Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

До Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовна заява обгрунтована тим, що 19.06.2002 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласному управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом № 496. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 02.02.2011 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано. На даний час [PERSON] досяг повноліття, навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Полтавське вище професійне училище ім. А.О.Чепіги» з професії «Робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків» з 01.09.2021 року на денній формі навчання. Батько [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, мати [PERSON] не може самостійно повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання. Тому позивач [PERSON] прохає суд стягувати аліменти на її користь із відповідача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 18.03.2023 року і до досягнення сином двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 07 березня 2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] (а.с.23-24). Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов підтримує повністю та прохає задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла телефонограма про розгляд справи в його відсутність. Позов визнає, однак не згідний сплачувати судовий збір. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов підтримує повністю та прохає задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 19 червня 2002 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласному управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 496 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.02.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.06.2002 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласному управління юстиції, актовий запис № 496 (а.с.13). Відповідно до постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 10.05.2018 року, відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-4535/10, виданого 30.04.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 25.03.2010 року до його повноліття (а.с.15). Згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради від 16.02.2023 року № 2845 (а.с.14), [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Полтавське вище професійне училище ім. А.О.Чепіги» з професії «Робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків» з 01.09.2021 року (наказ № 7 «З-УЗД» від 31.08.2021 р. по 30.06.2024 р.). Форма навчання денна (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Оскільки на даний час [PERSON] навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] позов визнав і сумніву щодо достовірності цих обставин суд не має, а отже відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. При цьому, [INFO] [PERSON] досяг повноліття і відповідно втратив статус дитини в розумінні ст. 6 СК України, а тому в даному випадку суд при визначенні розміру аліментів не застосовує положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише в разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття. Суд присуджує аліменти починаючи з 18.03.2023 року. Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, в справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, із [PERSON] слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., оскільки він позов визнав, а іншу частину судового збору в розмірі 50 відсотків, що становить 536,80 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial