Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Максимов Р.І. звернувся до суду з позовом 06.07.2022 року, в якому просить суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ГрисюкОленою Василівною 19.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі №22161, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», грошові кошти в сумі 22518 грн., таким що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за №22161, яким стягнуто з нього на користь відповідача , невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №657576711 від 19.12.2019, укладеним з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги №4 від 09.04.2021 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість у сумі 22518 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6750 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 12204 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 3564 грн. та 1200 грн. за вчинення виконавчого напису. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат». Як вбачається із спірного виконавчого напису, станом на 07.05.2021, заборгованість складає 22518 грн. Проте позивач вважає цю суму безпідставною, оскільки, Кредитний договір №657576711 від 19.12.2019 між ним та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» письмово не укладався, а відбулось підписання заяви, тобто відповідно не містив питання процентів за сплату кредиту, застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, неустойки (пені, штрафу), комісії, а тому не можуть бути застосовані правонаступником товариства. Між сторонами письмовий кредитний договір не укладався, що свідчить про нікчемність, і відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на нікчемному договорі. Вважає, що виконавчий напис під № 22161, вчинений 19.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. є таким, що не підлягає виконанню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, 24 січня 2023 року через канцелярію суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Максимова Р.І. про зміну предмету позову, в якій останній просить повернути стягнене за виконавчим написом нотаріуса. Зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 10.06.2021 відкрито виконавче провадження №65757101 з виконання виконавчого напису за №22161 від 19.05.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», грошових коштів в сумі 22518,00 грн. Постановою приватного виконавця від 12.07.2021 звернуто стягнення на заробітну плату позивача, яку він отримує у ТОВ «АТБ-маркет». За час перебування виконавчого документу на виконанні з [PERSON] стягнуто 16339,23 грн., з яких 500 грн. витрат виконавчого провадження, 1439,90 грн. винагороди приватного виконавця, 14399,33 грн. на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Враховуючи викладене, у разі визнання виконавчого напису №22161 від 19.05.2021 таким, що не підлягає виконанню, відпадає правова підстава набуття відповідачем коштів позивача в сумі 14399,33 грн., а у відповідача ТОВ «ФК «Фінанс Онлайн» виникає зобов`язання по поверненню безпідставно набутого майна, тобто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підлягають стягненню на користь позивача 14399,33 грн. в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом. Окрім того, просить суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 2066,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11164,50 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2022 року зазначена справа передана на розгляд судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 26 липня 2022 року судом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Одночасно витребувано від Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни ( [ADDRESS] ), належним чином завірені копії документів, що становлять нотаріальну справу за нотаріальною дією - вчинення виконавчого напису від 19.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №22161, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», грошові кошти в сумі 22518 грн. 26 січня 2023 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Максимова Романа Ігоровича про зміну предмету позову в цивільній справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Максимов Роман Ігорович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Треті особи Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна письмових пояснень на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. Суд, відповідно до норм ч. 10\~ст. 84 ЦПК України\~вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19.12.2019 року між позивачем [PERSON] та ТОВ ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» був укладений кредитний договір № 657576711. Правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги №4 від 09.04.2021 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість у сумі 22518 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6750 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом- 12204 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 3564 грн. та 1200 грн. за вчинення виконавчого напису. На підставі виконавчого напису, вчиненого 19.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., реєстровий № 22161, стягнуто із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості на загальну суму в розмірі 22518,00 грн. Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу\~Дніпропетровської області Сидорук Л.В. перебуває виконавче провадження № 65757101 з примусового виконання виконавчого напису № 22161 від 19.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотариального округу Грисюк О.В. на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінас» заборгованості на загальну суму в розмірі 22518,00 грн. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від2 9червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно частини 1\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач був сповіщений про намір вчинення виконавчого напису, у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, і що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості; з наявних доказів неможливо встановити період, за який нараховані проценти та пені, підстави нарахування штрафу; відсутні докази неодноразового переходу права вимоги за договором від первинного кредитора як до відповідача, так і до інших юридичних осіб. Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, суд встановив наступне. Відповідно до листа від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. №6140 від 28.10.2022 вбачається, що за час перебування виконавчого документу на виконанні з [PERSON] стягнуто 16339,23 грн., з яких 500 грн. витрат виконавчого провадження, 1439,90 грн. винагороди приватного виконавця, 14399,33 грн. на користь ТОВ ФК Онлайн Фінанс (а.с.41). Згідно до відомостей, що містяться в розрахункових листах ТОВ АТБ-маркет відносно [PERSON] за липнь 2021 по лютий 2022 мітяться аналогічні відмомті (а.с.42-49). Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до\~статті 1215 Цивільного кодексу України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою\~статті 177 Цивільного кодексу України\~об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша\~статті 190 Цивільного кодексу України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером № 22161 від 19.05.2021 визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів стягнутих за виконавчим написом нотаріуса № 22161 від 19.05.2021 року, в розмірі 14399,33 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано ордер на надання (правничої) правової допомоги, договір про надання правничої (правової) допомоги від 18.01.2022, додаток №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 18.01.2022 із детальним розрахунком наданих послуг, укладений між [PERSON] та [PERSON] , товарний чек від 18.01.2022, Акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 18.01.2022 та Додатку №1, укладеного між [PERSON] та [PERSON] із детальним розрахунком наданих послуг. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. Вказане відповідачем не спростовано. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, на користь [PERSON] з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позову 2066,00 грн.

Outcome: approved