Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач ТОВ "Будинок Комфорту" звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] було укладено договір № 1144200312018 оренди майна з правом викупу. Пунктом 3.1. розділу 3 Договору встановлено, що Орендодавець зобов`язується передати Орендарю Об`єкт оренди протягом п`яти робочих днів з дати підписання цього Договору. Передача Об`єкта оренди Орендодавцем та приймання Орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі. за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі Об`єкта оренди у користування (п. 3.2. розділу 3 Договору). На виконання вищевказаних умов Договору та додатків до нього, між позивачем та відповідачем було укладено Акт № 1144200312018 приймання-передачі товару від 12.03.2020р. до Договору № 1144200312018 оренди майна з правом викупу від 12.03.2020 р. Відповідно до умов Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв об`єкт оренди, а саме : Note/13"-14"HP Probook 440 G5(3QM68EA) на загальну вартість 49482 грн. 00 коп. Таким чином, 12.03.2020 р. [PERSON] фактично отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» у строкове володіння та користування наступне Об`єкт оренди. Тобто, Позивач, передавши майно відповідачу, фактично виконав умови Договору. Станом на сьогоднішній день, починаючи з 12.03.2020 р. і по теперішній час Орендар не виконує належним чином умови Договору, а саме не сплачує орендні платежі й самовільно продовжує користуватися Об`єктом оренди, всупереч Договору. 01.08.2021 р. позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про розірвання Договору №1144200312018 оренди майна з правом викупу від 12.03.2020 року, повернення Об`єкту оренди та сплати орендних платежів, проте відповідач ухиляється від виконання вказаної заяви-вимоги та своїх зобов`язань за Договором, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.19). Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Суд встановив, що 12 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] було укладено договір № 1144200312018 оренди майна з правом викупу. Судом встановлено, що Пунктом 3.1. розділу 3 Договору встановлено, що Орендодавець зобов`язується передати Орендарю Об`єкт оренди протягом п`яти робочих днів з дати підписання цього Договору. Судом встановлено, що передача Об`єкта оренди Орендодавцем та приймання Орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі. за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі Об`єкта оренди у користування (п. 3.2. розділу 3 Договору). Судом встановлено, що на виконання вищевказаних умов Договору та додатків до нього, між позивачем та відповідачем було укладено Акт № 1144200312018 приймання-передачі товару від 12.03.2020р. до Договору № 1144200312018 оренди майна з правом викупу від 12.03.2020 р. Судом встановлено, що відповідно до умов Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв об`єкт оренди, а саме : Note/13"-14"HP Probook 440 G5(3QM68EA) на загальну вартість 49482 грн. 00 коп. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. ГІравочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 319, 321 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Статтею 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою ст. 764 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового оборогу (ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 5.1. розділу 5 Договору, сплата Орендної плати здійснюється Орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого Сторонами у Додатку до цього Договору. Орендар сплачує Орендну плату в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів безготівковим платежем на рахунок Орендодавця, вказаний у Договорі (п. 5.3. розділу 5 Договору). Згідно п.п. (і) п. 6.1.2. розділу 6 Договору, Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, якщо Орендар користується Об`єктом оренди всупереч умов цього Договору або призначенню Об`єкта оренди. Згідно до п. 8.1. розділу 8 Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця штраф у сумі 75,00 (сімдесят п`ять) гривень за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми оренди за цим Договором (п. 8.4. розділу 8 Договору). Відповідно до п. 8.5. розділу 8 Договору, у разі нездійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з моменту останнього платежу або укладання Договору (залежно від того, що настане раніше), Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, повідомивши Орендаря за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до фактичної дані такого розірвання. У такому разі Орендар має право вимагати сплати вже нарахованої Орендної плати та додаткової сплати штрафу Орендарем у розмірі 50% від вартості Об`єкта оренди, визначеною відповідно до п. 1.3. цього Договору. Згідно п. 8.7. розділу 1 Договору, у випадках, визначених у п. 6.1.2. цього Договору, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання Договору за 15 днів до фактичної дати такого розірвання. В такому випадку нарахування орендної плати не здійснюється та Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату за весь період фактичного використання Об`єкта оренди з урахунням п. 5.2. цього Договору та викупити Об`єкт оренди. Відповідач отримав від позивача на умовах оренди у строкове володіння та користування майно, при цьому, відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно, до 12 числа кожного місяця протягом18 місяців з дня укладання Договору, здійснювати виплату орендної плати у сумі 2749,00 грн. Водночас з цим, відповідач, станом на теперішній час, не виконує свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 148446,00 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 610, п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У ст. 625 ЦК України вказано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час його прострочення. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ТОВ "Будинок комфорту" підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2481,00 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved