Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом державного підприємства Тернопільський завод продтоварів з участю третьої особи відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, зокрема про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 08.08.2007 за №48109707 про арешту квартири [ADDRESS] зроблений на підставі постанови державної виконавчої служби від 09.04.2002. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Після спливу 6-місячного строку для прийняття спадщини він звернувся із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, яке належало померлому. Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва позивачу у зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт. Пояснює, що зі слів батька [PERSON] йому стало відомо про те, що брат померлого [PERSON] подав до суду після смерті діда позивача, на підставі рішення від 02.11.2000 оформив право власності на себе одноособово. Батько позивача у 2002 році дізнався, що брат оформив на своє ім`я квартиру та звернувся в суд про скасування рішення суду від 02.11.2000 за нововиявленими обставинами, так як після смерті свого батька [PERSON] своєчасно звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але належним чином не оформив. Рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на квартиру в рівних долях за адресою [ADDRESS] . Також, позивач стверджує, що йому відомо про те, що його дядько [PERSON] за життя мав зобов`язання перед ДП Тернопільськими заводом продтоварів, але вони були виконані останнім у 2002 році у повному обсязі. Вказує, що право власності на квартиру виникло у померлого [PERSON] у 2003 році, у той час як арешт на квартиру було накладено у 2002 році, тому випливає, що арешт міг бути накладений тільки на підставі рішення суду по якому його дядько [PERSON] був боржником та заборгованість була погашена. Жодних інших справ щодо стягнення з померлого спадкодавця [PERSON] не має та будь-які виконавчі документи та рішення, які б були на виконанні стосовно померлого відсутні. Зазначає, що органи Державної виконавчої служби йому відмовили у скасуванні спірного арешту в зв`язку із відсутністю інформації щодо нього. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Богуш В. Д. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Державного підприємства Тернопільський завод продтоварів у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Тернопільського міського суду Тернопільської області від 28.05.2001 вирішено стягнути з [PERSON] 2670 грн заподіяної шкоди та 51 грн судових витрат, а всього 2721 грн у користь Тернопільського заводу продтоварів. Постановою державного виконавця Драпак Г. В. державної виконавчої служби у м. Тернополі про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження від 09.04.2002 на підставі виконавчого листа від 06.11.2001 виданого міським судом про стягнення з [PERSON] 2670 грн шкоди та 51 грн судових витрат, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована за [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження вище вказаної квартири. Рішенням Тернопільського міського суду від 06.02.2003 визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] по її частини за кожним. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.01.2023 вбачається, що державним реєстратором Тернопільської міської ради Редьквою Наталією Сільвестрівною, як державним реєстратором здійснено реєстрацію обтяження: арешту квартири [ADDRESS] (номер запису про обтяження: 48109707, від 08.08.2007, підстава для державної реєстрації: постанова Державної виконавчої служби від 09.04.2002; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 65096947 від 11.10.2002, [PERSON] , Тернопільська міська рада; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про реєстрацію до 01.01.2013: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження: 5444961, 08.08.2007, реєстратор: Перша тернопільська державна нотаріальна контора. Постановою від 26.01.2023 № 34/02-31 приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н. Б. відмовлено у скасуванні спірного арешту в зв`язку із відсутністю інформації щодо нього. Згідно листа Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 68 від 04.01.2023, інформація про виконання виконавчого провадження стосовно [PERSON] відсутня; підстав для зняття спірного арешту з майна не виявлено. Як вбачається з копії спадкової справи № 60/2021, заведеної приватним нотаріусом Фіголь Н. Б., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [INFO] із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлого [PERSON] , останній є єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У силу вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено та не спростовано іншими учасниками справи, що позивач є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , якому на праві власності належить частка квартири [ADDRESS] . Встановлено, що 08.08.2007 на належну померлому вказану квартиру накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 5444961, зареєстровано 08.08.2007 11:08:15 за № 5444961 реєстратором: Перша тернопільська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова 09.04.2002, державна виконавча служба, це є архівний запис з Феміди за № 125844-2012 від 09.04.2002, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] . Таким чином, права позивача порушені, оскільки останній не може оформити спадкових прав після смерті свого батька [PERSON] , зокрема отримати свідоцтво про право на спадщину на належну померлому квартиру, у зв`язку з наявністю вищевказаного арешту. Разом з тим, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено. Судом не встановлено в рамках якого виконавчого провадження накладено вказаний арешт, інформація про те, на підставі яких виконавчих документів накладено арешт на вищевказану квартиру, відсутня, що підтверджується матеріалами справи. Відтак, існування на даний час обтяження у виді накладення арешту на нерухоме майно спадкодавця [PERSON] порушує спадкові права позивача як спадкоємця щодо оформлення свої спадкових прав. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Встановлено, що позивач зверталася із заявою про зняття арешту на належне [PERSON] нерухоме майно, однак виконавчою службою відмовлено у знятті такого обтяження. Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено в рамках якого виконавчого провадження накладено арешт, відсутність зазначених відомостей, беручи до уваги, що позивач звертався із заявою про зняття цього арешту, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно [PERSON] та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право [PERSON] на оформлення спадкових прав після смерті свого батька та відповідно на мирне володіння нерухомим майном. Суд також звертає увагу, що [PERSON] позбавлений іншого способу захисту своїх права, аніж скасування арешту із належного [PERSON] майна. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом зняття арешту із скасування арешту на квартиру за [ADDRESS] та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 08.08.2007 за № 48109707 про арешт квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови Державної виконавчої служби від 09.04.2002, реєстраційний номер обтяження 5444961. На підставі наведеного,

Outcome: approved