Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 24.12.2021 позивач звернувся до відповідача з проханням укласти з ним договір банківського вкладу на користь [PERSON] без довіреності, на підставі відповідних документів для ідентифікації особи на оголошених банком умовах, але відповідач 24.12.2021 та 27.12.2021 протиправно відмовився укласти зі позивачем договір на користь третьої особи, про причини відмов в укладенні договору не повідомив. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідача. [PERSON] вважає відмову банку необґрунтованою та на підставі ст. ст. 1063, 1067 ЦК України, просить суд визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Таскомбанк» в укладенні з [PERSON] договору банківського вкладу на користь [PERSON] без довіреності. Провадження у справі було відкрито 13.07.2020 р., відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2021 року [PERSON] подав до АТ «Таскомбанк» Заяву-попередження, в якій зазначив, що у разі відмови АТ «Таскомбанк» в укладенні договору банківського вкладу з [PERSON] на користь [PERSON] без її довіреності, Соботюк подасть до суду позов, враховуючи викладене просив укласти з ним 24.12.2021 року договір банківського вкладу на користь [PERSON] без її довіреності на підставі наданих ним копій відповідних документів для ідентифікації третьої особи. 27.12.2021 року [PERSON] подав до АТ «Таскомбанк» Заяву, в якій просив укласти з ним договір банківського вкладу на користь третьої особи [PERSON] без її довіреності на підставі відповідних документів для ідентифікації особи. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, відповідно до положень ст. 237 ЦК України. Так, позивач вважає, що відповідач необґрунтовано відмовив в укладенні договорів банківського вкладу без довіреності, а тому він і звернувся до суду з даним позовом. На рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом, відповідно до ст. 1062 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1063 ЦК України, фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред`явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад. Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу. Положеннями ст. 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. За приписами ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, в розумінні положень ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними, відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, за положеннями ст. 80 ЦПК України. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, як свідчать матеріали справи, 23.12.2021 р. [PERSON] звернувся до відповідача із заявою-попередженням, та 27.12.2021 р. із заявою, якими просив укласти договір банківського вкладу [PERSON] на користь [PERSON] без її довіреності. Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про його звернення до банку з проханням укласти договір 23.12.2021 р. та 27.12.2021 р. разом з відповідними документами для ідентифікації третьої особи, які були додані до вказаних заяв. Крім того, позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про відмову АТ «Таскомбанк» в укладенні договору банківського вкладу з [PERSON] на користь [PERSON] без її довіреності. З іншого боку, матеріали справи не свідчать про те, що договори банківського вкладу було укладено між сторонами. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, відповідно до положень ст. 5 ЦК України. Так, правовідносини сторін регулюються, що підкреслюється позивачем в позові положеннями ЦК України, які регулюють договірні відносини. Так, книга п`ята зобов`язальне право Цивільного кодексу України визначає порядок виникнення зобов`язання, їх виконання, зміну, припинення зобов`язань та відповідальність за невиконання та неналежне їх виконання. Позивач просить суд визнати неправомірною відмову банку в укладенні договору банківського вкладу. Разом з тим, норми матеріального права які регулюють договірні відносини не передбачають такого способу захисту, який було обрано позивачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене,

Outcome: dismissed