Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

ОСББ «Дніпровське+», в інтересах якого діє адвокат Макеєв В.Ф., звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 8313.20 грн., 3% річних в сумі 249.85 грн. та інфляційних в сумі 746,57 грн., а всього на загальну суму 9309,62 грн. Також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір 2481 грн. та судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5200 грн. В обґрунтуванні позову зазначає, що відповідач, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач отримує житлово-комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, - послуги прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем, купівлю електричної енергії тощо, поточний ремонт спільного майна будинку. Отже, між сторонами виникли правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, відповідно до ст. 11 ЦК. \~ \~ \~ \~Рішенням загальних зборів ОСББ, протоколом №2 від 13.11.2019 року затверджено: внески на фонд капітального ремонту будинку [ADDRESS] у розмірі 3 грн. 57 коп. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць; тариф на управління будинком [ADDRESS] у розмірі 5 грн. 69 коп. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць. Дане рішення, розмір внесків та дольової участі є діючими, правомірними, не скасованими. \~ \~ \~ \~Відповідачем претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку [ADDRESS] та прибудинкової території не оформлено. \~ \~ \~ \~За період з листопада 2019 року по березень 2022 року відповідач плату за житлово-комунальні послуги не здійснює, чим спричиняє майнову шкоду позивачу та перешкоджає належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по збереженню житлового фонду, утриманню будинку та прибудинкової території. \~ \~ \~ \~Згідно нарахувань по ОСББ «Дніпровське+» станом на 01.03.2022 р. заборгованість відповідача за утримання будинку та прибудинкової території становить 8313 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунків за спожиту електроенергію, утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до ст. 625 ЦК нараховано 3% річних 249 грн. 85 коп., інфляційні 746 грн. 57 коп. \~ \~ \~ \~Наведено розрахунок понесених позивачем судових витрат: судовий збір 2481.00 грн., витрати на правничу допомогу адвоката 5200.00 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість 8313 грн. 20 коп., 3% річних 249 грн. 85 коп., інфляційні 746 грн. 57 коп., а всього 9309 грн. 62 коп., а також просить стягнути судовий збір 2481 грн. та витрати на правничу допомогу 5200 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21.03.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16.08.2022 року відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач категорично заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що з моменту створення ОСББ «Дніпровське+» жодних послуг не надавало. Надана позивачем до позовної заяви оборотна відомість не встановлює факт надання позивачем послуг та не породжує жодних правових насідків. Жодних договорів відповідач з ОСББ «Дніпровське+» не укладала. Також зазначила, що протягом усього часу з момент створення ОСББ «Дніпровське+» до сьогоднішнього дня квитанції про нарахування за житлово-комунальні послуги надходять від ТОВ «УК «Нова якість» Дільниця №7» В зв`язку з чим, відповідач неодноразово зверталася до голови ОСББ та правління ОСББ, щодо отримання для ознайомлення копії протоколів установчих зборів, протоколів загальних зборів, статут ОСББ, а також інформації щодо того, чи припинений Договір з переднім управителем у відповідності до вимог чинного законодавства України, жодної відповіді чи будь якої інформації так і не отримала. Також звернула увагу суду, що питання затверджених внесків та тарифів, які зазначені в протоколі №2 від 13 листопада 2019 року, взагалі не виносилися на порядок денний зборів та не приймалися на вказаних зборах. Також, протокол № 2 від 13 листопада 2019 року не містить особистих підписів кожного, хто проголосував із зазначенням результату голосування, а містить лише підписи голови та секретаря зборів. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає їх необґрунтованими та не доведеними. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2022 року, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.10.2019 року, до реєстру 21.10.2019 року за номером 1\~026\~102 0000 019437 внесено відомості про реєстрацію ОСББ «Дніпровське+». Також з вказаної виписки вбачається, що основним видом діяльності об`єднання є комплексне обслуговування об`єктів. Місцезнаходженням юридичної особи є м. Черкаси, вул. Надпільна, 530. ОСББ «Дніпровське+» (код ЄДРПОУ 43298708, 21.10.2019р.) здійснює комплексне обслуговування обєктів, зокрема утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Рішенням, яке занесене у протокол №2 установчих зборів співвласників ОСББ «Дніпровське+» (щодо будинку [ADDRESS] ) від 13 листопада 2019 року затверджено: внески на фонд капітального ремонту [ADDRESS] у розмірі 3 грн. 57 коп. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць; тариф на утримання будинку [ADDRESS] у розмірі 5 грн. 69 коп. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць. На підставі вказаного протоколу відповідачу нараховується вартість за надані житлово-комунальні послуги, що підтверджується оборотною відомістю. Щодо визначених тарифів з надання послуг по обслуговуванню багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , які затверджені протоколом установчих зборів від 13.11.2019 року, то суд враховує наступне. Відповідно до частини першої\~статті 68 ЖК УРСР\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача відповідає визначений пунктом 5 частини другої\~статті 7 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Ці положення закону конкретизовано в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Згідно зі\~статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до статті Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» дожитлово-комунальнихпослуг належать: 1) житлова послуга-послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру,знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт,обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем),утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги,які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Ще одним критерієм класифікації житлово-комунальних послуг є порядок затвердження цін/тарифів на них. Частиною 2 статті 10 вищевказаного Закону передбачено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до\~статті 162 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до частини четвертої\~статті 4 цього Закону\~основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. За змістом\~статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста\~статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Частиною першою\~статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~на співвласника покладено зобов`язання: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі №910/5179/20 (провадження №12-38гс21) зазначено, що рішення зборів співвласників щодо визначення розміру витрат на управління багатоквартирним будинком не може бути визнано недійсним тільки тому, що загальні збори співвласників відбулися у формі «установчих зборів», а не «загальних зборів», як це передбачено статтями\~6,\~10 Закону № 2866-ІІІ, оскільки така процедура не нівелює волевиявлення самих співвласників щодо складу витрат на утримання багатоквартирного будинку (кошторису), розміру та порядку здачі співвласниками внесків на утримання спільного майна у ньому. Згідно нарахувань оборотної відомості по ОСББ «Дніпровське+» станом на 01.03.2022 року заборгованість відповідача за утримання будинку та прибудинкової території становить 8313 грн. 20 коп. за період часу з листопада 2019 року по лютий 2022 року. Відповідачем не спростовано розмір заборгованості, не надано інших розрахунків, не доведено порушення позивачем процедури нарахування тарифів за житлово-комунальні послуги. Крім того, позивачем, відповідно до положень ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні\~ 746 грн. 57 коп. та 3% річних 249 грн. 85 коп. Слід зазначити, що відповідачем також не спростовано наданий позивачем розрахунок. При цьому, як на думку суду, наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом, який, як зазначалось, не спростований відповідачем. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 11\~ЦК України,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1)\~договори та\~інші правочини; 2)\~створення літературних,\~художніх творів,\~винаходів та\~інших результатів\~інтелектуальної,\~творчої діяльності; 3)\~завдання майнової\~(матеріальної)\~та моральної\~шкоди іншій\~особі; 4)\~інші юридичні\~факти. Цивільні\~права та\~обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. \~У випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають безпосередньо\~з актів\~органів державної\~влади,\~органів влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органів місцевого\~самоврядування. \~У випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~з рішення\~суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, тягар утримання майна лежить на співвласниках кімнат (стаття 322 ЦК України). За змістом\~частини першої\~статті 901,\~частини першої\~статті 903\~ЦК України\~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти\~ претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Доказів того, що відповідач відмовилась від надання їй позивачем послуг, чи про звернення до останнього із претензіями щодо кількості та якості наданих послуг, відповідачем до суду надано не було. Отже, в даному випадку, суд вважає, що між сторонами фактично виникли правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Верховний Суд\~неодноразово наголошував,\~що з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті\~625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Вказана правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц, 18 грудня 2019 року у справі №522/2625/16-ц, 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18, 18 травня 2019 року у справі №176/456/17, постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 07.07.2020 року. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 554/7740/17). Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат в сумі 746 грн. 57 коп. за період з листопада 2019 року по лютий 2022 року та трьох процентів річних в сумі 249 грн. 85 коп. за період листопада 2019 року по лютий 2022 року у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг. Стосовно тверджень відповідача щодо нарахування інфляційних та 3% річних від початку дії надзвичайних обставин - введення режиму воєнного стану, суд зазначає, що заборгованість виникла до початку воєнного стану, діюче законодавство не містить норм, які б передбачали нездійснення нарахувань 3% річних, інфляційних втрат на таку заборгованість. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСББ «Дніпровське+» підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем житлово-комунальних послуг, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481 грн., сплачений при подачі позову відповідно до платіжного доручення №81 від 09.03.2022 року. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, то вказана витрата не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-п`ятою\~статті 137ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. До позовної заяви адвокатом Макеєвим В.Ф. надано договір №136 про надання правничої допомоги адвокатом Макеєвим В.Ф. від 25.05.2021 року укладеного між адвокатом та ОСББ «Дніпровське +», ордер №1026640 від 25.05.2021 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.01.2018 року, акт наданих послуг від 10.03.2022 року Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Постановою від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 Верховний Суд висловив наступну позицію: «Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта». Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Так, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, з вказаним позовом до суду позивач звернувся 10.03.2022 року. В акті наданих послуг від 10.03.2022 року зазначено, що адвокатом надані наступні послуги: - зустріч з клієнтом, надання попередньої усної консультації щодо можливості подання позовної заяви ( 1 год. - 800 грн.) підготовка до складання позовної заяви про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги: аналіз документі та визначення норм матеріального та процесуального права, якими належить регулювати спірні правовідносини з можливістю та порядком їх правозастосування ( 2 год. 30 хв. -2000 грн.); складання позовної заяви, оформлення позовної заяви з додатками, узгодження тексту заяви з клієнтом, подання заяви до суду ( 3 год. - 2400 грн.). Оплата послуг відбудеться за результатами розгляду справи. Разом з тим, із договору про надання правничої допомоги від 25.05.2021 року вбачається, що за правову допомогу заявник сплачує адвокату у відповідності до виставлених рахунків, які виставляються згідно прайсу адвоката (п.4.1. договору). Замовник складає замовлення на послугу, а адвокат її надає та виставляє замовнику рахунок на оплату послуги (п.6.1. договору). Рахунок на послуги адвоката має бути оплачений негайно в день його вручення замовнику (п.6.2. договору). Будь-яких доказів, які підтверджують понесення ОСББ «Дніпровське+» витрат, пов`язаних з правовою допомогою, представником позивача не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги. На підставі викладеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ОСББ,

Outcome: partial