Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2023 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 27 серпня 2022 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 330. Від шлюбу дітей у подружжя немає. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, більше п`яти місяців вони не проживають разом, шлюб існує лише формально. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Спроби примирення не дали позитивних результатів. Відповідач не погоджується на добровільне розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, що змусило [PERSON] звернутися до суду. Тому вона просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати на її користь. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 27 серпня 2022 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 330. Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, більше п`яти місяців вони не проживають разом, шлюб існує лише формально. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved