Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з жовтня 2017 року вона перебувала у стосунках з відповідачем. З липня 2019 року разом з відповідачем не проживають, шлюбних відносин не підтримують. З відповідачем мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Усі обов`язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати дитину. На підставі\~викладеного,\~просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усих видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, тобто до [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно з поданою письмовою заявою просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання, яку вручено особисто 29 березня 2023 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 жовтня 2016 року Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі складеного актового запису № 119 від 06 жовтня 2016 року, де батьком дитини вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.4). 15 серпня 2020 року між позивачкою (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] у Болградському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстровано шлюб, актовий запис № 80, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 15 серпня 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 3). Позивачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , який знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №247 від 31 січня 2022 року, №07 від 12 січня 2023 та №09 від 12 січня 2023 року (а.с.6, 8, 9). \~ \~ \~ \~Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Як ствердила позивачка, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, як встановлено, дитина сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі, особливих обставин, що підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів не встановлено, відзиву на позов не надійшло. Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ухвалює про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 13 січня 2023 року. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог позивача в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" складає 1073,60 грн.

Outcome: approved