Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору оренди землі. 10.02.2022 р. на запит суду надійшла інформація з Відділу реєстраційних повноважень та ведення реєстру селищної ради Волноваського району Донецької області Великоновосілківської селищної ради, що місце реєстрації відповідача в відділі зазначено: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.02.2022 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.11.2022 року з метою належного повідомлення відповідача у справі, та забезпечення прав сторін передбачених статтею 43 ЦПК України, зокрема можливості брати участь у судових засіданнях та подавати докази, у Управління соціального захисту населення Волноваської РДА відомості, було витребувано відомості про місце реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи [PERSON] . На виконання ухвали суду, Управлінням соціального захисту населення Волноваської РДА було надано лист про надання інформації № 01-337 від 01.12.2022 року, згідно якого Управління соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації (далі - управління) повідомляє, що згідно з даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа у м. Полтава Полтавської області. Інформацією щодо повного адресу реєстрації, а саме вулиці, будинку, квартири управління не володіє. Для отримання повної інформації потрібно звернутися до управління соціального захисту населення за адресою вул. Івана Мазепи, буд.30, м. Полтава, 36040. На виконання запиту суду від 05.12.2022 року до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, було надано відповідь, в якій зазначено що, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа з 30.04.2022 року, за адресою: [ADDRESS] . За даними особової справи [PERSON] до прибуття у м. Полтава був реєстрований: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.01.2023 року підготовче провадження по цивільній справі закрито, та призначено справу до розгляду. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 4,43 га з кадастровим номером 1421255100:02:01:0065, яка розташована в адміністративних межах Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області щодо якої з відповідачем 10.07.2017 року укладено договір оренди. За попередньою домовленістю між сторонами строк договору оренди становить 49 років зі сплатою орендної плати щорічно до 31 грудня кожного року у розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки. Проте протягом останніх трьох років відповідач орендну плату не сплачував. Крім того, оскільки він не отримував орендну плату за вказаним договором протягом 2018-2020 років, то заборгованість відповідача за вказаний період , виходячи із 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки (113280 грн.) становить 10195 грн. Разом з цим, наявні правові підстави для стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних, які нараховуються відповідно до частини 2 статті 625 ЦК на суму основного боргу у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання. Отже, пеня у розмірі 0,1 відсоток від несплаченої суми за кожний день прострочення за останній рік складає 1240 грн., індекс інфляції у листопаді 2021 року відносно 2018 року становить 125% , тобто інфляційні втрати склали 2549 грн. та 918 грн 3 % річних. Таким чином заборгованість з орендної плати за земельну ділянку складає 14902 грн. Просить розірвати договір оренди землі укладений ним 10.07.2017 року з фізичною особою-підприємцем [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 4,43 га з кадастровим номером 1421255100:02:01:0065, яка розташована в адміністративних межах Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області. Стягнути з відповідача на його користь заборгованість з орендної плати за земельну ділянку у сумі 14902 грн., яка складається із орендної плати - 10195 грн. інфляційних витрат - 2549 грн., 918 грн 3 % річних, пені - 1240 грн. та сплачену суму судового збору у розмірі 1816,00 грн. Позиція відповідача Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Процедура розгляду Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, та що він не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи не з`явились. Позивач надав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Вперше не з`явився в судове засідання 15.02.2023 р. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованим листом за адресою свого місця тимчасової реєстрації. Згідно трекінгу відправлень, судові виклики отримані відповідачем, у тому числі, в судові засідання на 15.02.2023 р. та на 08.03.2023 р. Отже, судом вживались всі можливі заходи щодо виклику відповідача у судове засідання. Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд, відповідно до вищевказаного, ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. На підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було надано наступні письмові докази. Так, позивач є власником земельної ділянки загальною площею 4,43 га з кадастровим номером 1421255100:02:01:0065, яка розташована в адміністративних межах Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, який видано на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Великоновосілківської селищної ради від 23 квітня 2002 року № ХХІV/2, від 11 вересня 2002 року, з планом зовнішніх меж земельної ділянки. Вказана обставина сторонами не оспорюється. 10.07.2017 р. укладено договір між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] , предметом якого є земельна ділянка загальною площею 4,43 га з кадастровим номером 1421255100:02:01:0065, яка розташована в адміністративних межах Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області (п. 2 Договору). Даним договором встановлено розмір орендної плати, який складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що еквівалентно 3398 грн. 40 коп. (п. 8 Договору), орендна плата вноситься в строк до 31.12 поточного року (п. 10 Договору); орендар має право своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату, визначену договором (п. 33 Договору); договір укладено на строк 49 років (п. 16 Договору). Оцінюючи вказаний доказ, суд зазначає, що такий є належним та достатнім доказом орендних правовідносин між сторонами; Також, суду позивачем надана довідка про величину орендної плати на земельну частку та її фактичний розмір, на ім`я [PERSON] . Оцінюючи вказаний доказ, суд зазначає, що позивачем надано не повністю читаємий документ. Так, неможливо прочитати за який період (повністю) сплачена та за який період не сплачена (якщо таке мало місце) орендна плата. Натомість, з даної двідки чітко видно, що вона не має необхідних реквізитів до офіційного документа, встановлених ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» від 01.09.2021 р.: не вказано назву підприємства, яким вона видана, дата видачі. Також, на місці печатки міститься позначка б/п, але відсутній штамп та зазначення вихідного реєстраційного номера документа. Беручи до уваги наведене, суд ввизнає вказаний доказ недопустимим та до уваги не приймає. Інші докази суду стронами не надані. Клопотань про їх витребування не заявлено. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (тут і далі по тексту у редакції, чинній на момент укладання договору оренди) передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону № 161-XIV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону № 161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до частини першої статті 32 № 161-XIV на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає правоорендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 06 березня 2019 року в справі № 183/262/17. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом із тим за частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належних, допустимих та достатніх доказів існування заборгованості у відповідача перед позивачем, систематичної несплати орендної плати відповідачем, як підстави для розірвання договору оренди землі від 10.07.2017 р. позивачем суду не надано. Отже, підстави для розірвання договору оренди у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати відсутні. Також, враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення вимог й у частині стягнення заборгованості з орендної плати. Висновки суду Оскільки доказів систематичної несплати орендної плати відповідачем та взагалі наявності заборгованості з орендної плати перед позивачем, суду не надано, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Підстави для розірвання договору оренди від 10.07.2017 р. та стягнення заборгованості з орендної плати відсутні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed