Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначало, що 12.02.2015 у м. Києві по вул. Урицького, 33 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі двох транспортних засобів: автомобіля «Шкода», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шкода», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить [PERSON] . Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2015 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами не була застрахована, потерпіла особа звернулась до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 39 230 грн. 85 коп. відповідно до платіжного доручення № 2609 від 21.05.2015 та 1 080 грн. 00 коп. за послуги аварійного комісара відповідно до платіжного доручення № 9951 від 16.03.2015. Посилаючись на те, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншим особам, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність [PERSON] не була застрахована, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ 40 310 грн. 85 коп., що складається з наступного: 39 230 грн. 85 коп. на відшкодування шкоди в порядку регресу, 1 080 грн. заборгованості за послуги аварійного комісара, та судовий збір у розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 12.02.2015 [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак [NUMBER] , по вул. Урицького (Липківського), 33 у м. Києві, під час зміни напряму руху, перестроюванні, не переконався в безпеці маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР України (а.с. 5-6). Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2015 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] , (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. 16.02.2015 [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8-9). 21.04.2015 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 10). Відповідно до наказу МТСБУ від 20.05.2015 № 2609 визначено до сплати [PERSON] 39 230 грн. 85 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 26). На підтвердження сплати зазначеної суми надано платіжне доручення № 2609 від 21.05.2015 (а.с. 28). Відповідно до п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] і він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач відшкодував потерпілій особі шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку, що позов МТСБУ є обґрунтованим та підлягає задоволенню в частині відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 39 230 грн. 85 коп. До того ж, МТСБУ у позові просить стягнути з відповідача на його користь витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1 080 грн. (а.с. 29). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оскільки ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» не передбачено відшкодування витрат на послуги аварійного комісара, правових підстав для задоволення позову в цій частині немає. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1 762 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial