Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , зазначила, що 12 жовтня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя з відповідачем не склалось з різних причин, погляди на сімейне життя, шлюб, виховання дітей, розуміння сім`ї та сімейних цінностей у них є різними. Фактичні шлюбні відносини та спільне господарство та спільне проживання припинено з 2020 року. На час звернення до суду втрачено всі фізичні і духовні зв`язки і тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, на його задоволенні наполягла, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 жовтня 2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року, шлюб зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 701. Після реєстрації шлюбу [PERSON] не змінила своє дошлюбне прізвище. Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] від 21.05.2013 року, у позивачки та відповідача [INFO] народився син [PERSON] . Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 114, 115\~СК України та

Outcome: approved