Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Позивач зазначила, що є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] . Право власності на 1/2 частку даного житлового будинку отримала після смерті [INFO] її батька [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4237 та державної реєстра\-ції права власності за нею на дане нерухоме майно, проведеної 22.11.2019 14:42:57 тим же прива\-тним нотаріусом, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189927504 від 22.11.2019. Житловий будинок з наступними надвірними спорудами: - літ "А" - житловий будинок, цегляний, загальною площею - 38,0 кв.м., житловою площею - 37,8 кв.м., навіс літ. "Б", огорожа 1-3. Вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, гос\-подарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0696 га, кадастровий №3222410300:01:003:0057, за тою ж адресою. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4239 та державної реєстра\-ції права власності на дане нерухоме майно, проведеної 22.11.2019 15:32:12 тим же прива\-тним нотаріусом, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189924434 від 22.11.2019, позивач набула право власності на 1/2 частку даної земельної ділянки. Попередній власник вищезазначеного житлового будинку [PERSON] , який помер [INFO] , набув на нього права власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Києво-Свято\-шинською районною державною нотаріальною конторою 10.10.2006 року за реєстровим №1-2303. Вищезазначена земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №042880, виданого 14 лютого 2008 року управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2006 року №1-2305. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010832900054. Позивач зазначила, що власником іншої 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є відповідач за даним позовом [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №200596101 від 17.02.2020 року. Згідно даної інформаційної довідки [PERSON] стала власником 1/2 частки даного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4231, а державна реєстрація цього права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.11.2019 14:42:57. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №202907096 від 04.03.2020 року відповідач [PERSON] є власником 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4233, а державна реєстрація цього права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.11.2019 14:42:57. Враховуючи викладене, позивач зазначає, що у спільній частковій власності позивача та відповідача знаходиться житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] і який згідно технічного паспорту КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" станом на 16.11.2017р. складається з кухні - 1.1, площею 19,6 кв. м., санвузла - 1.2, площею 13,0 кв.м., житлової - 1.3, площею 16,2 кв. м., житлової - 1.4, площею 10,4 кв. м., житлової - 1.5, площею 11,2 кв. м., самочинно збудованої прибудови літ. а1, з приміщеннями - 1-1, площею 19,6 кв.м., - 1.2, площею 13,0 кв.м., Ганок, Погріб під будівлею під а1, навіс літ. "Б", Хвіртка [ADDRESS] . Позивач пояснює, що після набуття нею права власності на вищезазначені 1/2 частин житлового буди\-нку та земельну ділянку, при проведенні візуального обстеження даного житлового будинку було встановлено, що його фізичний (аварійний) та антисанітарний стан не дозволяє в ньому проживати їй та членам її сім`ї, в зв`язку із загрозою для життя та здоров`я. Про непридатний фізичний стан житлового будинку та його приміщень зазначено і в Звіті про оцінку даного житлового будинку від 19.02.2020р. (пункти 30, 31 Характеристики об`єкта оцінки). Здійснювати капітальний ремонт даного житлового будинку немає сенсу в зв`язку з його непридатним станом. Крім того, інший співвласник цього житлового будинку, відповідач за даним позовом, також не бажає нести витрати на його ремонт. Тому, на сімейній раді її сім`ї прийнято рішення, що є єдиний варіант у даній ситуації, це знести даний житловий будинок та побудувати новий, для подальшого в ньому проживання. Однак, такий варіант відповідача також не влаштовує. В зв`язку з неможливістю спільного проживання її сім`ї та відповідача у цьому житловому будинку із-за вищезазначених причин, позивачем було запропоновано відповідачу продати їй належні їй частини житлового будинку та земельної ділянки, на що вона не погоджується. Така позиція відповідача не дає можливості належним чином користуватися її часткою власності нерухомого майна, тому позивач вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач послалася на ч. 1 ст. 365 ЦК України, згідно якої право особи на частку у спіль\-ному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є немож\-ливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвлас\-ника та членам його сім`ї. Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду Укра\-їни від 02 липня 2014 року справа № 6-68цс14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/39783878), зі змісту ч. 1 ст. 365 ЦК України випли\-ває, що припинення права особи на частку в спільному майні допуска\-ється за наявності будь-якого з передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвла\-сника та членам його сім`ї. В даному випадку, як зазначає позивач, спільне володіння і користування майном (житло\-вим будинком) є неможливим (п.3 ч. 1 ст. 365 ЦК України) з вищезазначених причин, а припинення права відповідача на частку у спірному житловому будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, так як відповідач в даному житловому будинку не проживає, зареєстрована та проживає в квартирі в м. Києві. В даному випадку, як вважає позивач, наявні підстави зазначені в ч. 1 ст. 365 ЦК України, за якими право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рі\-шенням суду на підставі позову інших співвласників. Відповідно до вимог ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право зверну\-тися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Позивач зазначає, що в даному випадку ефективним способом захисту її майнових та житлових прав є припинення права відповідача на частки в спільному майні - житло\-вого будинку та земельної ділянки і визнання за нею права власності на ці частки. Це надасть їй можливість побудувати на місці старого новий житловий будинок та забезпечити постійне та безпечне в ньому проживання її сім`ї. Таке припинення права власності зі сплатою компенсації не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім`ї, так як ні відповідач, ні члени її сім`ї не проживають у спірному будинку і ніколи не проживали. Відповідач має своє житло, постійно проживає в квартирі за адресою своєї реєстрації в [ADDRESS] . Внаслідок припинення права власності відповідача на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку та відповідно визнання права власності на дану частку нерухомого майна за позивачем, підлягає припиненню і право власності відповідача на 1/2 частку земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок, з наступним визнанням права власності за позивачем. За нормою частини першої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Також відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Позивач посилається, що відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вар\-тості цієї частки на депозитний рахунок суду. Втручання у право власності може бути виправдним згідно з ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і буде відпо\-відати усталеній прецедентній практиці ЄСПЛ (рішення від 23 вересня 1982 р. в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 р. в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства), якщо воно здійснено: 1) з метою урегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); 2) на під\-ставі закону; 3) з дотриманням вимог співмірності і пропорційності. Позивач зазначає, що вартість спірних житлового будинку та земельної ділянки, в тому числі 1/2 їх часток, визначена у звітах про оцінку майна оцінювачем ТОВ "КОМПЛЕКТ ЕКСПЕРТ" від 19.02.2020р. Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: житлового будинку загальною площею 38,0 кв. м., житловою площею 37,8 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість даного житлового будинку складає 202 460,96 грн., а ринкова вартість 1/2 частки складає 101 230,48 грн. Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість даної земельної ділянки складає 103 082,05 грн., а ринкова вартість її 1/2 частки складає 51 541,03 грн. Позивач послалася, що відповідно до загальної вартості 1/2 часток житлового будинку та земельної ділянки, які належать відповідачу, нею внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 152771,51 грн., які підлягають сплаті [PERSON] в рахунок компенсації у разі припинення судом її права власності на зазначене нерухоме майно та визнання права власності за позивачем. На підставі викладеного позивач просить суд: 1. Припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . 2. Визнати право власності за мною, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . 3. Припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 4. Визнати право власності за мною, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 5. Виплатити [PERSON] грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку Києво-Свя\-тошинського районного суду в сумі 152771,51 грн. у якості компенсації за на\-лежну їй 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2020 рокувідкрите провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Відповідач подала до суду відзив на позов, в якому просила в задоволенні позову відмовити, з посиланням на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що вищевказане домоволодіння є неподільним або не може бути виділене в натурі, так як висновку експерта суду надано не було і позивачем не доведено факт неможливості спільного володіння і користування майном. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2021 року по справі була призначена судова експертиза, виконання якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська 6), та провадження у справі було зупинено. До суду надійшла письмова заява від [PERSON] - представника відповідача [PERSON] за довіреністю від 22.03.2023р., посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник А.І., та зареєстрована в реєстрі за №№170, 171, якою він уповноважений на визнання позову від імені довірительки, в якій він визнає позов (позовні вимоги) [PERSON] до [PERSON] про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності. В зв`язку з цим, з Київського науково - дослідного інституту судових експертиз були витребувані матеріали даної цивільної справи без виконання призначеної судом експертизи. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року провадження у даній цивільній справі відновлено та призначено судове засідання на 12.04.2023 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права особи на частку у спільному майні та визнання права власності - визнав. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4237 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189927504 від 22.11.2019 позивач є власником 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] з надвірними спорудами: - літ "А" - житловий будинок, цегляний, загальною площею - 38,0 кв.м., житловою площею - 37,8 кв.м., навіс літ. "Б", огорожа 1-3. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4239 та державної реєстра\-ції права власності на дане нерухоме майно, проведеної 22.11.2019 15:32:12 тим же прива\-тним нотаріусом, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №189924434 від 22.11.2019, позивач набула право власності на 1/2 частку земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, гос\-подарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0696 га, кадастровий №3222410300:01:003:0057, розташовану по [ADDRESS] . Судом встановлено, що власником іншої 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №200596101 від 17.02.2020 року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №202907096 від 04.03.2020 року відповідач [PERSON] є власником 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.11.2019 року приватним нотаріусом Києво-Свято\-шинського районного нотаріального округу Київської області Біккінеєвою І.А., зареєстрованого в реєстрі за №4233, а державна реєстрація цього права власності за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена 22.11.2019 14:42:57. Отже, у спільній частковій власності позивача та відповідача знаходиться житловий будинок, з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] і який згідно технічного паспорту КП "БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області" станом на 16.11.2017р. складається з кухні - 1.1, площею 19,6 кв. м., санвузла - 1.2, площею 13,0 кв.м., житлової - 1.3, площею 16,2 кв. м., житлової - 1.4, площею 10,4 кв. м., житлової - 1.5, площею 11,2 кв. м., самочинно збудованої прибудови літ. а1, з приміщеннями - 1-1, площею 19,6 кв.м., - 1.2, площею 13,0 кв.м., Ганок, Погріб під будівлею під а1, навіс літ. "Б", Хвіртка №1, Ворота №2, Огорожа №3. У Звіті про оцінку даного житлового будинку від 19.02.2020р. (пункти 30, 31 Характеристики об`єкта оцінки) зазначено про непридатний фізичний стан житлового будинку та його приміщень. Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: житлового будинку загальною площею 38,0 кв. м., житловою площею 37,8 кв. м., з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість даного житлового будинку складає 202 460,96 грн., а ринкова вартість 1/2 частки складає 101 230,48 грн. Згідно звіту про оцінку майна від 19.02.2020р.: земельної ділянки кадастровий номер 3222410300:01:033:0057, загальною площею 0,0696 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість даної земельної ділянки складає 103 082,05 грн., а ринкова вартість її 1/2 частки складає 51 541,03 грн. Згідно квитанції Приватбанку від 13.03.2020р. №0.0.1646989758.1 позивачем на депозитний рахунок Києво-Святошинського районного суду Київської області, м. Київ (р/р [NUMBER] , код ЄДРПОУ 26268119) внесено грошові кошти в сумі 152771,51 грн., які, як зазначила позивач в позові, підлягають сплаті [PERSON] в рахунок компенсації у разі припинення судом її права власності на зазначене нерухоме майно та визнання права власності за позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спіль\-ному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є немож\-ливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвлас\-ника та членам його сім`ї. Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду Укра\-їни від 02 липня 2014 року справа № 6-68цс14 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/39783878), зі змісту ч. 1 ст. 365 ЦК України випли\-ває, що припинення права особи на частку в спільному майні допуска\-ється за наявності будь-якого з передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвла\-сника та членам його сім`ї. В даному випадку спільне володіння і користування майном (житло\-вим будинком) є неможливим (п.3 ч. 1 ст. 365 ЦК України) з вищезазначених причин, а припинення права відповідача на частку у спірному житловому будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, так як відповідач в даному житловому будинку не проживає, зареєстрована та проживає в квартирі в м. Києві. Отже, в даному випадку наявні підстави зазначені в ч. 1 ст. 365 ЦК України, за якими право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рі\-шенням суду на підставі позову інших співвласників. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визна\-чається з урахуванням інтересів усіх співвласників. Згідно ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України, та ст.386 ЦК України захист права власності забезпечується державою. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ні\-хто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здій\-сненні. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особи\-стого проживання і проживання членів їх сімей. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ч.1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спіль\-ної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усу\-нення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право зверну\-тися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Отже, вищезазначені правові норми свідчать про те, що законом надана можливість припинення судом права співвласника на частку у спільному майні та визнання права власності на таку частку за іншим співвласником, при врахуванні та дотриманні певних, встановлених законом умов. Судом встановлено, що у даній справі встановлені законом вищезазначені умови позивачем дотримані. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В зв`язку з поданням до суду представником відповідача заяви у даній справі про визнання позову, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved