Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційної складової та 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач власник квартири [ADDRESS] . Позивач за вказаною адресою надає житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем). Відповідач не сплачує грошові кошти за спожиті послуги, внаслідок чого у останнього за період з 01.11.2015 по 31.10.2022 утворилась заборгованість у розмірі 62 876,27 грн, з яких: 62 307,05 грн - заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 52,15 грн - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 517,07 грн - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування. Крім того, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово - комунальних послуг, відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 4 419,99 грн та інфляційні витрати у розмірі 23 514,86 грн. Ухвалою від 31.01.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 02.03.2023 об 11 год. 30 хв.; установив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 02.03.2023 у зв`язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 09 год. 00 хв. 04.04.2023. 04.04.2023 представник позивача подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, причини неявки не повідомив, не пода відзив. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Таким чином, ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» визначено виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення. Відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22.03.2004 (а.с.16). Відповідач також зареєстрований за вказаний адресою. Відповідач отримує послуги з постачання холодної води та водовідведення, при цьому не виконує належним чином зобов`язання по їх оплаті, внаслідок чого за період з 01.11.2015 по 31.10.2022 утворилась заборгованість у розмірі 62 876,27 грн, з яких: - 62 307,05 - заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; - 52,15 грн - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; - 517,07 грн - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування, на підтвердження чого позивач надав розрахунок заборгованості та довідку від 27.12.2022 № 8645/8/8/02-22 (а.с.12-14). Відповідач як власник та споживач житлово-комунальних послуги, згідно ст.156,162 ЖК України, зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За період проживання відповідача у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались вказані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов`язань щодо сплати житлово-комунальних послуг (централізоване водопостачання та централізоване водовідведення), внаслідок чого за період з 01.11.2015 по 31.10.2022 утворилась заборгованість у розмірі 62 876,27 грн, розмір якої відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. Дані обставини є загальновідомими та доказуванню не підлягають. Із долученого до позовної заяви розрахунку суд установив, що позивач, не порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та здійснив нарахування 3% річних за період з 01.11.2015 по 01.01.2022 у розмірі 4 419,99 грн, а також інфляційних втрат за період з 01.11.2015 по 01.01.2022 у розмірі 23 514,86 грн та які підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved