Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №8086 від 11.10.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 18.02.2021 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (далі ТОВ «ФК «Фінанс інновація»), - таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. видано виконавчий напис за реєстровим №8086 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінанс інновація» заборгованості у розмірі 12572,60 грн. За вказаним виконавчим написом нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком І.Р. 10.11.2021 року відкрито виконавче провадження №67457880. Позивач вважає, що виконавчий напис №8086 від 11.10.2021 року не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення й отримання ним (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства; та при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано відсутності безспірності вимог стягувача. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Дергачівського районного суду Харківської області Остропільця Є.Р. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №619/6004/21 між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 14.12.2021 року (а.с. 33). Ухвалою судді від 15.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 34). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі ТОВ «ФК «Ріальто»), в особі директора Картамишева С.О. (а.с. 57-62), подало до суду відзив на позовну заяву, в якій заначило, що укладений кредитний договір від 18.02.2021 року не відноситься до споживчого кредитування; надані відповідачем додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за договором №210218-33432-2 від 18.02.2021 року та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.10.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за 8086, оскільки позивач у встановленому порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення оспорюваного напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, а тому вважає, що виконавчий напис, таким що підлягає виконанню (а.с. 40-66). Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому не згоден із зазначеним у відзиві, а саме: кредитний договір №210218-33432-2 від 18.02.2021 року не був посвідчений нотаріально, і відтак вважає, що виконавчий напис вчинений з недотриманням вимог чинного законодавства; кредитний договір відноситься до споживчого кредитування; приватний нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірив безспірності стягнення коштів, а саме: не отримав від сторін первинні документи щодо видачі кредиту, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною; наданий нотаріусу розрахунок боргу, здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки відповідача; позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановлені відсотки за користування кредитом суперечать вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 69-73). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович надав пояснення щодо позову, в якому зазначив, що діючим законодавством України передбачено, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, можливо вчиняти дії для захисту порушеного права, у тому числі звертатися до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису; ним при вчинені виконавчого напису не було порушені норми законодавства України (а.с. 80-93). Розпорядженням голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області. Згідно з частиною 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 21.11.2022 року на розгляд судді Болибоку Є.А. надійшла цивільна справа №619/6004/21, провадження №2/535/801/22 (а.с. 98). У зв`язку із відновленням територіальної підсудності Дергачівського районного суду Харківської області, рішенням Голови Верховного Суду від 22.11.2022 року судді Болибоку Є.А. достроково припинено відрядження до Котелевського районного суду Полтавської області з 23.11.2022 року (а.с. 99). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області справа №619/6004/21 надійшла на розгляд судді Шолудько А.В. (а.с. 101). Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В. від 03.03.2023 року справу 619/6004/21 прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 103). Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 104, 110, 113). Позивач про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. В матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи без участі позивача (а.с. 96). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач ТОВ «ФК «Ріальто» про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про причини неявки суд не повідомив, пояснення щодо позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович пояснення щодо позову не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав. 11.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документі, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, вчинено виконавчий напис №8086 про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованості за Договором №210218-33432-2 від 18.02.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінанс інновація» (кредитор), правонаступником всіх прав та обов`язків за договором відступлення прав вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року є ТОВ «ФК «Ріальто» (новий кредитор), та [PERSON] , строк платежу за яким настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2021 року по 24.09.2021 року у розмірі 11872,60 грн., що складається з: 2000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9872,60 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з боржника на користь стягувача 700,00 грн. Загальна заборгованість становить 12572,60 грн. (а.с. 26, 82). На підставі виконавчого напису №8086 від 11.10.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнком І.Р. 10.11.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67457880 про стягнення з боржника [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Ріальто» заборгованості на загальну суму 12572,60 грн. (а.с. 12, 13). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункти 2.2, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Крім того, підпунктами 3.2 - 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (далі - Перелік документів). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Отже, вчиняючи 11.10.2021 року виконавчий напис №8086, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції, яка була на той час нечинною. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання спірного виконавчого напису №8086 від 11.10.2021 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Крім цього, необхідно зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Тобто, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, No63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved