Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Позов вмотивований тим, що 26 жовтня 2013 року він одружився з відповідачкою, про що відділом РАЦС Хустського району Закарпатської області вчинено актовий запис № 255 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2013 року. У шлюбі в них\~ народилася одна дитини донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що з часом вони з дружиною почали один від одного віддалятися, їх шлюбні відносини погіршилися та в грудні 2022 року остаточно припинилися. Відповідачка має на меті навесні виїхати за кордон на заробітки та залишити на його утриманні і вихованні їх спільну дитину. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Він переконаний, що подальше підтримання сімейних відносини між ними немає змісту. Їх погляди на сімейне життя є різними, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. В позовній заяві просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, а їх неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити на його утриманні за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позов відповідачкою [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, подавши заяву, у якій визнає позов та просить справу розглянути без її участі. У заяві також зазначає, що спору з приводу місця проживання їх доньки між ними немає. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 26 жовтня 2013 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатської області за актовим записом №225 (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надала, а тому суд приходить висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Щодо вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини, то з цього приводу слід зазначити наступне. Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з вказаної статті, судом вирішується спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітніх дітей, а оскільки, як встановлено судом, спору щодо місця проживання малолітньої [PERSON] між сторонами не існувало та не існує на даний час, суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаною вимогою, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Щодо судових витрат, то як слідує з позовної заяви позивач не ставить питання про їх стягнення на його користь з відповідачки.

Outcome: partial