Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

З 23 вересня 2006 року по 18 серпня 2010 року позивач [PERSON] перебував у шлюбних відносинах з відповідачкою по справі [PERSON] . Від указаного шлюбу є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Ананьївського районного суду №2-305/2009 з позивача - [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Всі ці роки [PERSON] , сплачував аліменти стабільно, які щомісячно стягуються з його заробітної плати, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. У теперішній час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та у них є син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Таким чином на його утриманні на даний час знаходяться неповнолітній син та дочка, а також дружина, яка на даний час не працює та доглядає за дочкою та сином. Крім того, сину [PERSON] поставлено діагноз бронхіальна астма, що підтверджується довідкою КНП «Ананьївський ЦПМОД» Ананьївської міської ради та випискою з Одеської обласної дитячої лікарні. Його заробітку ледь вистачає на їжу, предмети першої необхідності, оплату комунальних послуг та лікування сина, якому майже не щодня потрібні ліки, а кожні три місяці він проходить курс лікування. Дохід [PERSON] , це лише його заробітна плата, яку він не приховує і сплачує всі податки державі. На сьогоднішній день, враховуючи його склад сім`ї та його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів. Він не заперечує проти сплати аліментів на утримання свого сина [PERSON] , однак не в зазначеному розмірі, оскільки необхідно лікувати іншого сина [PERSON] , утримувати дочку та дружину, тому просить суд зменшити розмір аліментів та стягувати з нього - [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.01.2023 року провадження по справі було відкрито в спрощеному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~25 січня 2023 року відповідач по справі [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. У судовому засіданні позивач [PERSON] , на своїх позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Представниквідповідача [PERSON] , адвокат Жмурко Світлана Леонідівна у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позивач є працездатною особою та може заробляти кошти, а розмір стягнутих аліментів з позивача на дитину відповідає грошовій сумі в прив`язці до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Присуджених коштів за судовим рішенням не вистачає, а на її переконання позивач від цього самоусувається. Крім того, позивач працює та має регулярний немаленький дохід. Його нинішня дружина також працює в Ананьївській ЦРЛ та отримує заробітну плату. Вислухавши пояснення\~позивача \~ [PERSON] \~та представникавідповідача [PERSON] , адвоката Жмурко Світлани Леонідівни, дослідивши надані ними документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю виходячи з наступних міркувань. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.08.2010 року серія [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано прізвище дружини змінено на [PERSON] . У відповідності до\~ст. 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У відповідності до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Рішенням Ананьївського районного суду №2-305/2009 з [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суду, набрало законної сили, було ухвалено у недалекому часі та на засадах змагальності, диспозитивності з урахуванням всіх необхідних обставин було у законний спосіб присуджено аліменти. У відповідності до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Під зміною матеріального стану сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового стану платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Також у п. 23 Пленум Верховного Суду України у\~постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У розумінні\~статті 81 ЦПК України\~та наведеної вище норми\~СК України\~мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до\~ст. 273 СК України\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. У\~ст.\~192\~СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних для цього обставин. Так, позивач зазначає, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки він має другий шлюб, який підтверджується свідоцтво про шлюб [PERSON] . Серія [NUMBER] ( а.с. 13 ), свідоцтвами про народження дітей ( а.с. 10, 11, 12 ), випискою із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] ( а.с. 15 ), копією Виписки із історії хвороби [PERSON] ( а.с. 16 ), він самостійно оплачує житлово-комунальні послуги, купує продукти харчування та несе інші побутові витрати. Таке обґрунтування сторони позивача жодним чином не може розглядатися судом, як підстава для зменшення розміру аліментів, оскільки такі обставини вже існували на час ухвалення первинного рішення суду. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і, що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд із урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України. Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, офіційно працює та отримує заробітну плату, нинішня дружина позивача також працює та отримує дохід, позивач в судовому засіданні пояснив, що з позовом до суду звернувся за проханням нинішньої дружини, а не його особисте бажання, будь-яких інших належних та допустимих доказів, крім довідки про доходи, не надав, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру; також розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого законодавства, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Суд прийшов до висновку, що ні позивачем у письмовому зверненні до суду із доданими документами, а ні ним самим під час розгляду справи не наведено суду жодних вагомих підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема зміни матеріального стану ( як вбачається з матеріалів справи матеріальний стан позивача навіть покращився), погіршення або поліпшення здоров`я, обставини, які слугували при визначенні розміру аліментів, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, особою не оскаржувались і на даний час жодним чином не змінились, беручи до уваги вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями учасників судового розгляду, суд прийшов до переконання, що існують всі законні підстави для відмови у задоволенні позову про зміну розміру аліментів на підставі\~ст. 192 СК України.

Outcome: dismissed