Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Процедура (рух справи): У жовтні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд її дитини за кордон на період літніх канікул без згоди батька. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позиція позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем народила сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем розірвано рішення суду від 17 червня 2021 року. Після розлучення дитина зареєстрована і проживає з відповідачем. З 25 листопада 2021 року позивачка проживає зі своїм чоловіком у [ADDRESS]. В заяві про зменшення позовних вимог позивачка просить суд: - надати дозвіл [PERSON] на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон України до Французької Республіки на ім'я її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , без нотаріальної згоди (дозволу) його батька, [PERSON] ; - надати неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , дозвіл на виїзд за кордон України до Французької Республіки в супроводі його матері [PERSON] , без нотаріальної згоди (дозволу) та супроводу батька - [PERSON] , в період літніх канікул з 31 травня 2023 року по 31 серпня 2023 року включно. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надала суду копії доказів: - копію паспорта та РНОКПП; - копію свідоцтва про народження [PERSON] ; - копію рішення суду про розірвання шлюбу з відповідачем від 17 червня 2021 року; - копію свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] ; - копію довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] ; - копію свідоцтва про проживання від 11 серпня 2022 року. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач позов визнав частково, про що надав судувідзив та письмову заяву. Зазначав, що надає дозвіл на виїзд сина за кордон до матері до Франції з 01 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року. Період виїзду обумовлює необхідністю завершення навчання у школі та необхідністю подання документів, підготовкою та участю у здачі іспитів у Світловодський технікум. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити частково, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Від шлюбу сторони [PERSON] та [PERSON] мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Світловодського міськрайонного суду 17 червня 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розлучення за домовленістю сторін їх син [PERSON] проживає з відповідачем, [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , та навчається у Світловодській загальноосвітній школі №7. Позивачка, [PERSON] 12 жовтня 2021 року уклала шлюб з громадянином Французької Республіки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 жовтня 2021 року, актовий запис №2001. З 25 листопада 2021 року позивачка, [PERSON] проживає в будинку [PERSON] з останнім в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом від 11 серпня 2022 року. Відповідач, [PERSON] , не заперечує в наданні дозволу своєму синові [PERSON] на виїзд до матері, [PERSON] у Францію у період літніх канікул, проте, просить врахувати, що його син у 2023 році завершує навчання у 9-му класі СЗШ №7, та планує вступати навчатися до Світловодського політехнічного фахового коледжу. Оскільки навчання у СЗШ №7 завершується у червні 2023 року, у липні 2023 року заплановані підготовчі курси для вступу у коледж, а також іспити і подання документів, з врахуванням вказаного, просив визначити строк виїзду сина за кордон до матері до Франції з 01 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнаються. Оцінка суду: Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має зростати у піклуванні батьків або інших відповідальних осіб, якщо батьки не можуть чи не бажають забезпечити піклування за дитиною. Відповідно до ч.2 ст.3 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такій захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Україна є державою - учасником - підписантом даної декларації, а тому в державі мають застосовуватися всі положення щодо захисту прав дітей в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.7-10 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, тощо. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. В силу статі 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 1 статті 152 СК України встановлено право дитини на належне батьківське виховання, яке забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, тощо. Згідно статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, тощо. Згідно ч.3 статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до положень статей 1-4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. Порядок в`їзду до іноземної держави регулюється законодавством іноземної держави. Документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Висновок суду: Чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. Надання судом дозволу на майбутнє на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків без визначення при цьому конкретного часу та місця перебування суперечить положенням чинного законодавства. Дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретну визначену поїздку із конкретно визначеним періодом перебування за кордоном. Суд вважає доведеними обставини на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог, діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , для забезпечення повного гармонійного, духовного, морального і фізичного його розвитку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, та надати неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , дозвіл на виїзд за кордон України до Французької Республіки в супроводі його матері [PERSON] , без нотаріальної згоди (дозволу) та супроводу батька - [PERSON] , в період з 15 липня 2023 року до 27 серпня 2023 року, для чого надати дозвіл [PERSON] на оформлення документів для виїзду за кордон України до Французької Республіки її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в період з 15 липня 2023 року до 27 серпня 2023 року, без нотаріальної згоди (дозволу) та супроводу батька - [PERSON] . На переконання суду час перебування дитини за кордоном у період з 15 липня 2023 року до 27 серпня 2023 року дозволить дитині також, як завершити навчання у 9-му класі в ЗСШ №7, так і підготовитися та прийняти участь у вступній компанії до обраного дитиною коледжу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial