Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання дитини, згідно з яким просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний код [NUMBER] ). Позовні вимоги мотивує тим, що в лютому 2022 року познайомився з [PERSON] . Через деякий час почали зустрічатись та проживати в цивільному шлюбі. Під час зустрічей стало відомо, що у відповідачки є малолітня дитини [PERSON] , [INFO] , яку вона виховує самостійно, в шлюбі не перебуває і з батьком дитини стосунків не підтримує. В березні 2022 році відповідачка повідомила, що вагітна. 04 травня 2022 року, в зв`язку з воєнним станом в країні, позивача мобілізували і направили проходити службу в складі зведеного загону прикордонної служби (тип С) « [INFO] » для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Донецької області. Наприкінці вересня місяця 2022 року в телефонних розмовах з цивільною дружиною стало зрозуміло, що стосунки зіпсовані, хоче переїхати до свого першого чоловіка, який є батьком її доньки [PERSON] . Відповідачка повідомила, що від майбутньої дитини хоче відмовитись і залишити її на самостійному вихованні позивача. З даного приводу відповідачка звернулась з письмовою заявою до служби у справах дітей та молоді. Позивач погодився на дані умови за умови її проживання під час вагітності з батьками. В середині листопада 2022 року від батьків мені стало відомо, що відповідачка зібрала речі та пішла від них у невідомому напрямку. По даному факту для її розшуку батьки позивача звернулись до Ужгородського районного управління поліції, де від поліцейських під час проведення розшукових заходів щодо встановлення її місця знаходження, така неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дитини та раніше була позбавлена батьківських прав. Через деякий час Ужгородським міським управлінням поліції місцезнаходження [PERSON] було встановлено, а саме за адресою її першого чоловіка у місті Берегові. Коли позивач знаходився на службі у Донецькій області, постійно пересилав кошти [PERSON] , так як переживав за здоров`я моєї майбутньої дитини. [INFO] у народилась донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження та, в подальшому, нотаріальна відмова матері від вказаної дитини. З самого народження дитина проживає разом з позивачем, її мама вихованням та доглядом за нею не займається, свою дитину позивач виховує самостійно. Позивач вказує, що усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про [PERSON] , створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Також належним чином дбає про її здоров`я і, відвідує лікарів. Має постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, проживає у комфортабельному домі, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання доньки. Відтак, вважає, що [PERSON] і надалі має проживати з ним. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі № 308/2140/23 орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, якому з метою розв`язання спору необхідно подати суду письмовий висновок. Розгляд справи відкладався на 07.04.2023. Від позивача до суду подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради надав висновок від 07.04.2023 №261/23/01-12, згідно з яким констатовано, що доцільним буде визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою його місця проживання. Представником третьої особи подано письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади 2023/000430154 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована 17.01.2023 за адресою: [ADDRESS] на підставі заяви законного представника [PERSON] , що згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання є зареєстрованим місцем проживання [PERSON] . Згідно із зареєстрованою приватним нотаріусом М.Д.Венжега (зареєстровано в реєстрі за №13) заявою від 17.01.2023 [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , живе окремо від дитини, не займається її вихованням, згідна з рішенням про позбавлення її батьківських прав. До матеріалів справи додано декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-0НХ1-РРАО стосовно [PERSON] , [INFO] , довіреною особою, законним представником якої вказано [PERSON] . Згідно з витягом з ЄРДР у справі №12022071030001694 від 15.11.2022 14.11.2022 о 15:22 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.11.2022 о 15:22 за адресою: [ADDRESS] невістка [PERSON] пішла з дому разом з малолітньою дитиною [PERSON] (1 р. 9 міс.) 13.11.2022 орієнтовно о 11:00 і не повернулася. Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 19.05.2022 у справі №308/5276/22 відповідач притягалась до адміністративної відповідальності, однак за ст. 22 КУпАП провадження у справі закрито. На підставі заяви позивача Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області листом від 01.02.2023 №03-8/312 позивача повідомлено, що службою у справах дітей спільно з працівниками міського центру соціальних служб, старостою Есенського старостинського округу було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] (зареєстроване місце проживання відповідачки). Встановлено, що [PERSON] за вищевказаною адресою тривалий час не проживає, будинок знаходиться в аварійному стані. Службі у справах дітей не вдалося поспілкуватись особисто з [PERSON] та з`ясувати наміри щодо виховання та утримання малолітньої доньки [PERSON] , 2022 року народження. До такого додано акт обстеження умов проживання від 20.01.2023. Відповідач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] та отримає заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи №11/16 від 26.01.2023. Позивач має позитивну службову характеристику. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №91540747 житловий будинок, загальною площею 199,9 кв.м, житлова площа 67,4 кв.м, що складається з 4 кімнат за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 07.04.2023 року № 261/23/01-12, розглянувши наявні матеріали та насамперед діючи в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою його місця проживання. При цьому враховано, що 17.01.2023 року мати дитини гр. [PERSON] , [INFO] , після народження доньки подала нотаріально посвідчену заяву, в якій повідомила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Живе окремо від дитини, не займається її вихованням. Зі слів батька дитини, з самого народження донька проживає разом з ним, її мама вихованням та доглядом за нею не займається, свою дитину він виховує самостійно. У зв`язку з тим, що він є мобілізований та проходить службу у прикордонних військах України і як пояснило йому керівництво законних підстав отримати відпустку у нього немає, він змушений був звернутись за допомогою до батьків щодо тимчасового проживання малолітньої разом з ними за адресою: [ADDRESS] , а також додатково використовувати послуги няні. Факт реєстрації за адресою [ADDRESS] та фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] , [INFO] , разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , підтверджується актом обстеження умов проживання від 13.03.2023 року, витягом з реєстру територіальної громади № 2023/000430154 від 17.01.2023 року та копією довідки про реєстрацію місця проживання від 06.09.2017 року. Акт обстеження від 13.03.2023 року складений за результатами проведення обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] вказує на те, що умови проживання в приватному будинку з прибудинковою територією задовільні. Малолітня [PERSON] , [INFO] , здорова, що підтверджується копією довідки сімейного лікаря [PERSON] (декларацію укладено батьком дитини 19.01.2023 року). Мати дитини гр. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа міського голови Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області 01.02.2023 року № 03-8/312 службою у справах дітей спільно з працівниками Міського центру соціальних служб, старостою Есенського старостинського округу 20.01.2023 року було здійснено виїзд за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] за вищевказаною адресою тривалий час не проживає. Будинок знаходиться в аварійному стані. Службі у справах дітей не вдалося особисто поспілкуватися з гр. [PERSON] та з`ясувати наміри щодо виховання та утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Мати дитини на засідання комісії не з`явилась хоча по місцю реєстрації їй було надіслано відповідне запрошення 08.03.2023 року № 147/23/01-19. Враховуючи інтереси дитини комісія прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (такий додано до матеріалів справи). 04.04.2023 року питання надання висновку щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. Було заслухано батька дитини. Він повідомив членам комісії, що від народження малолітня донька [PERSON] проживає разом з ним. За весь цей час мати так і не з`являлась до дитини. Мати дитини на засідання комісії не з`явилась хоча по місцю реєстрації їй було надіслано відповідне запрошення 28.03.2023 року № 228/23/01-19. Рішення прийнято одноголосно. Згідно з ч. 4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з частиною 3 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Згідно з поданими суду доказами малолітня дитина проживає разом з батьком, таким вживаються заходи із забезпечення її належними умовами проживання. Доцільність проживання з таким визначена згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 07.04.2023 №261/23/01-12, також згідно з доданим висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.03.2023 №200/23/01-19 рекомендовано позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню. Поданими суду доказами підтверджуються доводи позовної заяви про те, що позивач та малолітня дочка проживають разом, де створені належні умови для проживання малолітньої дочки, позивачем належно виконуються обов`язки щодо утримання та виховання дитини. На переконання суду, проживання дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи. Враховуючи наведене, позовні вимоги слід задовольнити. Разом з тим, суд зауважує, що матір дитини не обмежена у своєму праві на спілкування з донькою, турботу відносно останньої та участь у вихованні дитини, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved