Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. В обгрунтування доводів зазначає, що син [PERSON] є повнолітнім,\~з 15.09.2022\~року навчається\~на першому\~курсі денної\~форми навчання\~за спеціальністю\~081\~"Право"у Державному вищому навчальному закладі "Ужгородський національний університет. Термін навчання 4 роки по червень 2026 року. Вказує, що син навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, перебуває на повному утриманні батька. Вимоги мотивує тим, що відповідач (як батько) не має можливості повністю надавати матеріальну допомогу на навчання сина, є особою з інвалідністю з дитинства, отримує пенсію. Відповідач є мамою дитини, повинна також допомагати сину, отримує пенсію, а тому\~позивач просить\~суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на час навчання сина, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання до 30.06.2026 року. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.01.2023 року суддя залишив заяву без руху через порушення\~позивачем вимог ч. 3 ст. 199 СК України. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.02.2023 року суд відмовив у задоволенні заяви [PERSON] \~про відвід\~суддіЖиганської Н.М. від розгляду цивільної справи №306/144/23. Вирішення питання про відвід головуючому судді Жиганської Н.М. від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання передано судді, який визначається у порядку встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України. Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 15.02.2023 року (суддя Уліганинець П.І.) - у задоволенні заяви [PERSON] \~про відвід\~суддіСвалявського районного суду Закарпатської області Жиганської Н.М. у цивільній справі №306/144/23 - відмовлено. Суд своєю ухвалою від 15.02.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив судовий розгляд справи без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№ 461). Відповідач подала до суду до суду відзив (вх.№ 2402 від 23.03.2023 року), у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування заперечень зазначає, що не має можливості надавати допомоги сину, оскільки є непрацездатною особою, є людиною пенсійного віку, є особою з інвалідністю 3 групи довічно, отримує лише пенсію по інвалідності. Зазначає, що аліменти на утримання сина до його повноліття платила своєчасно. Вимоги мотивує тим, що постійне лікування вимагає значних коштів, а тому відповідач не має такого заробітку, який дозволив би утримувати повнолітнього сина [PERSON] . Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 201 СК України - застосування норм Сімейного Кодексу України до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 10 від 13.01.2005 року) - батьками дитини є [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач). [PERSON] , [INFO] має повних 18 (вісімнадцять) років і є повнолітнім. Згідно довідки 2182/16-15 від 15.09.2022 року, договору про навчання від 15.09.2022 року - [PERSON] , [INFO] є студентом першого курсу денного відділення Державного навчального закладу "Ужгородський національний університет" IV рівня акредитації за освітньою програмою "Право" за спеціальністю 081 "Право" (термін навчання по 30 червня 2026 року). Навчається на платній контрактній основі (договір про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб від 15.09.2022 року), вартість навчання за навчальний рік становить 25500 грн. Стипендії дитина не отримує. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до\~ч. 2\~ст. 182\~СК України\~-\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд враховує, що аліменти є власністю дитини, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Бере до уваги потреби дитини в коштах на навчання, харчування, придбання підручників, канцелярії (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 24.02.2016 року, справа № 6-1296цс15: "при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження"). Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). З матеріалів, доданих відповідачем, до справи суд встановив, що [PERSON] не працює, заробітної плати не отримує. Є особою з інвалідністю, особою пенсійного віку, яка отримує пенсію по інвалідності, потребує грошових коштів на лікування та проживання. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини та норми\~ч.3\~ст.\~11\~розділу III Закону України\~Про охорону\~дитинства, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України\~-\~під час\~ухвалення рішення\~суд вирішує,\~чи мали\~місце обставини,\~якими обґрунтовувалися\~вимоги та\~заперечення,\~та якими\~доказами вони\~підтверджуються;\~чи є\~інші фактичні\~дані,\~які мають\~значення для\~вирішення справи;\~докази на\~їх підтвердження;\~ ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши достовірність та належність наявних у справі доказів, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини та те, що обов`язок\~по утриманню\~дитини покладається\~на обох\~батьків,\~приймаючи до\~уваги стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів [PERSON] \~(у\~відповідності до\~ст.\~182\~СК України,\~що в\~цілому є\~недостатнім для\~утримання повнолітнього\~сина,\~однак з\~урахуванням того,\~що батько\~дитини також\~є особою\~з інвалідністю), суд\~доходить висновку,\~що позов\~необхідно задовольнити\~частково,\~ а\~саме визначити\~розмір аліментів\~на утримання\~дитини [PERSON] ,\~який продовжує\~навчання у\~розмірі 1/4\~частки всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача,починаючи стягнення з 19.01.2023 року і до закінчення навчання по 30.06.2026 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Поскільки вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1073,60 грн., які діють з 01.01.2023 року на день постановлення рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: partial