Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши, що він 11.01.2022 року зі своєї банківської карти оплатив на сервісі Інтернет-Білет https://internet-bilet.ua/,\~який належить\~відповідачу білети\~на захід\~під назвою\~«ТОМАС АНДЕРС\~та група\~«Modern\~Talking».\~Святковий концерт» (замовлення #3017979), який повинен був відбутися 04.03.2022 року, але не відбувся через введення на території України військового стану. На численні запити позивача щодо повернення йому коштів за концерт, відповідач не відреагував, гроші позивачу не повернуті. У зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕТ-БІЛЕТ» на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 6848,00 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2023 року було прийняти до провадження дану цивільну справу та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2022 року було залучено в якості співвідповідача [PERSON] . Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНЕТ-БІЛЕТ» надав суду письмовий відзив на позов, відповідно до змісту якого просив відмовити позивачу у позові, оскільки предметом Договору № 2017-Д є надання Виконавцем (ТОВ «Інтернет-Білет») [PERSON] ) послуг з бронювання та продажу квитків, за абонентську плату за використання системи з он-лайн продажу квитків «INTERNET- BILET». Разом із цим, між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Агентський договір № 2510/18 від 25.10.2018. За предметом вказаного договору, Комерційний агент зобов`язується від імені Організатора, під його контролем і за його рахунок надати посередницьку послугу в укладанні угод чи сприяти їх укладанню з Покупцями, що пов`язані з продажем квитків або Електронних квитків на концертні, театральні, циркові, спортивні та інші розважальні заходи Організатора. В подальшому, до Агентського договору № 2510/18 від 25.10.2018 між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 від 05.01.2022, відповідно до умов якої, організатор заходу уповноважує ФОП [PERSON] , здійснювати продаж квитків на театрально-концерті на культурно-масові заходи протягом сезону 2022 року в межах міста Дніпра та йо містам України за агентську винагороду. Дія даної додатковою угоди, поширюється на захід, квитки на який придбав позивач через сервіс «INTERNET-BILET», а саме на концерт Томаса Андерса та групи Modem Talking, який мав відбутися 04.05.2022 о 19:00 годин, за адресою: [ADDRESS] , в приміщенні Дніпропетровського академічного театру опери та балету. Відповідач посилається на те, що організатором заходу уповноважено ФОП [PERSON] здійснювати продаж квитків на захід, повернення коштів за який стало підставою подання позову, а продаж квитків здійснювався через сервіс «INTERNET-BILET». Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України , предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року Про практику розгляду цивільних справ по позовах про захист прав споживачів , розглядаючи питання про характер правовідносин між споживачем і виробником (виконавцем), про наявність основ і умов їхнього виникнення, про права й обов`язки сторін, суд може виходити як з норм Закону України від 12.05.1991 року Про захист прав споживачів і прийнятих відповідно до нього нормативних актів, так і з відповідних норм ЦК України й іншого законодавства, що регулює ті ж самі питання і не суперечать Закону. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, між ТОВ «Інтернет-Білет» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено у письмовій формі Договір № 2017-Д Про надання послуг бронювання та продажу квитків Абонентам електронної системи з продажу квитків «INTERNET-BILET». Відповідно до Статуту одним із основних напрямків діяльності ТОВ «Інтернет- Білет» є надання послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність, а також діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами. З метою реалізації основних видів економічної діяльності ТОВ «Інтернет- Білет» здійснює комерційне посередництво (агентську діяльність), що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє (в порядку статті 295 Господарського кодексу України). Для ведення діяльності товариством укладаються Агентські, Субагентські та договори з послуг бронювання та продажу квитків, з Організаторами, Агентами, Субагентами на реалізацію квитків на театрально - концертні та культурно - масові заходи. Основними учасниками агентських правовідносин є: Організатор гастрольних заходів: суб`єкт господарювання, статутною діяльністю якого є організація гастрольних заходів на території України від імені, в інтересах і за рахунок якого комерційний агент здійснює комерційне посередництво (агентську діяльність). Агент: суб`єкт господарювання, який на підставі повноважень, що випливають зі змісту договору, здійснює комерційне посередництво в інтересах Організатора при здійсненні останнім статутної діяльності у сфері організації гастрольних заходів. Субагент: суб`єкт господарювання, який на підставі повноважень, що випливають зі змісту даного Договору, здійснює комерційне посередництво в інтересах Агента при здійсненні останнім статутної діяльності у сфері комерційного посередництва. Покупець квитка (електронного квитка): фізична особа або суб`єкт господарювання, який купує квитки або електроні квитки на певний гастрольний захід для особистого відвідування заходу або для подальшого їх розповсюдження. Предметом Договору № 2017-Д є надання Виконавцем (ТОВ «Інтернет-Білет») [PERSON] ) послуг з бронювання та продажу квитків, за абонентську плату за використання системи з он-лайн продажу квитків «INTERNET- BILET» (п. 1.1 Договору № 2017-Д). Терміни в умовах виконання Договору № 2017-Д: «Виконавець» - особа, що надає інформаційно-консалтингові послуги для «Абонента». «Абонент» - юридична або фізична особа, Організатор заходу або Агент з продажу квитків, що уклали договір та належним чином виконує умови даного Договору. «Організатор» - Абонент Системи юридична або фізична особа, організатор Заходу, який відносить до Системи кількість квитків, відносно яких можлива реалізація. «Агент» - Абонент Системи, юридична або фізична особа, реалізатор квитків на Заходи Організатора в Системі. «Квиток» - бланк квитка роздрукований через Систему, на якому вказаний конкретний захід, місце, час проведення, ціна, серія і номер квитка. Для виконання умов цього договору, виконавець надає абонентові доступ до «Системи он-лайн продажу квитків «INTERNET-BILET» (п. 1.2 Договору № 2017-Д). Для реалізації умов договору абонентові надано право на продаж квитків, що знаходяться в Системі для продажу квитків ( п.2.1.1. Договору № 2017-Д). Підключення абонента до Системи відбувається після набрання чинності цього Договору і оплати Абонентом виставленого рахунку (п. 2.5. Договору № 2017-Д). Тобто, предметом даного договору, є користування за абонентську плату фізичною особою-підприємцем [PERSON] сайтом «INTERNET-BILET» для продажу квитків на заходи. Разом із цим, між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Агентський договір № 2510/18 від 25.10.2018. За предметом вказаного договору, Комерційний агент зобов`язується від імені Організатора, під його контролем і за його рахунок надати посередницьку послугу в укладанні угод чи сприяти їх укладанню з Покупцями, що пов`язані з продажем квитків або Електронних квитків на концертні, театральні, циркові, спортивні та інші розважальні заходи Організатора. Порядок надання послуг за вищевказаним договором полягає в наступному: Комерційний агент уповноважується здійснювати продаж квитків (електронних квитків) на гастрольні заходи, які проводить організатор. Кошти, виручені від продажу квитків (електронних квитків), комерційний агент отримує від покупців на власні рахунки для подальшого перерахування їх організатору. Повернення коштів покупцям квитків у випадку скасування, перенесення або зміни гастрольного заходу здійснюється безпосередньо організатором заходу. В подальшому до Агентського договору № 2510/18 від 25.10.2018 між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 від 05.01.2022, відповідно до умов якої, організатор заходу уповноважує ФОП [PERSON] , здійснювати продаж квитків на театрально-концерті на культурно-масові заходи протягом сезону 2022 року в межах міста Дніпра та йо містам України за агентську винагороду. 11.01.2022 о 16:01:55 годині позивачем придбано два електронні квитки, з номером 3017979-153508775 та номером 3017979-153508776, зі штрих кодами: 317174002104 та 317173908704, відповідно на концерт [PERSON] та групи Modem Talking, який мав відбутися 04.05.2022 о 19:00 годин, за адресою: [ADDRESS] , в приміщенні Дніпропетровського академічного театру опери та балету. Відповідно до матеріалів справи вартість кожного квитка складала 3200 гривень. На квитках міститься посилання на те, що при його придбанні покупець безумовно погоджується із договором публічної оферти, яка розміщена на сайті INTERNET-B1LET.UA за посиланням https://intemet-bilet.ua/uk/dogovor-oferta. Правова природа договору публічної оферти полягає в тому, що це пропозиція підприємця укласти договір необмеженій кількості осіб з продажу послуг на чітко визначених умовах. Отже, принцип публічного договору, що укладається на основі публічної оферти, досить простий: або умови приймаються повністю або не приймаються взагалі. Пунктом 8.1 публічної оферти ТОВ «Інтернет-Білет» визначено, що у разі скасування, перенесення або заміни «заходу», крім випадків форс - мажору, повернення коштів покупцеві проводиться організаторами «заходу» з пред`явленням документа, що посвідчує особу (паспорта, військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення). Згідно