Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

22.03.2023 року судом було ухвалено рішення у вказаній справі, яким задоволено позов заяву [PERSON] до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Городищенської міської ради, [PERSON] про визнання одностороннього правочину недійсним та визнано недійсними заяви від 23.05.2017 року та 22.04.2017 року про скасування заповіту, посвідчені секретарем виконавчого комітету Цвітківської селищної ради Городищенського району Черкаської області зареєстровані в реєстрі 05.05.2017 року за № 19, складені [PERSON] , який помер [INFO] . 27.03.2023 року до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 9 600 гривень - витрати на правничу допомогу понесених позивачем під час вирішення вказаної справи. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, в порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення вказаного питання. Представник позивача у судовому засіданні підтримала подану заяву позивачем про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу в розмірі 9600 гривень та просила її задоволити. Також, додатково стягнути з відповідача на користь позивача витрати зазначені при подачі позову до суду, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 840,80 гривень, згідно квитанції № 0.0.1672602459 від 10.04.2020 року, витрати на правову допомогу в сумі 1100 гривень та 1052,26 гривень витрати на проведення судово-психіатричної експертизи. Щодо витрат на правову допомогу в сумі 1100 гривень (що включають в себе надання консультації - 200 гривень, складання позову - 900 гривень, вказаних в первісній позовній заяві), то позивачем вони понесені у іншому провадженні при розгляді справи іншим складом суду, про що підтвердженням є товарний чек, який міститься в тій справі, де вона не здійснювала представництво, а лише готувала позовну заяву та надавала консультацію. Вказані витрати не були відшкодовані їй відповідачем, а тому були включені у попередньо понесені судові витрати при подачі позовної заяви. Дану позовну заяву також вона готувала позивачу. Відповідач та його представник у судовому засіданні визнали вимоги частково та не заперечували щодо стягнення з відповідача витрат понесених позивачем за сплату судового збору в розмірі 840.80 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 1100 гривень (за надання консультації адвокатом та складання позовної заяви в даному провадженні) та 1052,26 гривень витрати на проведення судово-психіатричної експертизи. При цьому, представник відповідача просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення правової допомоги згідно розрахунку суми для оплати за надану правову допомогу представником позивача адвокатом Кучеренко Н.В. від 26.03.2023 року, оскільки перелік вказаних наданих послуг не був позивачем наданий при подачі позову до суду та під час розгляду справи по суті. Крім, того, представник позивача просить відшкодувати позивачу витрачені ним кошти за отримання консультації - 200 гривень та складання позову - 900 гривень, отримані представником за зазначені послуги в іншому провадженні, яке було на розгляді в іншого складу суду. Також представник посилався на те, що якби був розрахунок при розгляді справи, то відповідач з огляду на його розмір міг би відразу визнати позов. При цьому зауважив, що саме із-за незаконних дій секретаря Цвітківської селищної ради, а не дій відповідача, виникли підстави у позивача для звернення до суду з даним позовом. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте під час телефонної розмови просив розгляд справи за заявою [PERSON] про ухвалення додаткового рішення проводити за його відсутності. Проти задоволення вимог заяви не заперчував. Представник третьої особи Городищенської міської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. За згоди представника позивача, відповідача та його представника дана заява вирішується за відсутності третіх осіб. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд вважає наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 27.03.2023 року позивачем до заяви додано: договір про надання правничої допомоги № 8 від 21.04.2023 року, розрахунок суми для оплати за надану правову допомогу; квитанцію № МХ26-Р44В -ТА2В-Е6ЕС від 26.03.2023 року, згідно якої сплачено на рахунок [NUMBER] суму 9600 гривень. Відповідно до довідки за реквізитами вказаний рахунок належить адвокату Кучеренко Н.В., яка є представником позивача в даній справі. Також в судовому засіданні просила додатково стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 гривень, згідно квитанції № 0.0.1672602459 від 10.04.2020 року, витрати на правову допомогу в сумі 1100 гривень, понесені позивачем при розгляді іншої справи та 1052,26 гривень витрати на проведення судово-психіатричної експертизи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Отже, розмір гонорару визначається у договорі за погодженням адвоката з клієнтом, а право суду втручатися у ці правовідносини обмежено. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.137 ЦПК України). У даній справі встановлено, і це підтверджується її матеріалами, що пунктом 3.2 укладеного між [PERSON] та адвокатом Кучеренко Н.В. договору про надання правової допомоги від 21.04.2021 року б/н визначено, що сума гонорару адвоката за представництво в суді першої інстанції становить 6500 гривень, яка вноситься на рахунок адвоката в безготівковій формі після винесення остаточного рішення по справі. Винагорода за складання процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції вносяться на рахунок адвоката в безготівковій формі, суми та етапі здійснення оплати фіксуються в розрахунку з детальним описом робіт та суми для оплати за надану правову допомогу, який є невід`ємною частиною даного договору (п.3.3 вказаного договору). Згідно з розрахунком суми для оплати за надану правову допомогу за цим договором послуг від 26.03.2023 року становить : надання консультації та роз`яснення характеру правовідносин - 200 гривень, складання позову - 900 гривень, підготовка відповіді на відзив - 700 гривень, підготовка клопотання про виклик свідків - 300 гривень, підготовка про витребування доказів - 500 гривень, підготовка клопотання про винесення окремої ухвали - 500 гривень та представництво в суді - 6500 гривень. Також, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.1672602459 від 10.04.2020 року та 1052,96 гривень витрати на проведення судово-психіатричної експертизи, згідно квитанції № 6267 до прибуткового касового ордера від 31.07.2018 року. Враховуючи, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заперечує проти заявленого розміру витрат, а відповідач та його представник у справі проти заяви позивача заперечували, проте клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавали, у суду не має підстав зменшувати розмір заявлених витрат, окрім витрат на правову допомогув сумі 1100 гривень, що складаються з надання консультації - 200 гривень та складання позову - 900 гривень, які, як пояснила представник позивача у судовому засіданні були позивачем понесені, а нею отримані в іншій цивільній справі, яка була на розгляді в іншого складу суду, які на думку суду слід виключити з витрат на правничу допомогу позивача в даній цивільній справі. Схожий за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20) та у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 04 жовтня 2021 року у справі № 922/3436/20, від 25 травня 2021 року у справі 910/7586/19, від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19, від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а позивач, у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, тобто частина вимог щодо стягнення судових витрат рішенням суду від 22.03.2023 року не вирішена, на підтвердження своїх вимог надав відповідні докази, які суд визнає належними та вважає, що заяву позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення слід задоволити частково та ухвалити додаткове рішення, яким з відповідача [PERSON] стягнути 9600 гривень 00 гривень витрат на правничу допомогу, судовий збір у розмірі 840,80 гривень та 1052,96 гривень витрати на проведення судово-психіатричної експертизи, в іншій частині слід відмовити. При цьому, у наведених представником відповідача обставинах, на які той посилався та просив відмовити у задоволенні заяви, суд не вбачає таких, які б стали підставою для такої відмови. На підставі наведеного та

Outcome: approved