Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

13.03.2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їхніх спільних дітей в розмірі 1/3\~з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та аліменти на її користь в розмірі 1/6\~з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 11.06.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем та від даного шлюбу вони мають доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З лютого 2022 року позивач та відповідач спільно не проживають, відповідач перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , є працездатним, отримує постійний дохід, доньки перебувають на утриманні позивача та мешкають з нею. На теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Відповідач ніякої допомоги не надає, а сам позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі, що не надає можливість забезпечити належний рівень життя як доньок так і самого позивача. Ухвалою суду від 14.03.2023 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, до суду надійшла заява згідно якої визнав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.06.2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис № 264 (ас. 12). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 15.05.2017), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 29.10.2021), які проживають із матір`ю і перебувають на її утриманні (а.с. 4, 5). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. Відповідно до ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у частковому співвідношенні до заробітку (доходу) відповідача, а саме у розмірі\~1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно,\~але не менше 50,0 % прожиткового мінімуму\~на дитину відповідного віку з 13.03.2023 року і до повноліття дітей. Відповідно до ст.76, 80, 84 СК України один з подружжя має право на утримання /аліменти/ від іншого, також і в разі розірвання шлюбу /фактичного припинення шлюбних відносин/, у зв`язку з тим, що з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років, за умови, що інший може надавати матеріальну допомогу. За рішенням суду одному з подружжя можуть присуджуватися аліменти, розмір яких визначається з врахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, батьків та інших обставин, що мають істотне значення. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно\~ст.80 СК України\~ аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач є працездатним, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб крім доньок [PERSON] , [PERSON] не має. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати матері дитини, не встановлено. Згідно Акту про проживання дітей разом з матір`ю від 28.03.2023 року малолітня [PERSON] , 2021 р.н. проживає разом з матір`ю. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20.03.2023 [PERSON] має дохід лише від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, а саме з грудня 2021 року і по теперішній час отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860,00 грн. Суд вважає, що позивач, з якою проживає малолітня донька [PERSON] віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від батька дитини, а відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які зазначені відповідачем та вважає заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтованим, та вважає можливим стягнути аліменти на утримання матері дитини в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно до 22.10.2024 року включно. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, суд приходить висновку, щодо стягнення з останнього на користь держави 50,0% судового збору, а саме в сумі\~536,00\~грн.

Outcome: approved