Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 01.01.2020 р. між ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» та ТОВ «Маркс.Капітал» був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК від 01.01.2020 р. щодо придбання права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли у ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» до [PERSON] ТОВ «Маркс.Капітал» є зареєстрованою фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 07.07.2011 р., одним із видів діяльності товариства є надання послуг факторингу. 16.12.2021 р. сталася ДТП за участю автомобіля RENAULT Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортним засобом JEEP Patriot, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ДТП трапилось внаслідок порушення відповідачем п.п. 2.10 А, 10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, що підтверджується постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17.01.2022 р. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована відповідно до полісу № 205821099 від 09.09.2021 р. у ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК». 17.12.2021 р. до ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» звернувся власник пошкодженого автомобіля JEEP Patriot, реєстраційний номер [NUMBER] із заявою про настання страхового випадку. Відповідно до ремонтної калькуляції № 0038235.12 від 28.12.2021 р. вартість відновлювального ремонту складає 6495 грн. 50 коп. Полісом № 205821099 встановлено франшизу у розмірі 2500 грн. ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 3995 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5137 від 08.02.2022 р. 02.06.2022 р. ТОВ «Маркс.Капітал». Просить суд: стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у розмірі 3995 грн. 50 коп.; стягнути з відповідача на його користь витрати за надання правничої допомоги у сумі 4000 грн. та судовий збір у сумі 2481 грн. Представник ТОВ «Маркс.Капітал» у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Думал О.С. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з викладених у відзиві на позов підстав. Суд, заслухавши думки відповідача та адвоката, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.12.2021 р. о 20 год. 00 хв. у м. Суми, по вул. Прокоф`єва, 16/2, керуючи транспортним засобом RENAULT Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно та здійснив наїзд на транспортний засіб JEEP Patriot, реєстраційний номер [NUMBER] , після чого місце ДТП залишив. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, які зазначені в матеріалах ДТП, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДД та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17.01.2022 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП на накладено на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн. За наслідками ДТП був зафіксований страховий випадок, що підтверджується повідомленням [PERSON] про подію, яка має ознаки страхового випадку від 17.12.2021 р. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів власника транспортного засобу RENAULT Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК», що підтверджується Полісом № 205821099 від 09.09.2021 р., зі встановленням франшизи у сумі 2500 грн. Потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП. ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 3995 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5137 від 08.02.2022 р., протоколом огляду транспортного засобу від 22.12.2021 р., ремонтної калькуляції від 28.12.2021 р. № 0038235.12, заяви про страхове відшкодування від 20.01.2022 р. та страхового акту № 0038235.12.21/1 від 02.02.2022 р. Згідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, порушене право ТОВ «Маркс.Капітал» підлягає захисту у вибраний ними спосіб, тому вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 3995 грн. 50 коп. є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Твердження відповідача [PERSON] про те, що договір про надання фінансових послуг факторингу від 01.01.2020 р. укладений між ТОВ «Маркс.Капітал» та ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» є нікчемним, суд не бере до уваги виходячи з наступного. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (зазначену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17). Так, відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Отже, за змістом статей 512, 1077 ЦК України розмежовано правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до підпункту 14.1.255 Податкового кодексу України відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації. Верховним Судом України у постановах від 10 лютого 2016 року у справі №910/6098/14 та від 15 квітня 2015 року у справі №910/6098/14 зазначалося про те, що заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі. Виходячи з природи оспорюваного договору, внаслідок укладення договору відступлення права вимоги відбувається лише заміна кредитора у зобов`язанні, а саме зобов`язання продовжувало існувати. Уступка права вимоги стосується виключно заміни сторони (кредитора) у зобов`язанні, не впливає на зміст самого зобов`язання і заміна сторони у зобов`язанні жодним чином не порушує права та інтереси боржника. При цьому наведеними нормами цивільного законодавства не встановлено вимог щодо платності відступлення права вимоги, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого попередній кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. При цьому висновок Верховного Суду України зафіксований у постанові від 01 квітня 2015 року по справі №3-30гс15, де вказано, що зміст зобов`язання (обсяг прав та обов`язків сторін) внаслідок зміни кредитора у зобов`язанні залишається незмінним. Відтак, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора, але обсяг цих прав та умови визначаються саме на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто законодавцем передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Текст скопирован с сайта https://alibi.dp.ua Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК від 01.01.2020 р. ТОВ «Маркс.Капітал» (далі Фактор) та ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» (далі Клієнт) уклали вказаний договір, за умовами якого Клієнт передає Фактору, а Фактор приймає і зобов`язується оплатити Клієнтові права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до Клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування. Згідно додаткової угоди до договору про надання фінансових послуг факторингу № 01.01.2020-ВК від 01.01.2020 р. Фактор зобов`язаний сповістити Боржників про укладання цього Договору стосовно переданих прав Регресної вимоги і повідомити, що платежі на користь Фактора є належними, шляхом направлення Боржникам вимоги/заяви про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації та регресу). Вимагати від Фактора письмово повідомити Боржників про відступлення вимоги (вимог) Фактору. Відповідно до акту прийому-передачі документів № 09-01 Клієнт передав, а Фактор прийняв оригінали документів, що підтверджують право вимоги Фактора, як кредитора за Регресними вимогами, зокрема, до [PERSON] ТОВ «Маркс.Капітал» сплатило кошти на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК», що підтверджується платіжним дорученням від 14.02.2022 р. № 125. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. та витрати за надання правничої допомоги у сумі 4000 грн.

Outcome: approved