Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між нею та відповідачем 16.01.2013 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони втратили взаєморозуміння та довіру один до одного, мають різні погляди на життя та життєві цінності. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе, та суперечить їхнім інтересам. Ухвалою суду від 01 березня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка до суду не з`явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 3а/. Від шлюбу спільних дітей не мають. Тривалий час шлюбні стосунки не підтримуються, збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « [PERSON] ». Позивачка просила суд залишити судові витрати за нею, тому суд вважає за можливим віднести понесені судові витрати у сумі 1073,60 грн., які документально підтверджуються наявною в матеріалах справи квитанцією за рахунок позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved