Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

У листопаді 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 1819724 від 20.03.2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] у розмірі 13 271,32 грн. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 20.03.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 1819724. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.1 даного договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (відсотки) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 1819724 від 20.03.2021 року, в сумі 13 271,32 гривень, з яких: - 6 000,00 гривень - основна сума заборгованості; - 7 271,32 гривень - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначену суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 34). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням у якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.03.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1819724, у відповідності до якого позикодавець зобов`язується передати у власність позичальника грошові кошти у розмірі 6 000,00 гривень на строк 64 дні, шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (відсотки) від суми позики у розмірі 1,6 % на день. Орієнтована загальна вартість позики становить - 10 271,32 гривень (а.с. 6). Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконав, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, за період з 16.08.2021 по 30.09.2022 р.р. виникла заборгованість у розмірі 13 271,32 гривень, з яких: 6 000,00 гривень - основна сума заборгованості; 7 271,32 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 18). 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 12-13). Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 271,32 гривень (а.с. 16). До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання, що основна сума заборгованості у розмірі 6 000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом суд вважає за необхідне розрахувати самостійно, виходячи з наступного. Так, згідно Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться наступним чином: - сума позики - 6 000,00 гривень; - строк на який надається позика -64 дні; - відсотки від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, в межах строку позики - 1,6 %. Таким чином, відповідач повинен був сплатити за 64 дні користування позикою з відсотковою ставкою 1,6 % від суми позики, що за підрахунками суду становить 6 144,00 гривень ((6 000,00 : 100) х 1,6 х 64 = 6 144,00) За частиною першою статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом за весь час прострочення, визначений позивачем у позові, суд звертає увагу на наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Як зазначав суд вище, договір про надання позики від 20.03.2021 року був укладений сторонами на 64 дні і в цьому договорі зазначено дату повернення позики - не пізніше 22.05.2021 року включно, а тому підстав для стягнення процентів за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування немає. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 2 481,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1). Оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу сплачений ним судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2 270,25 грн. (12 144,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 2 481,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 13 271,32 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення). На підставі викладеного,

Outcome: partial