Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 липня 2018 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Синельниківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №113. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку відповідач не надає. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки працювати не має можливості, тому що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. А також позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений, шляхом надсилання електронних листів на адресу останнього. Своїм правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, до суду повернуто поштовий конверт з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. З копій свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] , вбачається, що її батьками є сторони по справі. Згідно копії акту №280 від 18.05.2022 року, затвердженого начальником СМКП «ЖЕК-2» Халабудою В., [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] , 2004 року народження та донькою [PERSON] , 2021 року народження. Згідно копії довідки про розмір отримуваної допомоги № 376 від 16 травня 2022 року, вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку УПСЗН м.Синельникове та отримує щомісячну допомогу на утримання дитини у розмірі 860,00 грн. З листопада 2021 року по травень 2022 року її дохід становив 6020,00 грн. При визначенні розміру аліментів враховується відсутність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З наданих письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину передбачених ст.188 СК не встановлено. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 79, 179, 180 - 182, 183, 179, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved