Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 19.04.2021 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.04.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.08.2021 [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.20210 зустрічний позов об`єднано в одне провадження із первісним позовом. Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 122 від 05.09.2022 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з перебуванням судді Л. Мелещенко у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вказана справа передана у провадження судді Атаманюка Б.М. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 прийнято справу до провадження судді Атаманюка Б.М. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2022 прийнято до розгляду заяву [PERSON] про збільшення зустрічних позовних вимог, в частині визначення місця проживання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] із батьком. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2023 первісний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей,- залишено без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача [PERSON] в судове засідання. Подальший розгляд справи здійснено за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітніх дітей (з урахуванням збільшених позовних вимог). Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовував тим, що з 2002 року по 2019 рік він із відповідачем [PERSON] проживали разом як сім`я без реєстрації шлюбу. Під час їхнього спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Своїх дітей батько ніколи не ображав, не здійснював на них жодного психологічного тиску та не налаштовував їх проти матері. Діти протягом останнього року, за своїм власним бажанням, майже постійно проживали з батьком, відпочивали разом з ним та перебували на його повному утриманні. Сім`я з 2007 року по 2019 рік проживала в квартирі по [ADDRESS] , а в 2019 році позивач переїхав жити окремо. Попередньо, батьки усно домовились, що діти будуть проживати з матір`ю, а за бажанням дітей та за згоди матері діти будуть приходити в гості до батька. Проте, після переїзду батька діти неодноразово скаржились на те, що не хочуть жити разом із матір`ю і просили батька забрати їх до себе. Потім діти почали без дозволу мами самі приходити до батька жити. З часом, діти більше проживали з батьком, пояснюючи це тим, що їм з мамою живеться погано, розказували, що вона мама їх постійно сварить та б`є. 17.05.2021 позивач був змушений звернутися до органів поліції із заявою про домашнє насильство, так як дочка не витерпівши психологічного тиску з боку матері та втекла з дому о 21:00 год. і пішла до батька. В липні 2021 року батько розмовляв з дітьми та пояснив їм, що на даний час потрібно щоб вони повернулись жити до мами, поки батьки не вирішають всі спори щодо їх місця проживання. Діти спочатку не хотіли, особливо син [PERSON] . Дочка [PERSON] погодилась, що піде жити до мами і буде приходити до батька в гості, а син [PERSON] сказав, що буде жити в батька. Син [PERSON] виявив бажання жити з мамою. З урахуванням збільшених позовних вимог, позивач зазначає, що за час розгляду справи в суді, дочка і син почали проживали виключно з батьком та перебувають на його утриманні, бажання проживати з матір`ю не мають. Позивач зазначає, що має постійний стабільний заробіток, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей. На даний час одружений із іншою жінкою ( [PERSON] ), та проживає спільно з нею однією сім`єю. В його теперішньої дружини є також син від першого шлюбу. В їхній сім`ї відсутні сварки та конфлікти. Таким чином, з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить суд, визначити місце проживання його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Представник позивача та позивач в судовому засіданні 06.04.2023 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, додатково зазначили, що на даний час діти тривалий час проживають із батьком (син [PERSON] з травня 2021 р., а дочка [PERSON] з жовтня 2021), в квартирі яка належала матері позивача по [ADDRESS] . Батько разом із своєю теперішньою дружиною піклуються про дітей, забезпечує матеріально. Матір дітей [PERSON] на даний час перебуває за межами України, дітьми не цікавиться, матеріального утримання на них не надає, інколи телефонує дочці [PERSON] . Діти бажають проживати із батьком. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 06.04.2023 не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджено матеріалами справи, в тому числі через сайт «Судова влада». Як зазначалося, [PERSON] зверталася до суду з первісним позовом, який судом залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача. Відзив [PERSON] подала на зустрічний позов, до подання заяви [PERSON] про збільшення позовних вимог. Після збільшення [PERSON] позовних вимог, та після залишення позову [PERSON] без розгляду, остання правом подання відзиву за збільшеними позовними вимогами не скористалася. З урахуванням того, що первинні обставини для пред`явлення [PERSON] позову суттєво змінилися, суд вважає, що [PERSON] не скористалася правом подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, правом відзиву не скористався, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи без самостійних вимог - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Бітківська Д.Є. в судовому засіданні зазначила, що на засідання комісії відповідач [PERSON] не прибула, у телефонному режимі повідомила, що перебуває за межами України, бажає щоб її діти проживали з нею. Комісія перевіряла умови проживання неповнолітніх дітей сторін та прийняла висновок, яким змінила свій попередній висновок про визначення місця проживання дітей із матір`ю, та у новому висновку вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком, що відповідає інтересам дітей. Вислухавши позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 4 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За змістом ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини, суд насамперед має виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини про обов`язковість брати до уваги принцип 6 цієї Декларації стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини з огляду на вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. З аналізу зазначеного законодавства та судової практики слідує, що законодавство не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с.7-8). З пояснень позивача, син [PERSON] з травня 2021 року, а дочка [PERSON] з жовтня 2021 року проживають в квартирі позивача по [ADDRESS] . Мама дітей перебуває за кордом (Англія), дітьми не цікавиться, допомоги на їх утримання не надає. На даний час позивач [PERSON] одружений із [PERSON] (том 2 а.с.95), в якої також є малолітній син від попереднього шлюбу. Сім`я проживає спільно в зазначеній квартирі, для дітей створені належні умови для проживання та гармонійного розвитку. Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , думка яких була вислухана судом на підставі ст.45 ЦПК України, із залученням психолога (методиста Центру психологічної служби [PERSON]). Так, Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснив, що живе з татом, сестрою, дружиною батька - « [PERSON] » і [PERSON] (її сином). Відвідує школу, ходить на плавання та вільну боротьбу. Мама [PERSON] не дзвонить до нього, навіть на день народження, і він не хоче з нею спілкуватися. Мама його ображала, била ременем. Бажає проживати тільки із батьком. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснила, що живе з татом, братом, дружиною батька - « [PERSON] » і [PERSON] (її сином) по [ADDRESS] . Відвідує школу, ходить на легку атлетику та у спортивний зал разом із батьком. Мама [PERSON] зараз у Англії , інколи телефонує до неї, але вона не хоче спілкуватися з матір`ю. На запитання суду чому, відповіла, що мама пише їй не телефон: «чи моя бабуся ще не здохла». Вона ображена на маму і не хоче з нею спілкуватися. Дитина висловлює думку, що хоче проживати тільки з батьком. Суд зазначає, що за віком діти здатні чітко висловлювати свою думку, відстоювати її в дискусії з дорослими (особливо дівчинка). При з`ясуванні думки дітей, у зв`язку з відсутності в судовому засіданні матері, суд, з метою урівноваження сторін, обмежив батька у можливості ставити дітям запитання. Більшу частину дискусії з дітьми в судовому засіданні здійснено психологом, яка за результатами проведеної бесіди не поставила під сумнів позицію дітей щодо бажання проживати з батьком. Також судом досліджено консультативний висновок психолога від 25.09.2021, згідно з яким при проведенні діагностичної консультації встановлено, що [PERSON] має дуже теплі почуття до мами, але також відчуває страх при думці про зустріч з мамою та їх спільне проживання. Даний страх супроводжений негативним досвідом минулих комунікацій з мамою, де було психологічне та фізичне насильство (том 1 а.с.113). Згідно комплексної психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин [PERSON] від 14.05.2022, за результатами діагностики батьківсько-дитячих відносин, у [PERSON] присутня емоційна стурбованість з приводу сімейної ситуації, депресивні настрої в потенції. Головним значимим членом сім`ї та найбільш емоційно близьким членом є батько. Менш емоційно привабливою та тою, з ким склалися конфліктні відносини, хлопчик вважає матір, яку до складу сім`ї не включає. Натомість, до складу сім`ї [PERSON] включає дружину батька. Найбільш близькими людьми для [PERSON] є батько, сестра, а також, дружина батька з сином. Зі слів [PERSON] , батько є добрим, люблячим та здатним в будь-який момент прийти на допомогу. Матір хлопчик характеризує як злу, сердиту та немилосердну (том 2 а.с.29-32). Згідно комплексної психологічної характеристики психоемоційного стану дитини та сімейних відносин [PERSON] від 14.05.2022, за результатами діагностики батьківсько-дитячих відносин, головним значимим членом сім`ї та найбільш емоційно близьким членом є батько. Менш емоційно привабливою та тою, з ким склалися конфліктні відносини, дівчинка вважає матір, яку до складу сім`ї не включає. Натомість, до складу сім`ї [PERSON] включає дружину батька та її сина. Досліджувана стверджує, що батькова дружина до неї та брата ставиться дуже обре та зауважує, що хотіла б щоб вона була її мамою. Найбільш близькими людьми для [PERSON] є батько, сестра, а також, дружина батька з сином. [PERSON] прийняла реально існуючу ситуацію та є більш-менш до неї адаптованою, дівчинка стверджує, що їй дуже комфортно проживати з батьком. До біологічної матері дитина повертатися не хоче. Батько для [PERSON] є символом спокою, врівноваженості, стійкості у подоланні труднощів, душевного благородства, готовності завжди прийти на допомогу і стати на захист слабких. Зі слів [PERSON] , батько є добрим та справедливим. Матір дівчинка характеризує злу та несправедливу (том 2 а.с.33-36). Згідно висновку рішення виконавчого комітету міської ради №1117 від 05.08.2021 комісія вважала за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін [PERSON] , та [PERSON] із матір`ю [PERSON] (том 1 а.с.88-93). Проте, як зазначалося, в процесі розгляду справи обставини суттєво змінилися, і, згідно витягу з рішення від 16.11.2022 № 1125 про розгляд питань органу опіки та піклування, вирішено вважати таким, що втратив чинність п.2 рішення виконавчого комітету від 05.08.2021 №1117 (том 2 а.с.115). Згідно додатку 2 до рішення виконавчого комітету міської ради від 16.11.2022 № 1125 надано новий висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] із батьком [PERSON] (том 2 а.с.116-119). Позивач [PERSON] , згідно характеристики №91/21 від 20.08.2021 р. директора ТОВ «Пасічна ІФ», позитивною характеризується за місцем проживання (том 1 а.с.148). Згідно довідки Департаменту благоустрою Івано-Франківської міської ради КП «Міська ритуальна служба» № 1 від 03.112021, [PERSON] , станом на 03.11.2021 працює на тимчасовій посаді прибиральника територій кладовищ (том 1 а.с.190). Таким чином, враховуючи інтереси дітей та їхню думку, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, взаємну прихильність батька та дітей, те, що позивач, як люблячий батько опікується дітьми, створює належні умови для їх повноцінного розвитку та виховання, має для цього можливості, а також враховуючи фактичне проживання дітей з батьком та знаходження матері за межами України, суд вважає за доцільне визначити місцем проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , разом із батьком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved