Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення від 20.04.2022 року. В обґрунтування позову вказала, що вона з 22.08.2011 року працювала у відповідача, а з 04.07.2018 року призначена відповідальною (уповноваженою) особою з якості. 20.04.2022 року наказом відповідача до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків. З даним дисциплінарним стягнення позивач не згодна, оскільки даний наказ не містить жодних відомостей про суть дисциплінарного проступку, не є конкретним, не містить часу вчинення дисциплінарного проступку, який начебто вчинила позивач. При цьому, наказ роботодавця про накладення дисциплінарного стягнення повинен містити нормативне посилання на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності, чого даний наказ також не містить. За таких обставин просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача про дисциплінарне стягнення відносно позивача від 20.04.2022 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили, що позивач свої посадові обов`язки не порушувала, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були її письмові пояснення, в яких вона вказала, що здійснювала маркування в неправильній формі та просив відмовити у задоволенні позову. При цьому, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Заслухавши пояснення позивача та її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» з 22.08.2011 року. В подальшому, 03.01.2020 року переведена на посаду завідувача відділу контролю якості, а з 01.02.2020 року переведена на посаду виконувача обов`язків завідувача відділу контролю якості, що підтверджується її трудовою книжкою (а.с. 10-12). 20.04.2022 року наказом в.о. генерального директора КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» [PERSON] «Про оголошення догани [PERSON] » б/н у зв`язку з порушенням вимог Положення для установи переливання крові (щодо організації управління системою якості і безпеки якості донорської крові та її компонентів(, затвердженого Наказом МОЗ України від 14.12.2010 року № 1112, Порядку контролю за дотриманням показників безпеки та якості донорської крові та її компонентів, затвердженого Наказом МОЗ України від 09.03.2010 року № 211, та неналежним виконанням своїх функціональних обов`язків уповноваженій особі з якості [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків. Підставою для винесення даного наказу стали акт в.о. генерального директора від 11.04.2022 року та пояснювальна записка [PERSON] від 12.04.2022 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення\~трудової дисципліни\~до працівника\~може бути\~застосовано тільки\~один з\~таких заходів\~стягнення: догана; звільнення. Статтею 149\~КЗпП України\~передбачено,\~що до\~застосування дисциплінарного\~стягнення власник\~або уповноважений\~ним орган\~повинен зажадати\~від порушника\~трудової дисципліни\~письмові пояснення.\~При обранні\~виду стягнення\~власник або\~уповноважений ним\~орган повинен\~враховувати ступінь\~тяжкості вчиненого\~проступку і\~заподіяну ним\~шкоду,\~обставини,\~за яких\~вчинено проступок,\~і попередню\~роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. При цьому, частиною другою цієї статті встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у цивільній справі № 554/9493/17. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають із правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 року в справі № 461/8132/17. Представник відповідача у своїх поясненнях, які він надав у судовому засіданні вказав, що підставою для дисциплінарної відповідальності стало недотримання нею друкованої форми маркування крові Згідно п. 6.4 Положення для установи переливання крові (щодо організації управління системою якості і безпеки якості донорської крові та її компонентів, затвердженого Наказом МОЗ України від 14.12.2010 року № 1112 (що був чинним на час спірних правовідносин) така установа вживає всіх необхідних заходів для забезпечення відповідності системи маркування крові та її компонентів ідентифікаційній системі та вимогам до маркування». Обов`язковість саме друкованої форми етикетки вказаний пункт не визначає. Окрім того, Порядок контролю за дотриманням показників безпеки та якості донорської крові та її компонентів вимог, затверджений Наказом МОЗ України від 09.03.2010 року № 211 та Інструкція з виготовлення, використання та забезпечення якості компонентів крові, затверджена наказом МОЗ України від 17.12.2013 року № 1093, також не містять жодних вимог до маркування контейнера із кров`ю, а саме друкованої чи рукописної форми заповнення відповідної етикетки. Відомості про те, що недотримання друкованої форми етикетки могло призвести до яких-небудь негативних наслідків у матеріалах справи також відсутні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок про те, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. Відтак, друкована форма заповнення етикетки для маркування крові не передбачена відповідними нормативним актами та не обумовлена трудовим договором. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.\~77-80\~цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст.\~69, ст.\~76 ЦПК України). Проте, всупереч наведеним нормам процесуального права, відповідач не надав доказів, що підтверджували б правомірність оскаржуваного наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідачем не надано жодних на підтвердження обставин, викладених представником відповідача у свої поясненнях у судовому засіданні. Та само, у матеріалах справи відсутні акт в.о. генерального директора від 11.04.2022 року та пояснювальна записка [PERSON] від 12.04.2022 року, що стали підставою для винесення оспорюваного наказу. Окрім того, оспорюваний наказ не містить чітких формулювань суті та обставин допущеного проступку, відсутні докази вини позивача та наявності причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і неналежним виконанням покладених на позивача трудових обов`язків, а містяться лише загальні, а не конкретні посилання на порушення останньою положень нормативних актів та трудової дисципліни, зокрема у ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягало порушення позивачем трудових обов`язків та трудової дисципліни, а тому не можна дійти однозначних висновків про доведення вини [PERSON] у вчиненні дисциплінарного проступку і накладення на неї дисциплінарного стягнення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2022 року у цивільній справі № 331/2395/20. Згідно ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення є обґрунтованим, оскільки відповідачем не доведено його правомірності та наявності підстав для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, а тому підлягає задоволенню. Також, відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у справі в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved