Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на його користь 17372 грн. 53 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Мотивував позовні вимоги тим, що 02 серпня 2019 року о 19 год. 00 хв. на 543 км + 780 м автодороги «Київ Чоп» поблизу с. Бережани Львівського (Пустомитівського) району Львівської області відбулася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2108» номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля марки «Лансіа» моделі «Призма» номерний знак [NUMBER] . Зазначив, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2108» номерний знак [NUMBER] була застрахована згідно з полісом № АМ 9031163. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року у справі № 450/2966/19 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку з наведеним, власник пошкодженого транспортного засобу марки «Лансіа» моделі «Призма» номерний знак [NUMBER] звернувся до страховика з повідомленням про ДТП та про виплату страхового відшкодування, яке в подальшому виплачено у розмірі 17372 грн. 53 коп. Крім того, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року у справі № 450/2967/19 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, відповідач вчинив ДТП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, він має право подати регресний позов до нього. З огляду на вказане, просив позовні в вимоги задовольнити, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 03 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній. 09 січня 2023 року від представника позивача Миц І.В. до суду надійшла заява, якою вона усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою від 06 березня 2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02 серпня 2019 року о 19 год. 00 хв. на 543 км + 780 м автодороги «Київ Чоп» поблизу с. Бережани Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2108» номерний знак [NUMBER] , порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 «Б», «Д», 10.1, 10.5, 16.11 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Лансіа» моделі «Призма» номерний знак [NUMBER] , внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажиру останнього транспортного засобу завдано тілесних ушкоджень. У зв`язку з наведеним, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року у справі № 450/2966/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 08 жовтня 2019 року. Крім того, постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2019 року по справі № 450/2967/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що він 02 серпня 2019 року о 19 год. 00 хв. на 543 км + 780 м автодороги «Київ Чоп» поблизу с. Бережани Львівського (Пустомитівського) району Львівської області керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2108» номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Постановою Львівського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року постанова суду першої інстанції залишена без змін, а апеляційна скарга [PERSON] без задоволення. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно полісу № АМ 9031163 від 18 жовтня 2018 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2108» номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС». З заяви про страхове відшкодування від 02 березня 2020 року вбачається, що [PERSON] звернувся до позивача для отримання страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу у вищезгаданій ДТП. Страховим актом № 05997/56/920 від 16 березня 2020 року стверджується, що сума страхового відшкодування становить 17372 грн. 53 коп. З платіжного доручення № 87332 від 17 березня 2020 року вбачається, що позивач виплатив [PERSON] 17372 грн. 53 коп. страхового відшкодування. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до пп. «А» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції . Як попередньо встановлено, відповідач вчинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, позивач набув право регресної вимоги до відповідача в межа суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 17372 грн. 53 коп. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що мотиви, якими позивач обґрунтовував свої позовній вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити, з відповідача на користь позивача слід стягнути 17372 грн. 53 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2481 грн.

Outcome: approved