Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва звернулась представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс» (м. Київ, пр.. Академіка Глушкова, 40 оф. 315) з позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Відповідно до судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29серпня 2013 року підлягає стягненню із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 8022,27 грн. та судового збору. Всього - 8136,97 грн. Відповідно до Ухвали Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 22 лютого 2022 року, задоволено вимоги заяви за вих..№ 03-1/01 від 03 січня 2022 року ТОВ «Компанія «Ніко - Тайс» про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №754/14120/13 під час примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва по справі 754/14120/13 від 22 лютого 2022 року, здійснено процесуальне правонаступництво на стадії виконання рішення суду, та фактично змінено сторону (стягувача) у виконавчому провадження щодо судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29серпня 2013 року - Акціонерне товариство « К.ЕНЕРГО» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс». У відповідності до норм чинного законодавства України та доданих у додатках документах, ТОВ «Компанія «Ніко - Тайс» є стягувачем у виконавчому провадженні щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29серпня 2013 року, та є правонаступником АТ « К.ЕНЕРГО» на підставі ст..15 ЗУ « Про виконавче провадження». Проте, як стало відомо Заявнику, відповідно до листа б/н від 01 червня 2022 року Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), стало відомо про те, що, зокрема, виконавче провадження щодо виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29серпня 2013 року, було завершено 17 грудня 2021 року. Натомість, відповідно до Ухвали Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 11 липня 2022 року, видано ТОВ « Компанія «Ніко-Тайс» дублікат судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року як правонаступнику згідно Ухвали Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 22 лютого 2022 року. Отже, ТОВ «Компанія «Ніко - Тайс» є належним Кредитором [PERSON] щодо виконання Боржником/Відповідачем грошового зобов`язання, набутих та належних Кредитору на підставі судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29серпня 2013 року, котре набрало законної сили, а також всіма іншими додатковими правами як Кредитора у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням Боржником/Відповідачем відповідного грошового зобов`язання на підставі судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року. Відповідно до Постанови Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс» жовтня 2022 року відкрито виконавче провадження №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року про стягнення із [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 8022,27 грн. та 114,70 грн. судового збору. Всього - 8136,97 грн. Відповідно до Постанови Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 грудня 2022 року завершено виконавче провадження №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року у зв`язку із повним та фактичним виконанням вимог виконавчого документу. Відповідно до платіжного доручення №17988 від 30 грудня 2022 року, на поточний рахунок ТОВ ««Компанія «Ніко - Тайс» надійшли грошові кошти у розмірі 8136,97 грн. в якості погашення боргу в межах виконавчого провадження №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року. Таким чином, зобов`язання [PERSON] згідно №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року було виконано фактично лише 30 грудня 2022 року. Також, слід звернути увагу на те, що законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляцій та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Доцільно наголосити на тому, що прострочене грошове зобов`язання [PERSON] згідно судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року, котре набрало законної сили, на котрі в силу приписів дії норм чинного законодавства України, можливе здійснення нарахування 3% - річних та інфляційних витрат, за період із 29 серпня 2013 року по 29 грудня 2022 року становить 8022,27 грн., адже стягнений розмір судового збору виключено із даного розміру. Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, позовні вимоги, котрі Позивач заявляє у даному позові, зводяться до наступного: Сума нарахованих 3% - річних становить 2249,94 грн.; сума нарахованих інфляційних витрат становить 22547,97 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2023 року відкрито провадження в справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Від сторони позивача ТОВ ««Компанія «Ніко - Тайс» надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне. 29 серпня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва по справі №754/14120/13 винесено судовий наказ, яким стягнено із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 8022,27 грн. та судовий збір у розмірі 114,70 грн. 22 лютого 2022 року Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва заяву ТОВ «Компанія «Ніко - Тайс» про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №754/14120/13 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року - задоволено. Стягувача Акціонерне товариство «К.енерго» замінено на ТОВ «Компанія «Ніко - Тайс». 11 липня 2022 року Ухвали Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13, видано ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» дублікат судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року як правонаступнику, згідно Ухвали Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 22 лютого 2022 року. Відповідно до Постанови Державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатовським І.А. відкрито виконавче провадження №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року про стягнення із [PERSON] на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко - Тайс» заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 8022,27 грн. та 114,70 грн. судового збору. Відповідно до Постанови Державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатовським І.А.від 30 грудня 2022 року завершено виконавче провадження №70019480, щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року у зв`язку із повним та фактичним виконанням вимог виконавчого документу. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦПК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦП України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми. У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до платіжного доручення №17988 від 30 грудня 2022 року, на поточний рахунок ТОВ ««Компанія «Ніко - Тайс» надійшли грошові кошти у розмірі 8136,97 грн. в якості погашення боргу в межах виконавчого провадження №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року. Зобов`язання [PERSON] згідно №70019480 щодо примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/14120/13 від 29 серпня 2013 року було виконано фактично лише 30 грудня 2022 року. У зв`язку з невчасним погашенням заборгованості відповідачем, з неї підлягає стягнення за кількість днів простроченого платежу, тобто за період із 29.08.2013 року по 29.12.2022 рік сума нарахованих 3% - річних становить 2249,94 грн.; сума нарахованих інфляційних витрат за період з вересня 2013 року по грудень 2022 року становить 22547,97грн. На даний час відповідач не погасив заборгованість 3% та інфляційні витрати. Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача 2684,00 грн. судових витрат за сплачений судовий збір. Відповідно до ст. 15, 16, 509, 525-527, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved