Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , послуги з газопостачання до якого надаються відповідачем. В опалювальний сезон з жовтня 2016 року по квітень 2017 року Києво-Святошинська філія ПАТ «Київоблгаз» протиправно позбавила його пільг інваліда війни у частині пільгової оплати споживаного газу. Листом №3-3311 від 14 березня 2017 року товариство у відповідь на його скаргу про незаконне позбавлення пільг мотивувало це отриманням субсидії. На направленні ним заперечення щодо незаконних дій з приводу позбавлення його пільгової сплати за газопостачання, як інваліда війни, та у зв`язку з неотриманням субсидії з доданим листом УСЗН Києво-Святошинський РДА №130 від 15 січня 2016 року, йому листом №3-3362 від 26 червня 2017 року ПАТ «Київоблгаз», посилаючись на постанови КМУ №848 від 01 травня 2016 року та НКРПЕ №2496, мотивувало позбавлення його пільгової сплати за газ. Виходячи з того, що згоди про надання послуг з газопостачання, розміру його оплати між побутовим споживачем і постачальником послуг досягнуто не було, ним була подана заява до Подільського районного суду м. Києва (справа №758/14669/17) щодо незаконного позбавлення його пільгової оплати газу як інваліда війни та проведення перерахунку ТОВ «Київоблгаз Збут». Рішення по даній справі ще не прийнято. Згідно наданих ТОВ «Київоблгаз Збут» повідомлень про заборгованість від 19 квітня 2019 року та від 31 березня 2019 року, ним сплачено 22448грн. за поточно спожитий газ у 2019 році та залишилася несплаченою сума у розмірі 25750грн., яка наразі оскаржується в Подільському районному суді м. Києва (справа №758/14669/17). 29 жовтня 2019 року позивач [PERSON] виявив факт відключення його будинку від газопостачання, шляхом встановлення пломби на газовій трубі. Позивач вказав, що опломбування вентеля подачі газопостачання відбулось представниками товариства у його відсутність. Повідомлень щодо наміру припинити газопостачання з боку відповідача, в порушення вимог постанови НКРПЕ від 30 вересня 2015 року за №2496 «Про затвердження правил постачання природного газу», йому не направлялось, акт про припинення газопостачання складений у його відсутність, копія акту про припинення газопостачання на адресу споживача не надсилалася. Позивачем була подана претензія до АТ «Киїіоблгаз» від 04.12.2019 року, проте останній не виконав вимогу усунути порушення чи надати побутовому споживачу обґрунтовану відмову. На думку позивача, начальник управління клієнтського сервісу АТ «Киїіоблгаз» Пяткіна О.В. в корисливих інтересах організації, яку вона представляє, відмовилася надавати відповідь в установлений законом строк. Крім того, позивач зазначив, що діями відповідача йому спричинена моральна шкода, оскільки неправомірні дії АТ\~«Київоблгаз» призвели до того, що він змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, а отже втрачати значних зусиль та часу, а для інваліда війни 2 групи, з 75% втратою працездатності це вимагає додаткових моральних та фізичних зусиль. Усі ці обставини призвели до виникнення у нього хвилювань та переживань, що негативно позначилися на його психоемоційному стані. Також після протиправного «візиту» з проникненням на територію його домоволодіння представників відповідача він був змушений цілий тиждень лікувати та доглядати свою собаку. Вважаючи, що припинення газопостачання до його домоволодіння є незаконним та таким, що порушує права побутових споживачів на отримання житлово-комунальної послуги з газопостачання,\~позивач просив суд: - визнати протиправними дії АТ «Київоблгаз» в частині відключення його домогосподарства від газопостачання; - зобов`язати АТ «Київоблгаз» поновити його право на безперешкодне користування газом шляхом підключення його домогосподарства за адресою: [ADDRESS] до газопостачання; - стягнути з відповідач на його користь спричинену моральну шкоду в розмірі 76130грн. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. 03 серпня 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» направлено відзив на позовну заяву, в якому товариство позов не визнало, вказавши, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» має статус оператора газорозподільної системи, а позивач статус споживача, який отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб. Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі укладеного між ним та постачальником типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП №2500 від 30 вересня 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначеному законом. Зазначило, що враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, останній не заперечує, що підставою припинення газопостачання стало саме наявність заборгованості на рахунку ТОВ «Київоблгаз Збут». Так, 29 жовтня 2019 року на підставі доручення постачальника газу ТОВ «Київоблгаз Збут» від 26 липня 2019 року №39, працівниками Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» будинок позивача відключено від газорозподільної системи, про що складено акт про відключення об`єкту від 29 жовтня 2019 року. Попередньо ТОВ «Київоблгаз Збут» було направлено повідомлення про припинення та погашення простроченої заборгованості від 31 березня 2019 року та 28 жовтня 2019 року. Таким чином, АТ «Київоблгаз» діяло в межах встановлених норм та правил та відповідно договору на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання №32SKV2979 від 23 січня 2018 року. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем не надано жодних документальних підтверджень вини та власне протиправності діянь з боку відповідача, а також обґрунтованого розрахунку по визначенню заявленого [PERSON] розміру моральної шкоди. 26 січня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Пазюра О.О. в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи\~без участі представника товариства, проти задоволення позовних вимог заперечувала. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , який приєднаний до розподільчого газопроводу, який обслуговує АТ «Київоблгаз». Саме на ім`я [PERSON] за цією адресою у відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи. У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів. Зокрема, п. п. 1.1-1.3 розд. І Типового договору визначено, що Типовий договір (далі Договір) розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. 26 липня 2019 року ТОВ «Київоблгаз Збут» направило начальнику Києво-Святошинського відділення АТ «Київоблгаз» доручення №39 на припинення газопостачання побутовим споживачам, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , споживач [PERSON] (а.с.31-32). 29 жовтня 2019 року представниками АТ «Київоблгаз» на підставі доручення ТОВ «Київоблгаз» від 26 липня 2019 року в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наявною заборгованістю було припинено газопостачання, що підтверджується актом про відключення об`єкту (газових приладів). З цього акту вбачається, що споживачем зазначений [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] . Припинення газопостачання проведено шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби на відключаючому пристрою на газопроводі-вводі, пл. №R15831051. В акті містяться підписи двох представників АТ «Київоблгаз» та відмітка про те, що акт було складено в присутності [PERSON] , відомостей щодо отримання споживачем примірника акту не мітиться (а.с.16). Згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості по особистому рахунку № [NUMBER] абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , станом на листопад 2019 року рахувалась заборгованість за газопостачання на суму 22239,52 грн. (а.с.17). 28 жовтня 2019 року на адресу: [ADDRESS] , ТОВ «Київгаз Збут» споживачу [PERSON] було направлено повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості. В ньому зазначено, що станом на 28 жовтня 2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] накопичена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 25 929,88 грн. Якщо заборгованість в сумі 25 929,88 грн. не буде погашена в строк до 07.11.2019 року, споживач самостійно зобов`язаний припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам АТ «Київоблгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання (а.с.22). Вказане повідомлення було направлено рекомендованим листом, з повідомлення про вручення, з якого вбачається, що воно отримане [PERSON] 23.11.2019 року (а.с.23). З листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( НКРЕКП) №18951/16.3.2/9-19 від 03.12.2019 року вбачається, що АТ «Київоблгаз» не було надано до НКРЕКП відповідних підтверджуючих документів щодо надсилання за адресою споживача рекомендованого поштового відправлення або надання з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання. Також не було надано відповідних пояснень з наданням підтверджуючих документів щодо надсилання за адресою споживача акта про припинення газопостачання рекомендованим поштовим відправленням. Вказане може свідчити про порушення АТ «Київоблгаз» вимог пунктів 1 4 глави 7 розділу VI Кодексу в частині порядку припинення газопостачання (а.с.44-46). Згідно з п. 17 Правил постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496 якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Відповідно до п.п.1 п.1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу. Згідно з абз.2 п. 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу). Позивач посилається на те, що відповідачем АТ «Київоблгаз» порушено порядок здійснення повідомлення про припинення газопостачання. Дійсно, під час судового розгляду знайшли свої підтвердження вказані доводи позову. Тобто, визначеним порядком передбачено обов`язок Оператора ГРМ забезпечити належне та своєчасне ( не менше ніж за три доби) повідомлення побутового споживача про заплановане припинення газопостачання. Вказаний обов`язок може бути виконаний Оператором ГРМ як шляхом надіслання рекомендованого поштового відправлення, так і вручення повідомлення особисто побутовому споживачу під розписку працівниками Оператора ГРМ. У разі надіслання рекомендованого поштового відправлення, Оператор ГРМ має забезпечити можливість своєчасного його отримання побутовим споживачем, врахувавши нормативні строки пересилання поштових відправлень, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року. Як вбачається із матеріалів справи, 28 жовтня 2019 року АТ «Київоблгаз» рекомендованим листом про вручення поштового відправлення направило [PERSON] повідомлення про припинення 07 листопада 2019 року газопостачання у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газ у випадку її своєчасного непогашення. 29 жовтня 2019 року побутовому споживачу [PERSON] працівниками АТ «Київоблгаз» припинено газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи встановлено, що вищезазначене повідомлення про припинення газопостачання від 28 жовтня 2019 року було отримане [PERSON] 23 листопада 2019 року (а.с.23). Враховуючи, що припинення газопостачання до будинку позивача відбулось 29 жовтня 2019 року, тобто на наступний день після відправлення поштовим зв`язком повідомлення, суд приходить до висновку, що були недотримані вимоги закону про своєчасне, а саме не менше ніж за три доби повідомлення про заплановане припинення газопостачання. На зазначене порушення також вказує Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у своєму листі №18951/16.3.2/9-19 від 03.12.2019 року направленому на звернення позивача. Посилання відповідача на те, що попередження про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості надсилалося позивачу неодноразово, а саме не лише 28 жовтня 2019 року, а й 31 березня 2019 року, що на думку товариства здійснено з дотриманням вимог чинних нормативно-правових актів в частині порядку припинення газопостачання, судом до уваги не приймаються, оскільки не містять підтверджуючих документів як його надсилання за адресою споживача так і його отримання останнім. Крім того, направленню такого попередження має передувати відповідне доручення постачальника газу оператору ГРМ про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу. Таке доручення, згідно матеріалів справи було надане 26 липня 2019 року. Отже, АТ «Київоблгаз» не дотримано вимог абз. 2 п. 1 гл.7 р.VІ Кодексу газорозподільних систем та здійснено відключення газопостачання до будинку\~позивача з порушенням норм діючого законодавства,\~дії оператора ГРМ в частині припинення споживачу [PERSON] газопостачання були неправомірними, отже позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій АТ «Київоблгаз» з відключення газопостачання 29 жовтня 2019 року до належного позивачу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що порушене право споживача [PERSON] підлягає захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення. Щодо заявленої вимоги про визнання протиправними дії начальника управління клієнтського сервісу АТ «Київоблгаз» Пяткіної О.В. по ненаданню відповіді на звернення, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 40 Конституції України\~усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. З метою реалізації зазначеної статті\~Конституції України, 02 жовтня 1996 року\~\~прийнято\~Закон України «Про звернення громадян». Саме цей нормативно-правовий акт передбачає основні положення щодо звернень громадян, зокрема, види звернень, порядок оформлення та направлення звернень, строки розгляду, тощо. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій або в усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Громадяни України можуть подавати свої звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків. За формою, звернення може бути усним (викладеним громадянином і записаним посадовою особою на особистому прийомі) та письмовим (надісланим поштою або переданим громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до чинного законодавства). Відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян» текст звернень, а також рішень і відповідей на них складається українською або іншою мовою, прийнятною для сторін, у зверненні обов`язково має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. Також до звернень можуть додаватися різні довідкові матеріали в оригіналах або копіях. Згідно зі статтею15 Закону України «Про звернення громадян»\~органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Позивач,\~посилаючись в\~позові на\~те,\~що04.12.2019 року ним була подана претензія до АТ «Киїіоблгаз», проте останній не виконав вимогу усунути порушення чи надати побутовому споживачу обґрунтовану відмову, не надав жодного доказу на підтвердження того, що вказана претензія була направлена на адресу відповідача, надійшла та зареєстрована відповідачем. Крім того, матеріали справи не містять і самої претензії позивача від 04.12.2019 року. А відтак, позивач не довів порушення права, за захистом якого він звернувся до суду, тому доводи позову в цій частині не заслуговують на увагу. Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене\~Конституцією\~та законами України. Згідно з частинами 1 та 2\~статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. В даній справі спір виник між позивачем як споживачем послуги з газопостачання, та відповідачем, як виконавцем послуг з розподілу природного газу на підставі договору, а тому до спірних правовідносини, розповсюджується також дія\~Закону України «Про захист прав споживачів». Пункт 5 частини 1\~статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до пункту 19 частини 1\~статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Виходячи з аналізу наведених правових норм слід дійти висновку, що порушення відповідачем зобов`язання щодо дотримання процедури припинення газопостачання до будинку позивача, є недоліком продукції (неналежним наданням послуги з газопостачання) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей\~4\~та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу таким неналежним наданням послуги з газопостачання. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 справа № 804/2252/14 та від 20.02.2018 справа №818/1394/17. Позивач є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році № 032540 від 29 листопада 2019 року. З метою вирішення питань пов`язаних з відновленням газопостачання позивач змушений захищати своє порушене право у судовому порядку, що потребує втрати значних додаткових моральних та фізичних зусиль. У зв`язку з необхідністю захисту своїх порушених прав позивач вимушений був декілька разів їхати до іншого населеного пункту з метою звернення за правовою допомогою. Всі ці обставини призвели до погіршення його фізичного та психоемоційного здоров`я, що підтверджується виписками із медичних карт амбулаторного хворого, кунсультаційними висновками кардіолога та психіатра. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в розмірі 4\~000,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору відповідно до п.9, ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2724 грн. 00 коп.

Outcome: partial