Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

В січні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду в справі №686/4032/21, в якому просить: стягнути з держави Україна на його користь п`ять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на судовий захист невиконанням рішення суду у справі №686/4032/21 за період часу за 26.11.2022 року в порядку ч.1 ст.23 ЦК України та ст.55, 56, ч.9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України. В обґрунтування позову позивач вказав, що рішення суду в справі №686/4032/21 не виконано. Моральна шкода полягає у порушенні його права на судовий захист, оскільки рішення суду не виконано і кошти йому не перераховані на р/р. Моральна шкода за порушене право заявлена ним за його вільним волевиявленням з врахуванням рішень ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня як в Державі Україна, так і в інших тимчасових державах, та буде справедливою сатисфакцією за порушене його право на судовий захист і ефективним юридичним захистом. Наслідком невиконання рішення суду є порушення його права на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11- рп/2012), а невиконання судового рішення триваючим правопорушенням. Факт, з якими Закон пов`язує наявність підстави для відшкодування моральної шкоди, є порушення права на судовий захист внаслідок невиконання рішення суду. Позивач у цій справі прагне грошової компенсації за порушене право на судовий захист. Застосування ефективного способу захисту спричинює реальне поновлення порушеного права, а в разі неможливості вказаного - забезпечує отримання відповідного відшкодування (Постанова Великої Палати ВС від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19). Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки Закону, а саме ч. 1 ст. 23 ЦК України та ст.55, 56 та 129 Конституції України. Моральна шкода не може бути відшкодована лише самим фактом констатації порушення права на судовий захист. Застосовуючи міжнародні договори України під час здійснення правосуддя, суди повинні враховувати, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права (частина перша статті 15 Закону № 1906-ІУ). Також згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень суду. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь пять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому порушенням його права на судовий захист внаслідок невиконання Рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/4032/21 у вимір (строк, проміжок, період) часу за 26 листопада 2022 р. в порядку ч. 1 ст. 23 ЦК України та ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129 і ст. 129-1 Конституції України. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, розгляд справи просить здійснювати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що рішенням\~Хмельницького міськрайонного\~суду Хмельницької\~області від\~26.05.2021\~року (справа\~№686/4032/21)\~позов [PERSON] \~задоволено частково.\~Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] 500грн. моральної шкоди завданої невиконанням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.11.2011 року. В задоволенні решти вимог відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21.07.2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 року залишено без змін. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.11.2021 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 року залишено без змін та поновлено виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 року. Постановою Верховного Суду від 08.06.2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 10.11.2021 року залишено без змін. 08.12.2021 року на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 року по справі №686/4032/21 було видано виконавчий лист. Відповідно до вимог п.п. 35-37 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45), казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення. У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження. У разі відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення, орган Казначейства повідомляє органу прокуратури за місцем досудового розслідування відповідного кримінального правопорушення. Орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача. Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості). Пунктами 38-39 вказаного порядку також визначено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Відповідно до\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує\~виконання судового\~рішення у\~визначеному законом\~порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України\~передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174\~ЦК України\~відповідно. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до частини другої статті\~2, частини першої статті\~170 ЦК України\~учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно з частиною другою\~статті 48 ЦПК України\~сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно положень ч. 4\~ст. 58 ЦПК України,\~ держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому Державою Україна в особі Верховного Суду моральної шкоди, завданої порушенням його прав невиконанням рішенням суду у справі №686/4032/21 в період часу за 26.11.2022 року. Не зазначено позивачем і в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльності Держави України в особі Верховного Суду в зазначений ним період. Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди п`ять мільйонів гривень за вказаний період. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду в справі №686/4032/21, завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/4032/21, слід відмовити.

Outcome: dismissed