Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони перебували у шлюбі, є батьками малолітньої сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. Окрім того, позивач стверджувала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, сама потребує матеріальної допомоги колишнього чоловіка. Враховуючи викладене, позивач просила суд : - стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 15 465,70 грн. щомісячно, починаючи з 24.12.2021 року - стягнути аліменти на її утримання до досягнення сином трьох років в розмірі 10 310,60 грн. щомісячно, починаючи з 24.12.2021 року Позивач в процесі розгляду справи позовну заяву підтримала. Відповідач скористався процесуальним правом надання відзиву, позов визнав частково. Так, відповідач не заперечував проти виконання обов`язку батька по утриманню сина в розмірі 2272 грн. щомісячно. В решті просив в позові відмовити, врахувавши, що він не працює, стабільного заробітку не має, утримує малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , її матір та своїх батьків похилого віку. Дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.06.2020 року перебували\~у шлюбі,\~який зареєстрований\~Херсонським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~головного територіального\~управління юстиції\~в Херсонській\~області,\~актовий запис\~№ 586,\~свідоцтво серії [NUMBER] . Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 1.03.2023\~року (справа\~№ 521/19843/22) шлюб між сторонами розірваний. Рішення суду набрало законної сили 3.04.2023 року (відомості ЄДРСР). Сторони є батьками\~\~ [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , актовий запис № 472. На час вирішення спору дитина проживає із матір`ю, знаходиться на її вихованні. Вищевказані обставини відповідачем в процесі розгляду справи не оспорювались. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Зазначене узгоджується із ст. 180 Сімейного Кодексу України, за якою батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право обрання способу стягнення аліментів належить позивачу. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитини не має. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Визначаючи розмір позовних вимог позивач стверджувала, що відповідач має стабільно високий дохід, оскільки працює моряком. На підтвердження майнового стану відповідача позивачем надані суду: -посвідка моряка відповідача -протокол № 0078/2019/09С від 13.09.2019 року та висновок державної кваліфікаційної щодо підтвердження кваліфікації та присвоєння звання штурмана відповідачу, що діє до 13.03.2024 року) -сертифікат\~компетенції моряка № 14963/2016/11 -свідоцтво про підвищення кваліфікації відповідачем 12СС/014487 від 18.08.2016 року -диплом № 14963/2016/11 та підтвердження до диплома відповідача -сертифікат\~12СС\~014487\~відповідача -відомості по прибутку відповідача за період з 31.12.2016 року -31.03.2017 року -трудовий договір моряка від 06.12.2016 року Разом із\~тим,\~за довідкою переселенця УСЗН Шевченковського р-ну у м.Полтава № 1603-7501264751 від 03.09.2022 року відповідач на час вирішення спору не працює, отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (актовий запис 1053) відповідач має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Докази її утримання, стану здоров`я відповідача, який перешкоджає роботі за фахом моряка, утримання відповідачем матері своєї доньки [PERSON] , з якою останній у шлюбі не перебуває та своїх батьків похилого віку відповідачем в процесі розгляду справи суду не надані. У центрі зайнятості в порядку Закону України «Про зайнятість населення» відповідач статус безробітного не отримував. Так, на час вирішення спору позивач є працездатним, здоровим, юридично діяльності моряка за фахом не припинив. Доказів, які б перешкоджають відповідачу у виконанні свого обов`язку по утриманню сина відповідачем суду не надано. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що обидва батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. Так, при визначені розміру аліментів суд враховує вищевстановлені судом обставини, вимоги статті 182 СК України, Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, ППВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум для дитини до трьох років становить 2272 грн. За відомостями Міністерства Фінансів України розмір середньої заробітної плати в Полтавській області на 2022 рік складає\~13\~412 грн. Відповідачем в досудовому порядку сплачені аліменти на утримання дитини по квитанціях: -№ р24ар24в4217966С0945 від 16.03.2022 року, березень 2022 року - 155,19 евро. -№ р24ар24а2156962211с1066 від 12.04.2022 року, квітень 2022 року - 157,09 евро. -№ р24ар24а2241214744С8604 від 11.05.2022 року, травень 2022 року - 161,96 евро. -№24ар24а35776938d966841 від 10.07.2022 року, липень 2022 року - 5000 грн. -№ р24ар24а152375026d3692 від 13.08.2022 року, серпень 2022 року - 133,34 евро. -№ р24ар24а284138556d79300 від 19.09.2022 року, вересень 2022 року - 137,33 евро. -№ р24ар24а359523626d47615 від 10.10.2022 року, жовтень 2022 року - 140,45 евро. -№ р24ар24а525159129d56656 від 24.11.2022 року, листопад 2022 року - 5000 грн. -№ р24ар24а61679538d34499 від 18.12.2022 року, грудень 2022 року - 5000 грн. -№ р24ар24а701457372d81042 від 10.01.2023 року, січень 2023 року - 5000 грн. Статтею 78 СК України передбачено право на утримання після розірвання шлюбу. Так, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу, якщо: - вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу -коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу -якщо на момент розірвання шлюбу жінці, чоловікові до досягнення встановленого законом пенсійного віку залишилося не більш як п`ять років, вона, він матимуть право на утримання після досягнення цього пенсійного віку за умови, що у шлюбі вони спільно проживали не менш як десять років. -якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, коли він є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Право на аліменти у колишньої дружини чи у колишнього чоловіка може виникнути незалежно від того, за чиєю ініціативою (позовом) було розірвано шлюб. Так, в шлюбі та на час вирішення спору позивач виховувала та виховує малолітню дитину, в зв`язку із чим не працює, потребує матеріальної допомоги. Встановлене відповідачем не спростовано. Враховуючи вищевстановлені\~судом обставини\~справи та сплачені відповідачем в добровільному порядку аліменти, які свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти на сина в розмірі більшому, встановленого державою як мінімальний та надавати допомогу колишній дружині, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання відповідачем свого сина в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 2272 грн. та 2684 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб) аліментів матеріальної допомоги колишній дружині. Судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України в дохід держави.

Outcome: partial