з умовами, пункту 8.2. повернення «Сервісних послуг» та «Сервісного збору» «Агентом з реалізації квитків» не проводиться, так само, як не підлягає поверненню вартість доставки бланків «Електронних квитків», якщо послуга по доставці була додатково замовлена і належно виконана кур`єрською службою. Відповідно до пункту 8.3 «Агент з реалізації квитків» зобов`язується за письмовою вимогою «Покупця» надати йому інформацію про особу, відповідальну за повернення «Номінальної ціни» попередньо придбаного «Електронного квитка» за допомогою «Системи». Покупець підтверджує і погоджується з тим, що порядок і підстави повернення «Номінальною ціни Електронного квитка», а також особа, яка зобов`язана здійснювати таке повернення, «Системою» до нього доведені в повному обсязі, йому відомі і зрозумілі (пункт 8.4). Пункт 9.1 передбачає, що «Агент по реалізації квитків» не несе відповідальність за перенесення, заміну або скасування «Заходів», не є зобов`язаною особою, і рівної стороною за угодою, укладеною між «Принципалом» і «Покупцем», а так само між «Абонентом» і «Покупцем». «Агент з реалізації квитків» не несе відповідальності за невідповідність наданих «Принципалом» послуг очікуванням «Покупця» і І або його суб`єктивною оцінкою. Поради та рекомендації, надані «Покупцеві», не можуть розглядатися як гарантії (пункт 9.2). Згідно з пунктом 9.4 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань по «Оферті», сторони за укладеним договором на реалізацію електронних квитків на культурно-видовищні заходи, за допомогою «Система он-лайн продажу «INTERNET-BILET» несуть відповідальність відповідно до законодавства України та умов цієї «Оферти», при цьому відповідальність «Агента з реалізації квитків» обмежується точністю зазначених реквізитів купленого «Електронного квитка», які однозначно описують і підтверджують право на відвідування «Заходу». Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частина 2 ст. 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ст. 9 Закону України Про захист прав споживачів при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Згідно ч. 1, 2 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів - споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ст.14-1 Закону України Про торгово-промислові палати України Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. У матеріалах справи відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) відсутній. Судом встановлено, що позивачем при здійсненні оплати за надання послуг з відвідування концертного заходу була сплачена сума 6848 грн., з яких: 6400 грн. - вартість двох квитків, 448 грн. сервісний збір за два квитки (на підтвердження сплаченої суми позивачем надано чек). А також сплата зазначеної суми підтверджується листом АТ КБ Приватбанк. У зв`язку з невиконанням умов договору та з метою врегулювання спору в досудовому порядку на адреси відповідача ТОВ «ІНТЕРНЕТ-БІЛЕТ» позивачем була направлена претензії з вимогою повернути йому грошові кошти в сумі 6848,00 грн. Але гроші позивачу повернуті не були. Як передбачено умовами ч. 1, ч. 2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. А згідно з ч. 4 ст. 1004 цього Кодексу повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Враховуючи встановлені судом обставини та оскільки позивач не зміг відвідати концертний захід та спожити відповідну розважальну послугу з причин, що не залежали від нього та був позбавлений того, на що він розраховував, при цьому сплатив 6400 грн. вартість квитків, суд дійшов висновку про стягнення з організатора заходу, [PERSON] , на користь позивача зазначеної суми. Що стосується вимог щодо повернення позивачу 448 грн. - сервісного збору за два квитки суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даних вимог, оскільки відповідно до п. 1.10 договору на реалізацію квитків на культурно-видовищні заходи (публічна оферта) за допомогою «Система он-лайн продажу «ІNTERNET-BILET» «Сервісний збір» - грошові кошти, утримувані з «Покупця» при реалізації йому Електронного квитка в роздрібних касах продажу Електронних квитків, з нанесенням інформації на бланку Електронного квитка термопринтером «Сервісний збір» є власністю «Агента по реалізації Електронних квитків» і не підлягає поверненню в разі скасування, перенесення або зміни «Заходи». Величина «Сервісного збору» для кожного «Електронного квитка» визначається «Агентом по реалізації квитків» самостійно в процентному відношенні до «Номінальною ціною Електронного квитка» або як фіксована сума. При цьому «Агент по реалізації квитків» є вільним у виборі: стягувати або не стягувати «Сервісний збір» на будь-який «Захід». Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн. суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] .

Outcome: partial