Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до наказу начальника виробничого підрозділу, він був переведений на посаду старшого майстра шляхового дільниці 3 групи, у підрозділі Дільниця 3 групи Самбір-Хирів, категорія персоналу керівники, у виробничому структурному підрозділі «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Наказом начальника ВСП «Самбірської дистанції колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору, його було звільнено із займаної посади, за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника. Вказує, що слідчим ГУ НП у Львівській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні №42022140000000358. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова [PERSON] було відсторонено від посади на 2 місяці до 04.03.2023. Однак на момент звільнення згідно оскаржуваного наказу (розпорядження) та на момент винесення рішення немає кінцевого вироку суду, яким [PERSON] визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення. Він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного розкрадання, як і відсутній інший процесуальний документ, який б стверджував факт вчинення правопорушення. [PERSON] зазначає, що внаслідок незаконного звільнення відповідачем, останній перебував у вимушеному прогулі, за весь час якого відповідач зобов`язаний виплатити йому середньомісячну зарплату у відповідності до кількості днів вимушеного прогулу, середній заробіток якого становить 25643,47 грн. Крім того, внаслідок несправедливого звільненням, [PERSON] відчував моральні страждання, втратив нормальні життєві та виробничі зв`язки, що призвело до значних душевних переживань та вимагало значних зусиль для відновлення попереднього стану. У зв`язку з цим, вважає, що незаконними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду. Враховуючи вищенаведене, просив суд: \~ \~ \~ \~-визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) начальника виробничого структурного підрозділу «Симбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору (контракту), згідно якого звільнено [PERSON] з 10.01.2023 року на підставі п. 8 ст. 40 КЗпП України; \~ \~ \~ \~-поновити [PERSON] на посаді старшого майстра шляхового дільниці III групи, у підрозділі 5. Дільниця 3 групи Самбір - Хирів, категорія персоналу керівники, у виробничому структурному підрозділі «Симбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 10.01.2023 року; \~ \~ \~ \~-стягнути з Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі станом на момент ухвалення рішення, виходячи із розміру середнього заробітку, обрахованого з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, в сумі 25643 грн. 47 коп., та 20000 грн. 00 коп. моральної шкоди; \~ \~ \~ \~-рішення в частині поновлення на посаді з 10.01.2023 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання. Рух справи в суді. \~ \~ \~ \~Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2023 року відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. \~ \~ \~ \~15.03.2023 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні від представника відповідача. \~ \~ \~ \~Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2023 року, відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~21.03.2023 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що листом виробничого структурного підрозділу Самбірська дистанція колії №52 від 11.01.2023 року, позивачу було надіслано копію наказу про звільнення від 10.01.2023 року №4/ос та повідомлено про необхідність ознайомлення з ним. Лист № 52 від 11.01.2023 разом із наказом про звільнення були вручені особисто позивачу 12.01.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що копія наказу була вручена [PERSON] 12.01.2023 року, а звернення з позовною заявою відбулось 13.02.2023 року з пропущенням строку звернення до суду, просить суд відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~22.03.2023 року надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача вказує, що позивач стверджує, що звернувшись до суду з позовною заявою 13.02.2023 року, він не пропустив строк звернення до суду з позовною вимогою про поновлення на роботі, посилаючись на ст.241-1 КЗпП України. При цьому позивач визнає, що отримав копію наказу про звільнення 12.01.2023 року. За приписами ст.241-1 КЗпП України та виходячи зі змісту позовної заяви, позивач мотивує відсутність пропуску строку на звернення з позовною вимогою про поновлення на роботі тим, що останнім днем подання позову (12.02.2023 року) була неділя, а тому він був поданий на наступний робочий день (13.02.2023 року). Зазначає, що позивач помилково застосовує норму ст. 241-1 КзпП України, що визначає обчислення строку днями, тому останній пропустив строк для звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. \~ \~ \~ \~05.04.2023 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення від представника позивача, в яких вказує, що його довірителем було отримано відзив від АТ «Укрзалізниця» поданого в особі регіональної філії «Львівська залізниця » АТ «Українська залізниця» на позовну заяву. Зазначив, що у зв`язку з тим, що останній день подання позовної заяви припадав на вихідний день- неділю-12.02.2023 року, то днем закінчення строку вважається найближчий перший робочий день, тобто в даній справі- понеділок, 13.02.2023 року, тобто день коли позовна заява була відправлена до суду засобами поштового зв`язку.. З доводами, які стосуються безпідставності відшкодування моральної шкоди, посилаючись на пропущення строків подання позову не погоджується. Просить позов задоволити в повному обсязі. Судові витрати розподілити у порядку визначеному процесуальним законом. Позиція сторін по справі. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив такий задовільнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила та зазначила, що позивачем було пропущено строк звернення з позовом до суду, а відтак позов до задоволення не підлягає. \~ \~ \~ \~Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). \~ \~ \~ \~Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. \~ \~ \~ \~За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Встановлені судом фактичні обставини справи. \~ \~ \~ \~Судом було встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу № 20/ос від 18.02.2016 р. переведений на посаду старшого майстра шляхового дільниці 3 групи, у підрозділі Дільниця 3 групи Самбір-Хирів, категорія персоналу керівники, у виробничому структурному підрозділі «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.9). \~ \~ \~ \~Наказом начальника ВСП «Самбірської дистанції колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору, було звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст. 40 КЗпП, а саме за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника ( а.с.10). \~ \~ \~ \~11.01.2023 року [PERSON] було надіслано лист про необхідність ознайомлення з наказом про звільнення та отриманням трудової книжки у відділі кадрів ВСП «Самбірська дистанція колії» за адресою: м. Самбір, вул. Вокзальна . \~ \~ \~ \~Як вбачається з посадової інструкції від 09.08.2021 року, реєстраційний номер якої П4/-008/4 позивач: -призначається на посаду і звільняється з посади безпосередньо начальником дистанції колії. -в межах своїх обов`язків керується: Законом України Про охорону праці, Положенням про систему управління охорони праці на дистанції колії, Правилами техніки безпеки та виробничої санітарії при виконанні колійних робіт, Положенням про розслідування і облік нещасних випадків, Положенням про роботу уповноважених трудових колективів з питань охорони праці, міжгалузевими актами по охороні праці, керується чиним законодавством України, наказами і розпорядженнями начальника дистанції колії, положеннями про структурний підрозділ, посадовою інструкцією та дорученнями начальника дистанції колії. - здійснює керівництво виробничою дільницею. - забезпечує виконання дільницею планових завдань по ремонту і поточному утриманню колії при високій якості і зниженні вартості робіт. -безпосередньо керує роботами, передбаченими відповідними інструкціями. -своєчасно встановлює виробничі завдання околодкам, бригадам, черговим по переїзду. -суворо дотримується ПТЕ і всіх інструкцій. \~ \~ \~ \~Як вбачається з ухвали Галицького районного суду м.Львова від 06.01.2023 року, слідчим Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42022140000000358 відомості про яке, 09.12.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.268 КК України. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі №461/18/23 відсторонено [PERSON] від займаної посади, строком на 2 місяці, тобто до 04.03.2023 року. При цьому в ухвалі слідчого судді зазначено, що підозрюваний [PERSON] та його захисник проти задоволення клопотання слідчого про відсторонення [PERSON] від посади не заперечували. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про доходи, проведено розрахунок доходів [PERSON] за період липень 2022 року грудень 2022 року. З якої вбачається, що всього нараховано 138\~227, 62 грн, з них податку з доходів фізичних осіб 24\~880, 98 грн. \~ \~ \~ \~З дослідженої судом характеристики [PERSON] , наданою начальником ВСП «Самбірська дистанція колії», вбачається що останній за місцем роботи характеризується позитивно. Мотиви прийняття рішення судом. \~ \~ \~ \~Нормами статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. \~ \~ \~ \~За змістом статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частиною першою та другою статті 24 Основного Закону України встановлюють норми конституційного права, згідно з якими громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. \~ \~ \~ \~В силу ст. 129 Основного Закону України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. \~ \~ \~ \~За вимогами\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території країни правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Судом встановлено, що наказом начальника ВСП «Самбірської дистанції колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору, було звільнено із займаної посади, за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника. Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам належить мати на увазі, що відповідно до п. 8 ст. 40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган вправі розірвати трудовий договір з підстав вчинення працівником за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу (ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення), незалежно від того, чи застосовуватись до працівника раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення, в робочий чи неробочий час вчинене розкрадання. Пунктом 8 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також - строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку вчинення за місцем роботи викрадення (в тому числі дрібного) майна роботодавця, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення. Тобто, п.8 ст.49 КЗпП України і п. 26 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» надає власникові право звільнити працівника в разі вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника. Форма власності і розмір викраденого при цьому значення не мають ( звільнення можливе і в разі вчинення дрібного розкрадання). Підставою для звільнення є тільки таке розкрадання, яке встановлене вироком суду, який набрав законної сили, постановою органу, до компетенції якого відноситься застосування адміністративного стягнення ( відповідно до ст.221 Кодексу України про адміністративне правопорушення, таким органом є суд) або заходів громадського впливу. Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. В ст. 148 КЗпП України вказано, то дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. При цьому слід мати на увазі, що: а) \~ \~ \~ \~місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення необхідно відраховувати з дня виявлення проступку: б) \~ \~ \~ \~днем виявлення проступку, з якого починається сплив місячного строку, вважається день, коли керівнику стало відомо про вчинений проступок. Якщо до працівника застосовано заходи адміністративного стягнення, то днем виявлення проступку буде вважатися день винесення постанови про накладення адміністративного стягнення; \~ \~ \~ \~ в) \~ \~ \~ \~у місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення не зараховується час хвороби працівника або перебування його у відпустці; г) \~ \~ \~ \~до відпустки, що перериває сплив місячного строку, слід віднести всі відпустки, що надаються власником згідно з чинним законодавством. У тому числі щорічні (основні і додаткові), додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, короткострокові відпустки без збереження заробітної плати та ін . д) \~ \~ \~ \~при застосуванні власником дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за п. 8 ст. 40 КЗпП України місячний строк спливає з дня набрання чинності вироку суду, яким встановлена вина працівника в розкраданні майна підприємства, чи постановою іншого органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни пояснення в письмовій формі. Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Згідно з\~ч.1\~ст.\~76. ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішньою переконання. Разом з тим, вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд враховує норми, передбачені\~ст.233 КЗпП України, якою встановлено строки звернення за вирішенням трудових спорів до суду, згідно якої у справах про звільнення працівник може звернутися до суду у місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. \~ \~ \~ \~Статтею 47 КЗпП України\~передбачено обов`язок роботодавця видати працівнику у день звільнення копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. \~ \~ \~ \~Згідно п.4\~постанови Пленуму Верховного Суду від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлений\~ст. 233 КЗпП України\~строк звернення до суду застосовується судом незалежно від заяви сторін і пропущення такого строку є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. У разі пропуску передбачених строків звернення до суду за вирішенням трудового спору суд з`ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін. При пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав. \~ \~ \~ \~Реалізація права на судових захист неві`ємно пов`язана зі строками, в межах яких, позивач може звернутись до суду за захистом свого порушеного права. \~ \~ \~ \~Передбачений\~статтею 233 КЗпП України\~місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору і такий строк, у разі його пропуску з поважних причин, суд може поновити ці строки. Поряд з цим, вказаною нормою трудового законодавства не визначено переліку причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору та їх поважності, оскільки така обставина визначається в кожному випадку окремо, залежно від конкретних обставин. \~ \~ \~ \~У цій частині суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо пропущення [PERSON] строку звернення до суду, оскільки ст.233 КЗпП України передбачено місячний строк, який поширюється на всі випадки звільнення. Позивач, звернувся до суду 13.02.2023 року, відповідно до положення ч.3 ст.124 ЦПК України, передбачено, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, ст. 241-1 КЗпП передбачено, якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день, тобто в даному випадку 13.02.2023 року. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Щодо поновлення позивача на роботі, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позивача було незаконно звільнено із займаної посади, за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника, оскільки такий факт розкрадання не встановлений жодним рішенням суду (ні вироком, ні постановою). \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч. І ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. \~ \~ \~ \~Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання незаконним та скасування наказу начальника ВСП «Самбірської дистанції колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №4/ос від 10.01.2023 року про припинення трудового договору. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи,а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування, враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved