Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

17 січня 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення 3% річних за невиконання зобов`язань, посилаючись на те, що 13 листопада 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір №4532007/1рт, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 доларів США із 22 відсотків річних. 13 листопада 2007 року [PERSON] уклала договір поруки №4532007/1рт, за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.06.2010р. стягнуто солідарно з ФОП [PERSON] , [PERSON] на користь банка кошти в сумі 1\~805,52 доларів США та 1\~273грн судових витрат. Дане рішення на момент позову не виконане. Станом на 23 лютого 2022 року їх заборгованість перед банком по відсотках становить 267,56 доларів США. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відповідачі відмовляються, ПАТ АБ «Укргазбанк» просить його позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання також, не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Із згоди представника позивача суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13 листопада 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір №4532007/1рт, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 доларів США із 22 відсотків річних. 13 листопада 2007 року [PERSON] уклала договір поруки №4532007/1рт, за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.06.2010р. стягнуто солідарно з ФОП [PERSON] , [PERSON] на користь банка кошти в сумі 1\~805,52 доларів США та 1\~273грн судових витрат. У зв`язку із невиконанням відповідачами судового рішення позивачем було здійснено нарахування 3 відсотків річних від суми заборгованості за період з 12.03.2017р. по 23.02.2022р. відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 267,56 дол. США. \~ \~ \~ \~Дані обставини підтверджуються кредитним договором, договором поруки, розрахунком заборгованості, копією рішення суду від 16.06.2010р. Відповідно до частини першої\~статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання\~статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень\~статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому в\~статті 625 ЦК України\~визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позичальником та поручителем не виконані зобов`язання щодо повернення коштів, з них на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в сумі 267,56 доларів США Судові витрати по справі становлять 2\~684 грн, які згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved