Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що з 1985 року вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали та вели спільне господарство. [PERSON] повністю перебувала на утриманні свого чоловіка. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, однак їй було відмовлено та роз`яснено про необхідність надати документи, що підтверджують факт спільного проживання з померлим, рекомендовано звернутися до суду. Встановлення юридичного факту спільного проживання необхідно заявниці для реалізації в повному обсязі прав на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у встановлений строк жодних пояснень з приводу даної заяви до суду не направила, ухвалу про відкриття провадження та заяву з додатками заінтересована особа отримала 17 лютого 2023 року. Будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду даної справи, представник заінтересованої особи в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви про встановлення юридичного факту підтримала, просила суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, суд приходить до таких висновків. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. З паспортних даних та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] . З паспортних даних встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із свідоцтва про шлюб 22 червня 1985 року [PERSON] та [PERSON] у міському відділі РАЦС Дзержинського виконкому Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 210. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] , про що Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зроблено актовий запис № 501. Згідно акту № 973 про спільне проживання від 04 серпня 2022 року [PERSON] та [PERSON] фактично проживали разом станом на 28 липня 2017 року за адресою: [ADDRESS] . З посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням пенсійного фонду в м. Дзержинськ, [PERSON] з 04 жовтня 2002 року по 31 жовтня 2003 року призначено пенсію по інвалідносі. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] від 19 листопада 2015 року призначено пенсію за віком, 2 група інвалідності (трудове каліцтво) довічно. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] , та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1985 року та проживали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [PERSON] . Заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, проте їй було відмовлено, оскільки не було подано документу про реєстрацію місця проживання разом із годувальником за однією адресою. 04 квітня 2023 року [PERSON] подала до суду заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про встановлення факту знаходження її на утриманні її покійного чоловіка [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року заяву [PERSON] в частині позовних вимог про встановлення факту перебування на утриманні залишено без розгляду. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. Пунктом 2 частини першої статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні. Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно із пунктом 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України та встановлених у ході судового розгляду справи обставин, досліджених доказів, дає суду підстави для висновку про те, що заявниця, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з покійним чоловіком - [PERSON] , , який помер [INFO] , постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , по день смерті останнього. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту спільного проживання має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved