Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Анастасія вступила до Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв на денну форму навчання, за спеціальністю Дизайн, що підтверджується договором №28 від 09.09.2022. Вартість освітньої послуги становить 128000 грн за весь період навчання. Позивачем сплачено за перший курс навчання вартість в розмірі 32000,00 грн., а також 6500,00 грн. вартості проживання в гуртожитку за 1 рік. Відповідач добровільно кошти на оплату вартості навчання не надає, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на навчання дочки в розмірі 67250,00 грн., з яких 64000,00 грн. половина вартості освітніх послуг та 3250,00 грн. - половина вартості проживання дитини в гуртожитку за 2022-2023 навчальний рік. 02.01.2023 року ухвалою суду було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Копію ухвали надіслано сторонам. У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву не подав. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кодимського районного суду №2-908/11/1514 від 20.04.2012 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.4). З довідки №83 від 03.10.2022 року, виданої Національною академією керівних кадрів культури і мистецтва, встановлено, що [PERSON] навчається в даному навчальному закладі за денною формою навчання на 1 курсі Інституту дизайну та реклами за спеціальністю «Дизайн» за кошти фізичних та/або юридичних осіб, стипендію не отримує з 12.09.2022 року до 30.06.2026 року (а.с.8). Згідно п. 13 Договору про надання освітньої послуги (навчання) Національною академією кадрів культури і мистецтв (а.с.6-7) загальна вартість освітньої послуги становить 128000,00 грн. Згідно квитанцій №26 (а.с.9) від 08.09.2022 року та №27 (а.с.11) від 13.12.2022 року [PERSON] оплатила за навчання [PERSON] кошти в розмірі 32000,00 грн. (16000+16000). Також відповідно до квитанцій № 28 (а.с.9) від 08.09.2022 року та № 26 (а.с.10) від 13.12.2022 року [PERSON] сплатила за проживання в гуртожитку [PERSON] кошти в розмірі 6500,00 грн. (3250+3250). Тож, в зв`язку з прийняттям [PERSON] на навчання до університету виникли додаткові витрати, що полягають в оплаті цього навчання, ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання), тому відповідач зобов`язаний взяти участь у цих витратах. Відповідно до ч. 10 ст.7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зазначена норма відносить до особливих обставин, таких обставин, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15травня 2006 року №3 зазначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем [PERSON] до позову надано документи про здійснені нею додаткові витрати на утримання їх спільної з відповідачем дитини, а саме: копії квитанцій про сплату за навчання, квитанцій про сплату за проживання в гуртожитку, договору про надання освітньої послуги, згідно п.13 якого вартість навчання становить 128000,00 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. Виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів неповнолітньої [PERSON] , приймаючи до уваги її потребу в матеріальній допомозі з боку батька [PERSON] , з урахуванням встановлених обставин у справі, а також з урахуванням меж заявлених позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що до цих правовідносин підлягають застосуванню зазначені вище в рішенні норми права, позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved