Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 2015 року виконавчим комітетом Горківською сільскої ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 42. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Разом з тим, позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через те що в низ різні погляди на життя, а також на вирішення питань, і вже тривалий час в них немає спільних інтересів. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач також надала суду письмову заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис про шлюб № 42 від 20 листопада 2015 року виконавчим комітетом Горківською сільскої ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved