Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

22.09.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпласт Україна» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03.01.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 0303/1 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого він надає ТОВ «Промпласт Україна» у власність, а позичальник приймає грошові кошти та зобов`язується повернути позикодавцю отриману грошову суму в порядку і на умовах, визначених договором. Строк повернення поворотної фінансової допомоги відповідно до п.п.3.3 договору до 31.12.2020 року. У разі прострочення позичальником строку повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неповернутої поворотної фінансової допомоги за кожен день прострочення повернення поворотної фінансової допомоги. На виконання умов договору позивач надав поворотну фінансову допомогу відповідачу в сумі 488882,78 грн., що підтверджується банківськими квитанціями. Між тим, станом на час звернення до суду відповідачем не було належним чином виконано умови договору в частин повернення поворотної фінансової допомоги у встановлені договором строки, та враховуючи, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором про надання поворотної фінансової допомоги, він також має право вимагати сплати три проценти річних від простроченої суми. Таким чином оскільки відповідачем порушені права позивача, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №0301/1 від 03.01.2019 року в розмірі 574409,67 грн., яка складається з: 488882,78 грн. - основної заборгованості; 44414,67 грн. - пені; 9523,17 грн. - 3% річних; 31589,05 - інфляційних втрат та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, із призначенням підготовчого судового засідання. Відповідач ТОВ «Промпласт Україна» надало до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промпласт Україна» про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №0301/1 від 03.01.2019 року та штрафних санкція за його неналежне виконання - відмовити в повному обсязі. Зазначає, що зазначений у позові договір між позивачем та відповідачем ніколи не укладався, тому відповідачем не могло бути допущено порушення умов договору. Разом з цим, незважаючи на відсутність договору, відповідач не заперечує, що позивачем надавалась поворотна фінансова допомого для поповнення обігових коштів підприємства. Для отримання поворотної фінансового допомоги позивач та відповідач дійсно розробляли проект договору, якому планувалось присвоїти номер 0301/1, проте в подальшому сторони не дійшли згоди. На той час позивач був директором ТОВ «Промпласт Україна», а відтак не мав можливості підписати одночасно від імені обох сторін договір. У період з 13.06.2020 року по 13.10.2020 року на поточний рахунок позивача були перераховані кошти у розмірі 403600 грн. Ухвалою суду від 19.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначенно справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що позивач визнає повернення йому коштів у розмірі 157600,00 грн. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, зазначив, що відповідач визнає заборгованість у розмірі 85282,78 грн. Разом з цим нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат вважає безпідставним, оскільки договір не було укладено. Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 03.01.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Промпласт Україна» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 0303/1 від 03.01.2019 року. Відповідно до умов договору позивач [PERSON] надає відповідачу ТОВ «Промпласт Україна» у власність, а позичальник приймає грошові кошти та зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу в порядку і на умовах, визначених договором. Згідно п. 2.1 договору розмір поворотної фінансової допомоги становить 500000 грн. На виконання умов договору позивач [PERSON] перерахував на рахунок ТОВ «Промпласт Україна» грошові кошти у загальному розмірі 488882,78 грн., що підтверджується банківськими квитанціями, а саме: квитанція від 03.01.2019 року в розмірі 10500,00 грн.; квитанція від 15.01.2019 року в розмірі 8640,00 грн.; квитанція від 11.02.2019 року в розмірі 10000,00 грн.; квитанція від 23.01.2019 року у розмірі 11739,00 грн.; квитанція від 20.12.2019 року в розмірі 79800,00 грн.; квитанція від 21.12.2019 року в розмірі 94800,00 грн.; квитанція від 23.12.2019 року в розмірі 54800,00 грн.; квитанція від 24.12.2019 року в розмірі 42837,00 грн.; квитанція від 09.01.2019 року в розмірі 20000,00 грн.; квитанція від 09.01.2019 року в розмірі 20000,00 грн.; квитанція від 09.01.2019 року в розмірі 20000,00 грн.; квитанція від 09.01.2019 року в розмірі 20000,00 грн.; квитанція від 09.01.2019 року в розмірі 36420,00 грн.; квитанція від 09.01.2019 року в розмірі 2900,00 грн.; квитанція від 03.01.2019 року в розмірі 56446,78 грн. Відповідно до п.1.1. умов договору допомогодавець зобов`язується надати користувачу поворотну фінансову допомогу, користувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу допомогодавцю, в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п.3.3 умов договору, користувач зобов`язується повернути допомогодавцю надану за даним договором поворотну фінансову допомогу у повному розмірі до 31.12.2020 року включно. Відповідно до п.3.4 умов договору, поворотна фінансова допомога повертається користувачем допомогодавцю у безготівковому порядку, шляхом перерахування користувачем грошових коштів на поточний рахунок допомогодавця. В межах строк, визначеного п.3.3 договору, користувач має право повертати допомогодавцю отримані грошові кошти частинами, розмір яких визначається користувачем самостійно. Відповідно до п.4.2. умов договору, за прострочення користувачем строку повернення суми поворотної фінансової допомоги, який визначений п.3.3 договору, користувач сплачує допомогодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми неповернутої поворотної фінансової допомоги за кожень день прострочення повернення фінансової допомоги, включаючи день оплати, на підставі письмової претензії допомогодавця. 12.03.2021 року позивач [PERSON] направив відповідачу ТОВ «Промпласт Україна» претензію щодо повернення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 0303/1 від 03.01.2019 року, оскільки станом на 12.03.2021 року грошові кошти за договором не повернуті. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання відповідачем ТОВ «Промпласт Україна» умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №0303/1 від 03.01.2019 року, надано копії платіжних доручень на загальну суму в розмірі 403600,00 грн., а саме: платіжне доручення № 4535 від 13.06.2019 року в розмірі 50000,00 грн; платіжне доручення № 4536 від 13.06.2019 року в розмірі 50000,00 грн; платіжне доручення № 4539 від 19.06.2019 року в розмірі 30000,00 грн; платіжне доручення № 4540 від 19.06.2019 року в розмірі 50000,00 грн; платіжне доручення № 4556 від 26.06.2019 року в розмірі 30000,00 грн; платіжне доручення № 4557 від 26.06.2019 року в розмірі 10000,00 грн; платіжне доручення № 4600 від 22.07.2019 року в розмірі 11000,00 грн; платіжне доручення № 4599 від 22.07.2019 року в розмірі 5000,00 грн; платіжне доручення № 4602 від 22.07.2019 року в розмірі 3000,00 грн; платіжне доручення № 4737 від 20.09.2019 року в розмірі 7000,00 грн; платіжне доручення № 5026 від 30.04.2020 року в розмірі 36000,00 грн; платіжне доручення № 5114 від 12.06.2020 року в розмірі 57600,00 грн; платіжне доручення № 5513 від 13.10.2020 року в розмірі 64000,00 грн. Таким чином, відповідач ТОВ «Промпласт Україна» визнає порушення ним зобов`язань щодо неповернення поворотної фінансової допомоги № 0303/1 від 03.01.2019 року лише в розмірі 85282,78 грн. Позивач визнав отримання ним грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 0303/1 від 03.01.2019 року лише відповідно до платіжного доручення № 5026 від 30.04.2020 року, платіжного доручення № 5114 від 12.06.2020 року, платіжного доручення № 5513 від 13.10.2020 року на загальну суму 157600,00 грн. В ході розгляду справи судом встановлено, що укладений між сторонами договір про надання поворотної фінансової допомоги є чинними, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтями 626, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що за змістом пункту 14.1.257 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. В постанові Верховного Суду від 28.08.2019 року по справі № 140/125/17 зазначено, що правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. За своєю цивільно-правовою природою та юридичним змістом договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики, а відтак укладені між сторонами договори у даній справі, - є договорами позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Викладене вище свідчить, що договір позики було укладено відповідно до вимог статті 1047 ЦК України, якою передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. При цьому, згідно з частиною третьою статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Посилання позивача, що грошові кошти за період 2019 року в розмірі 246000,00 грн. ним не отримано й надані платіжні доручення відповідачем на підтвердження погашення заборгованості не можна прийняти до уваги, як належні та допустимі докази, оскільки вказані платіжні доручення не містять прізвище, ім`я та по-батькові позивача в графі отримувача коштів, а вказано лише Поповнення карт Приват24 юр.осіб, а тому не можливо встановити кому саме було сплачено грошові кошти, оскільки позивач їх не отримував, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем жодним чином не спростовано факту відсутності надходжень на його банківський рахунок грошових коштів з боку відповідача у дати зазначені на 10 платіжних доручень за 2019 рік й на підтвердження вказаних обставин позивач мав право надати до суду банківську виписка за період 2019 року, на підтвердження відсутності зарахування грошових коштів на його рахунок, однак своїм правом позивач не скористався. Окрім того, доводи позивача, щодо не отримання ним коштів за період 2019 року в розмірі 246000,00 грн. суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. В платіжних доручення наданих відповідачем ТОВ «Промпласт Україна» на підтвердження факту повернення позивачу [PERSON] отриманих коштів зазначено: Одержувач Поповнення карт Приват-24, юр.осіб, код 14360570, банк одержувач АТ КБ ПриватБанк у м.Дніпро, код банку 305299, кредит рах. № [NUMBER] , зазначено прописом суму грошових коштів, що підлягає до зарахування та безпосередньо призначення платежу - «№5168742231685482, ІПН 2800012939, зворотня фінансова допомога з-но дог. № 0301/1 від 03.01.2019 р. без ПДВ». Суд звертає увагу, що Постановою Правління Національного банку України № 89 від 11.09.2017 року затверджено Інструкцію про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України. Так відповідно до п.п.8 п.2 Інструкцію про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України зазначено, що транзитні рахунки - рахунки, що використовують для обліку платежів на час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами Національного банку України з питань бухгалтерського обліку або договорами. Відповідно до Постанови Національного банку України № 123 від 08.04.2005 року із змінами внесеними з Постановами Національного банку № 297 від 30.09.2008 року, № 496 від 17.11.2010 року, що діяли увесь календарний 2019 рік), затвердженого Правилами бухгалтерського обліку операція з використанням платіжних карток у банках України, передбачено главою 4 Переказ (поповнення) коштів на картрахунки фізичної особи: 4.1. Переказ (поповнення) коштів на картрахунки фізичної особи може виконуватися за рахунок унесення готівкових коштів через банкомат, касу банку-емітента, іншого банку шляхом переказу коштів із своїх поточних або депозитних рахунків, а також з рахунків інших осіб за їх дорученням. 4.2. Під час проведення операції з поповнення коштів на картрахунку в банку-емітенті здійснюються такі бухгалтерські проводки: у разі внесення готівкових коштів через касу: Дебет - 1001, 1002; Кредит - 2625; у разі переказу з поточних та інших рахунків: Дебет - 2620, 2630, інші рахунки; Кредит - 2625. У разі потреби банк може використовувати транзитний рахунок 2924. Таким чином, аналізуючи вище зазначені норми Національного банку України, суд приходить до висновку, що зазначені у платіжних дорученнях в банківських доручення номери № 29244827503074 є транзитними рахунками АТ КБ ПриватБанк який використовується виключно для зарахування грошових коштів на платіжну карту фізичної особи, а саме позивача по справі [PERSON] . Відповідно до Постанови Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (що діяли в 2019 рік), главою 3 зазначеної інструкції врегульовано розрахунки із застосуванням платіжних доручень, а саме відповідно до : п.3.1 платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Відповідно до 3.8. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками. Таким чином відповідач ТОВ «Промпласт Україна» зазначивши в своїх платіжних дорученнях в якості призначення платежу № 5168742231685482, ІПН 2800012939 надав банку в якому знаходився його поточний рахунок повноваження на перерахування грошові кошти на транзитний рахунок № [NUMBER] в АТ КБ ПриватБанк для подальшого зарахування грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] фізичної особи, яка має РНОКПП [NUMBER] , якою є позивач по справі [PERSON] . Постановою Правління Національного банку України № 162 від 28.12.2012 року, із змінами, внесеними згідно п Постановами Національного банку № 41 від 22.02.2019 року та № 118 від 26.09.2019 року) Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку IBAN в Україні : відповідно до ст.ст. 7, 15, 41, 56 Закону України Про національний банк України, з метою розвитку платіжного ринку України на підставі міжнародних стандартів, модерніізації та подальшого розвитку системи електронних платежів Національного банку України Правління Національного банку України постановило: 1. Банки України з 05 серпня 2019 року: 1) формують номер банківського рахунку відповідно до Національного стандарту України Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні. (IBAN Registry:2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 454 (далі - стандарт IBAN); 2) під час формування номера банківського рахунку за стандартом IBAN використовують структуру номера рахунку аналітичного обліку, вимоги до нумерації якого встановлені в додатку 2 до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами). 2. Банкам України під час формування номера банківського рахунку заборонено використовувати номер платіжної картки. 6. Банки України та їх клієнти, Державна казначейська служба України з 05 серпня 2019 року до 12 січня 2020 року в документах на переказ коштів заповнюють: 1) реквізити Код банку платника/отримувача/стягувача та Рахунок платника/отримувача/стягувача або 2) реквізит Рахунок платника/отримувача/стягувача за стандартом IBAN. У реквізиті Код банку платника/отримувача/стягувача зазначається нуль. Таким чином, оскільки набули чинності зміни в законодавстві України в сфері регулювання порядку проведення безготівкових розрахунків АТ КБ ПриватБанк через систему Приват24 при введені платіжних реквізитів про перерахування ТОВ «Промпласт Україна» грошових коштів на адресу [PERSON] в автоматичному режимі потребував зазначення безпосередньо його поточного рахунку за стандартами IBAN та в автоматичному режимі зазначав його банківські реквізити, а саме номер банківського рахунку та його особисті дані в якості призначення платежу. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що долучені відповідачем ТОВ «Промпласт Україна» 13 платіжних доручень в повній мірі підтверджують факт перерахування грошових коштів відповідачем ТОВ «Промпласт Україна» на рахунок позивача [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 0301/1 від 03.01.2019 року в загальному розмірі 403600,00 грн. Посилання відповідача на те, що договір про надання поворотної фінансової допомоги № 0301/1 від 03.01.2019 року не укладався, суд не приймає до уваги, враховуючи наявну у матеріалах справи довіреність ТОВ «Промпласт Україна» на ім`я [PERSON] , якою останнього уповноважено підписати в інтересах товариства договір про надання поворотної фінансової допомоги № 0301/1 від 03.01.2019 року. Окрім цього суд зазначає, що відповідач виконував умови договору про надання поворотної фінансової допомоги № 0301/1 від 03.01.2019 року, про що свідчить перерахування [PERSON] грошових коштів та зазначення у платіжних дорученнях у якості призначення платежу, саме реквізити вказаного договору. Вказані обставини у сукупності спростовують твердження відповідача про те, що ТОВ «Промпласт Україна» не укладало договір про надання поворотної фінансової допомоги № 0301/1 від 03.01.2019 року. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що під час розгляду справи судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача ТОВ «Промпласт\~Україна» перед позивачем [PERSON] існує заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №0301/1 від 03.01.2019 року, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 0301/1 від 03.01.2019 року у розмірі 102381,61 грн., яка складається з: 85282,78 грн. - основної заборгованості, 1857,53 грн. - 3% річних, 8825,02 грн. - пені, 6416,28 грн. - інфляційних втрат. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання\~щодо розподілу\~судових витрат\~між учасниками\~справи,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1023,60 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial