Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, в якій після уточнення позовної заяви просила стягнути з відповідача на користь неї аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі1000грн., щомісячно,\~та на\~весь період\~навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що відповідач є батьком [PERSON] , і хоча вона досягла повноліття, але разом з тим, навчається у Кременчуцькому національному університеті імені Михайла Остроградського, денна форма навчання. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрито провадження в справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.09.2004 року. Згідно довідки від 10.01.2023 року, яка видана Кременчуцьким національним університетом імені Михайла Остроградського, [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання, факультету права, гуманітарних і соціальних наук. Дата закінчення навчання 30.06.2025 року. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. В пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15\~травня 2006\~року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201\~СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що повнолітня дитина позивача та відповідача потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення дочкою сторін, на час звернення із даним позовом, повнолітнього віку, навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, не доведення відсутності у відповідача не можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з 24.01.2023 на період навчання до 30.06.2025 року, тобто до закінчення навчання. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнена (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір з урахуванням визнання позову в сумі 536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial