Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його мати [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай) та на її ім`я було видано сертифікат серії ЧН № 0157906 від 02.10.1996 року, на підставі якого видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІV - ЧН № 034180 від 20.03.2001 року на земельну ділянку площею 3, 6502 га ріллі, кадастровий номер 7425382700:02:001:0111. В частині кормових угідь державний акт не видавався. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Рідні брати позивача - [PERSON] та [PERSON] - подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Під час перевірки документів необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме - на земельну частку (пай) в частині кормових угідь, було виявлено відсутність сертифікату направо на земельну частку (пай), тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0157906 на території Понорівського старостинського округу Талалаївської селищної ради під № 111. Ухвалою від 28 лютого 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 10 березня 2023 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 10 березня 2023 року було проведено підготовчі дії до розгляду справи та призначено судовий розгляд справи на 04 квітня 2023 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Талалаївської селищної ради - в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , в графі «Мати» зазначено - [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Понорівського старостинського округу від 08.02.2023 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) - рілля площею 3, 6502 га сінокіс і пасовище, що розташовані на території колишньої Понорівської сільської ради, під номером 111 належать [PERSON] . В частині кормових угідь державний акт не видавався (а.с.10). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.02.2023 року, винесеної в.о. державного нотаріуса Талалаївської ДНК Карпенку М.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну частку (пай) в частині кормових угідь, оскільки ним не надано оригінал сертифікату (а.с.7). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 23 лютого 2023 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат направо на земельну частку (пай) серії ЧН № 0157906 від 02.10.1996 року на ім`я [PERSON] вважати недійсним (а.с.5). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] - її син и [PERSON] та [PERSON] - відмовились від своєї частки у спадщині після смерті матері на користь позивача [PERSON] , про що надали відповідні заяви, які наявні у справі (а.с.15, 16). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Положенням ст 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), в тому числі і на кормові угіддя, це право ввійшло до складу спадщини після її смерті і яке успадкувано позивачем [PERSON] , інші спадкоємці у відповідності до положень ст 1274 ЦК України відмовились від своєї частки у спадщині на користь позивача, який є єдиним спадкоємцем, прийняв спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то до позивача, як єдиного спадкоємця за законом, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай) в частині кормових угідь, яка належала спадкодавцю [PERSON] згідно сертифікату серії ЧН № 0157906 від 02.10.1996 року. Тому за встановлених вище обставин, діючи у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, та положень статей 152 та 153 ЗК України, суд приходить до висновку про захист порушеного права позивача, як спадкоємця, та про задоволення позову [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved