Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини та просить ухвалити рішення, відповідно до якого визнати позивача батьком дитини [PERSON] та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] . Належним чином повідомлені про розгляд справи особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позов підтримала. Відповідач подав відзив, в якому позов [PERSON] визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) направила суду лист, відповідно до якого просила справу розглянути за відсутності представника відділу, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач з 1985 р. по 1987 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 13.03.1987 р. подружжя розлучилося, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Проте члени колишнього подружжя знаходилися у фактичних шлюбних відносинах і проживали однією сім`єю. 14.02.1990 року після розлучення у [PERSON] , та [PERSON] народився син відповідач у справі [PERSON] , але у відомостях про батька в свідоцтві про його народження мати [PERSON] вказала своє прізвище, прізвище батька [PERSON] а ім`я та по-батькові [PERSON] як і позивача. Позивач [PERSON] за життя визнавав себе батьком [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла і батьки не встигли за її життя поновити права [PERSON] щодо батьківства відносно сина [PERSON] , хоча весь час батько визнавав свого сина, спілкувався з ним, а син спілкувався з бабусею матір`ю позивача. З метою офіційного оформлення батьківство, зокрема внесення змін у графі «батько», позивач звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), на що одержав роз`яснення про те, що процедура встановлення батьківства щодо повнолітньої особи та внесення змін в актовий запис про народження можливе лише в судовому порядку. Факт батьківства [PERSON] відносно сина [PERSON] підтверджується і висновком генотипоскопічного експертного дослідження № 37359 від 15.03.2023 р. Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачами батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачами батьками дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що відповідач народився [INFO] , необхідно керуватися положеннями ст.53 КпШС України, оскільки він народився до набрання чинності Сімейним кодексом України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком: опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває: самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини або докази, що достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері. А запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно із ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Ця норма СК України чітко вказує про необхідність звернення до суду саме з позовом про визнання батьківства, а не із заявою про встановлення факту батьківства. Згідно із ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору, а витрати на професійну правничу допомогу просив залишити за ним. Відтак з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved