Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.01.2010 він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 12.08.2022 він звільнився з роботи за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). На день звільнення з роботи Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати у сумі 101 568 грн 93 коп, але виплатити її відмовилося. Посилаючись на положення ст.ст. 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 101568 грн 93 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з наступного дня після звільнення та по 12.02.2023 в розмірі 74\~149 грн 40 коп. Ухвалою суду від 17.02.2023 по справі було відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. 15.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача підтверджує заборгованість по заробітній платі позивача, що становить 101 568 грн 93 коп. Вказує, що розмір середньоденного заробітку позивача складає 544,55 грн. Посилаючись на характер заборгованості по середньому заробітку, дії позивача та відповідача, інші об`єктивні та суб`єктивні обставини, пов`язані з військовим станом, те що у серпні 2022 року і зокрема, у день звільнення 12.08.2022 позивач не працював, що підтверджується табелем обліку робочого часу, отже згідно з ч.1 ст.116 КЗпП відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву [PERSON] до Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 21.01.2010 перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 12.08.2022 позивач звільнився з роботи за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] та копією наказу про звільнення (а.с.6). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що в день звільнення позивача Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з довідки Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 15.03.2023 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] , за винятком утриманих ПДФО та військового збору становить 101 568 грн 93 коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 101568 грн 93 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved