»; -Від кута сараю літ. «Е» відрізок довжиною 2,0 м; -Поворот ліворуч відрізок довжиною 1,0 м; -Поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 3,44 м; -Поворот ліворуч відрізок довжиною 9,06 м; -Поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 3,64 м; -Поворот праворуч відрізок довжиною 9,33 м, що розділяє межу земельної ділянки з сусіднім домоволодінням [ADDRESS] на відрізки 25,98 м та 50,22 м; Границя по ІІ варіанту порядку користування земельною ділянкою вказана в додатку №4 червоним кольором. Відповідно до матеріалів цивільної справи та ухвали перерозподілені частки співвласників складають: [PERSON] 37/100; [PERSON] -63/100. На 37/100 співвласнику [PERSON] покладається земельна ділянка площею 573,1 кв. м. На 63/100 співвласнику [PERSON] покладається земельна ділянка площею 975,9 кв. м. IIIВАРІАНТ ПОРЯДКУ КОРИСТУВАННЯ [PERSON] (відповідно до перерозподілених часток співвласників по домоволодінню) І співвласнику ( [PERSON] ) пропонується виділити земельну ділянку площею 573.1кв.м.: -земельна ділянка площею 570,5 кв.м.; -1/2 площі загального користування співвласників - 2.6 (5,2/2) кв.м. II співвласнику ( [PERSON] ) пропонується виділити земельну ділянку площею 975.9кв.м.: -земельна ділянка площею 973,3 кв.м.; -1/2 площі загального користування співвласників - 2.6 (5,2/2) кв.м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: -на відстані 3,00м від гаражу літ. «Д» відрізок до житлового будинку літ. «А-1»; -по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; -на відстані 1,0м від сараю літ. «Е» відрізок довжиною 8,4м; -поворот праворуч відрізок довжиною 4.18м; -поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 52.95м. що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 4,95м та 12,05м: Для запропоновано варіанту порядку користування земельною ділянкою для максимальної ізоляції співвласників необхідно перенести сарай літ. «Ж» та навіс літ. «К» Границя по III варіанту порядку користування земельною ділянкою вказана в додатку №5 червоним кольором. IV ВАРІАНТ ПОРЯДКУ КОРИСТУВАННЯ [PERSON] (відповідно до перерозподілених часток співвласників по домоволодінню) 1) І співвласнику [PERSON] виділити земельну ділянку площею 573,1 кв. м: - земельна ділянка площею 526,2 кв.м; - 1,2 площі загального користування співвласників 46,9 (93,8/2) кв. м. 2) ІІ співвласнику ( [PERSON] ) виділити земельну ділянку площею 975,9 кв. м: - земельна ділянка площею 919,0 кв. м; - площі загального користування співвласників 46,9 (93,8/2) кв. м. Границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: - по зовнішній стіні навісу літ. «К» відрізок до крапки А, що знаходиться на відстані 1,0 м від кута житлового будинку; - по лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1»; - від кута ґанку літ. «а7» відрізок довжиною 1,4 м до сараю літ. «Е»; - по зовнішній стіні сараю літ. «Е»; - від кута сараю літ. «Е» відрізок довжиною 2,0 м; - поворот ліворуч відрізок довжиною 1,0 м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 3,44 м; - поворот праворуч відрізок довжиною 6,73 м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 52,78 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 5,00 м та 12,0 м. Границя по IV варіанту порядку користування земельною ділянкою вказана в додатку №6 червоним кольором. Згідно ч. 1\~ст. 88 Земельного кодексу України\~володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Згідно ч.4\~ст. 88 ЗК України\~учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частинами першою та другою\~статті 120 ЗК України\~передбачено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Відповідно до ч.2\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. \~Згідно наведених вище положень\~ЗК України, що закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. У зв`язку з цим передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. \~Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до\~статті 88 ЗК України\~бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. \~Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд (Постанова Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі №6-1500цс15). \~\~\~У постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі №6-2454цс16 зроблено висновок, що «при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові №6-41цс16 від 15 травня 2017 року. Згідно положень ч.2 статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно положень статті 110 ЦПК висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1\~ст.95 ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками не визначався і не визначений по теперішній час. З урахуванням специфіки забудови земельної ділянки, порядку користування житловим будинком і господарськими будівлями, що склався між співвласниками, експертом для забезпечення доступу кожного із співвласників до належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, виходячи із фактичного розміру земельної ділянки за спірною адресою було запропоновано чотири варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Перший варіант\~відповідно до первісних часток співвласників, відповідно до якого для максимальної ізоляції співвласників необхідно перенести сарай літ. «Ж» та навіс літ. «К» та на визначенні якого наполягає представник позивача; другий варіант\~відповідно до первісних часток співвласників; третій варіант\~відповідно до перерозподілених часток співвласників по домоволодінню відповідно до якого для максимальної ізоляції співвласників необхідно перенести сарай літ. «Ж» та навіс літ. «К»; четвертий варіант відповідно до перерозподілених часток співвласників домоволодіння, на визначенні якого наполягає відповідач. Суд також враховує правову позицію, викладену Постанові Верховного суду від 01.12.2022 у справі № 201/10184/20, в якій зазначається про наступне. Пунктом 21\~постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року\~визначено наступне: виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до\~статті 88 ЗК України\~бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташований належний співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні\~статті 88 ЗК України\~при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Відповідно до частини першої\~статті 318 ЦК України\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята\~статті 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Варіант №4 визначення порядку користування земельною ділянкою, запропонований у висновку експерта, на обранні якого наполягає відповідач, його посилання на те, що саме цей варіант найбільш наближений до ідеальних часток співвласників, підтверджується наявними доказами у справі та ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Крім того, суд врахував, що при такому варіанті користування земельною ділянкою кожна із сторін матиме змогу користуватися та обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд, не порушуючи права інших осіб. За таких обставин з урахуванням положень\~ст. 120 ЗК України\~та\~ст. 377 ЦК України,\~саме даний\~варіант є\~найбільш наближеним\~до ідеальних\~часток співвласників,\~а тому\~суд вважає\~за можливе\~встановити порядок\~користування земельною\~ділянкою саме\~за варіантом\~№4, відображеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №11265, складеного 25.02.2019 . Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення судових витрат необхідно зазначити, що їх стягнення регулюється нормами\~ЦПК\~та\~Законом України «Про судовий збір». Так згідно з вимогами\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до норм ч.1, 2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 551,21 грн. та 6435,00 грн. вартості сплаченої судової експертизи.

Outcome: partial