Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради (далі відповідач), в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0626 га за вказаною адресою з кадастровим номером 3211200000:03:003:0472, в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не склав, єдиним спадкоємцем майна є його син позивач, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановами від 12.01.2023 року приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Вказана обставина змушує [PERSON] звернутися до суду для визнання права власності на будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відзиву на позовну заяву не надходило. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечував. Ухвалою суду від 24.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. копії матеріалів спадкової справи після [PERSON] 22.03.2023 року на адресу суду надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду\~від 24.03.2023\~року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). 26.09.2022 року до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся його син [PERSON] (а.с. 48, 51). 26.09.2022 року до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. із заявою звернулася дочка померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 41, 46-47). Крім того, до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. звернулась колишня дружина померлого [PERSON] про те, що майно, яке належить спадкодавцю, було його особистою приватною власністю, тому на видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя не претендує. Померлий [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 03.06.1978 року, який було розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2005 року (а.с. 72, 54) У той же час, постановами від 12.01.2023 року приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи (акт державної прийомки в експлуатацію) та на земельну ділянку площею 0,0626 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3211200000:03:003:0472 за відсутністю підстав реєстрації спадкових прав на будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці (а.с. 30-31). Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб.\~ У подальшому, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Таким чином, воєнний стан на території України діє на даний час щонайменше до 20 травня 2023 року. Крім того, відповідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. За умовами ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок стала відсутність правовстановлюючих документів. Натомість під час розгляду справи надано Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори 21.02.1984 року за реєстровим №440, зареєстрований Фастівським БТІ 21.01.1991 року в книзі №69 за реєстровим №7933 наявних у матеріалах справи (а.с. 18-19). На підставі відповідного рішення виконкому Фастівської міської ради народних депутатів №241 від 28.10.1982 року та акту від 09.11.1982 року та вказаного договору, [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 600 кв.м. з правом побудови житлового будинку житловою площею 55,3 кв.м. та загальною площею 77,9 кв.м. (а.с. 16-19). Як вбачається із довідки КП ФМР «Фастівське бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори 21.02.1984 року р.440 та Акту державної прийомки в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Фастівської міської ради №171 від 23.10.1990 року, зареєстрованого Фастівським БТІ 21.01.1991 року в книзі №69, р.7933. На момент проведення поточної технічної інвентаризації 13.10.2022 року загальна площа будинку в цілому становить 171,1 кв.м., житлова 90,8 кв.м. Загальна площа збільшилася на 81,9 кв.м. за рахунок побудованої прибудови « [INFO] » та мансарди житлової «над-а1» без дозвільних документів. Житлова проща збільшилась на 26,7 кв.м. за рахунок побудованої мансарди житлової «над-а1» без дозвільних документів. Альтанка «Д» побудована без дозвільних документів. На земельній ділянці розташований житловий будинок «А» з прибудовою «а1», веранда «а», мансарда житлова «над-а1», погріб під частиною будівлі «підВ», сарай «В», гараж «Б», альтанка «Д», вбиральня «Г», літній душ «Е», ганки «а2, а3», трубопровід «№8», яма вигрібна «№7», «№6», огорода «№1-№3», колодязь питний «№5», свердловина «№4», вимощення «І». Згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ», станом на 01.01.2013 року Витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно та Дублікати правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] КП «Фастівське БТІ» не видавалися та не реєструвалися (а.с. 14). Також у матеріалах справи наявний технічний паспорт на будинок [ADDRESS] , виготовленого на замовлення [PERSON] (а.с. 20-25). Крім того, як вбачається із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] зареєстрована на праві власності земельна ділянка площею 0,0626 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3211200000:03:003:0472 на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 20.03.2014 року, виданого Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 27). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність оригіналу акту державної прийомки в експлуатацію будинку, а також ту обставину, що позиває є єдиним спадкоємцем майна свого батька, суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову та визнання за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на будинок та земельну ділянку після смерті батька, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння майном. На підставі викладено та

Outcome: approved