Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до ПАТ «Укргазбанк» в якому просила суд визнати поруку [PERSON] за договором поруки від 02.04.2008 такою, що припинена; визнати договір поруки від 02.04.2008 припиненим. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.04.2008 між позивачем [PERSON] та ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» був укладений договір поруки для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед відповідачем відповідно до укладеного між позичальником та відповідачем кредитного договору №А-43/08 від 02.04.2008. 25.05.2021 позивач уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Позивач вважає, що договір поруки припинив свою дію і наявні підстави для визнання його припинення та визнання поруки такою, що припинена. Зазначає, що останній щомісячний платіж був сплачений позичальником ще в 2013 році. Відповідач дізнався про заборгованість позичальника також в 2013 році. Тому від цієї дати повинен обчислюватись шестимісячний строк для пред`явлення вимоги відповідачем до позивача, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до умов договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Проте, на даний час відповідач не пред`явив своїх вимог до позивача, яка виступає поручителем. На підставі викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. 22.06.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2010 у справі № 2-2944 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість в розмірі 36 291,76 дол. США, що в еквіваленті становило 287 046,05 грн та 37 210,80 грн, а всього 324 256,85 грн. Таким чином, банк пред`явив вимогу до поручителя і судом було вирішено стягнути з неї заборгованість. Щодо дати здійснення останнього платежу по кредитному договору, то вона була здійснена 16.03.2016 в сумі 204,48 грн. Банк пред`явив позов одночасно як до позичальника, так і до поручителя, тому жодного строку банком пропущено не було, а відтак порука не є припиненою. 18.07.2022 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2022 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову. У встановлений ухвалою строк пояснення щодо позову від третьої особи не надійшли. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сторони у судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 02.04.2008 між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір № А-43/08 від 02.04.2008, згідно якого позичальнику було надано кредит в розмірі 31 420 дол. США строком до 02.04.2015 зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах, викладених в договорі. Також 02.04.2008 між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та позивачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно п.1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № А-43/08 від 02.04.2008, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальник зобов`язаний повернути кредит у розмірі 31 420 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі та строки, передбачені кредитним договором, а також штрафи та пеню у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договорами, з врахування змін та доповнень до кредитного та цього договорів, якщо такі будуть прийняті. Згідно п. 1.2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. 25.05.2021 позивач уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . В обґрунтування вимог позову позивач посилається на те, що останній щомісячний платіж по кредитному договору був сплачений позичальником в 2013 році, тому від цієї дати повинен обчислюватись шестимісячний строк для пред`явлення вимоги відповідачем до позивача, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, проте, на даний час відповідач не пред`явив своїх вимог до позивача, яка виступає поручителем, тому договір поруки припинив свою дію і наявні підстави для визнання його припинення та визнання поруки такою. Суд не погоджується з позицією позивача з огляду на таке. Відповідно до статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обов`язку. У разі порушення зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2010 у справі №2-2944/10 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість в розмірі 36 291,76 дол. США, що в еквіваленті становило 287 046,05 грн та 37 210,80 грн, а всього 324 256,85 грн; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль КІА Сееd, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Згідно наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що на підставі вказаного судового рішення, судом видано виконавчий лист, який було пред`явлено стягувачем до виконання. На підставі виконавчого листа №2-2944/10, виданого 03.08.2011 Дніпровським районним судом м. Києва, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Постановою приватного виконавця від 10.05.2019 накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] . Враховуючи наведене, доводи позивача про те, що AT «Укргазбанк» не пред`явив вимог до поручителя не відповідають дійсності, оскільки у 2010 році AT «Укргазбанк звертався до суду з позовними вимогами до поручителя і судом було вирішено стягнути з неї заборгованість. Згідно п. 5.1 договору поруки, договір діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за кредитним договором. Як вбачається з правової позиції Верховного суду у справі № 6-933цс15 від 09.09.2015, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. Як встановлено вище, AT «Укргазбанк» пред`явив позов одночасно як до позичальника, так і до поручителя, тому жодного строку банком не пропущено, а відтак порука не є припиненою. Згідно правової позиції Великої палати Верховного суду Закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. Саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення (постанова від 26.01.2021 справа№ 522/1528/15-ц). Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження доводів позову про наявність підстав для визнання поруки такою, що припинена та про визнання договору поруки припиненим. Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed