Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений 20 березня 2018 року між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 20 березня 2018 року складено відповідний актовий запис № 10. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20 березня 2018 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 20 березня 2018 року складено відповідний актовий запис № 10. За період їхнього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з серпня 2021 року вони не проживають разом, дитина проживає з матір`ю. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та вирішення тих чи інших проблем призводили до все частіших конфліктних ситуацій. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, відновлення шлюбних стосунків неможливе. Спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл майна, що є їхньої спільною сумісною власністю, у них не виникає. Вказує, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ухвали суду від 29 березня 2023 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 21 квітня 2023 року на 09 годину 00 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання 21 квітня 2023 року не з`явилась, подала на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання 21 квітня 2023 року не з`явився, 16 лютого 2023 року подав через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог, просив розгляд справи провести у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №10 (а.с.2). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог та заяви відповідача про визнання позовних вимог. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати відповідно до квитанції від 16 лютого 2023 року позивач просить стягнути з відповідача. Однак, при вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". А тому, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно квитанції № 0.0.2862234404.1 від 16 лютого 2023 року (а.с.7) та стягнути з відповідача на користь позивача 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved