Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 липня 2022 року звернувася з позовом до [PERSON] , та просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 13 липня 2017 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 137. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 13 липня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, вказав, що з серпня 2018 року сторони сімейних стосунків не підтримують, так як відповідачка виїхала на постійне місце проживання в російську федерацію. Тому можливість подальшого спільного життя і збереження шлюбу стало неможливим. Ухвалою суду від 30 січня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] вбачається, що шлюб, зареєстрований 13 липня 2017 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за актовим записом № 137, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно зі\~ст. 112 СК України\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням\~статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка по справі при укладенні шлюбу не змінювала свого дошлюбного прізвища, а тому доцільно їй залишити існуюче прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved