Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2023 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, позовні вимоги задоволено частково. При ухваленні рішення, судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого нею судового збору. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з такого. Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення від 22.03.2023 не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 20 Постанови № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За змістом ч. 1 та ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При ухваленні судового рішення, судом вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 992,40 грн. В мотивувальній частині рішення від 22.03.2023 судом зазначено, що оскільки вимога позову про розірвання шлюбу задоволена судом, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн. При цьому, в резолютивній частині рішення від 22.03.2023 судом не вирішено вказане питання. Оскільки судом встановлено, що при ухваленні рішення не в повному обсязі вирішено питання про судові витрати, тому в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved