Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

У лютому 2018 року перший заступник прокурора Київської області Грабець І. звернувся до суду в інтересах Кабінету Міністрів України з позовом до Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особі: Державне підприємство «Клавдієвське лісове господарство», Житлово-будівельний кооператив «Джерело», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому просив суд: 1) визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його; 2) визнати недійсними рішення 15 сесії 4 скликання Пилиповицької сільської ради Бородянського району від 25.11.2004 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки житлово-будівельному кооперативу «Джерело», рішення 16 сесії 4 скликання Пилиповицької сільської ради Бородянського району від 30.12.2004 про передачу у приватну власність земельних ділянок членам житлово-будівельного кооперативу «Джерело» за рахунок земель Клавдієвського держлісгоспу на умовах оренди з правом передачі у власність громадянам/членам кооперативу для житлового будівництва в межах с. Пилиповичі Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області загальною площею 25,8 га; 3) визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯГ № 177732 площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151, виданий [PERSON] ; серії ЯГ № 177736 загальною площею 2,7954 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0135, 3221087500:02:002:0137, 3221087500:02:002:0138, 3221087500:02:002:0150, виданий [PERSON] ; серії ЯГ № 177735 загальною площею 3,000 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0136, 3221087500:02:002:0139, 3221087500:02:002:0152, виданий [PERSON] ; серії ЯГ № 177733 загальною площею 8,5000 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0145, 3221087500:02:002:0143, 3221087500:02:002:0146, 3221087500:02:002:0144 та серії ЯГ №177734 загальною площею 2,4886 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0148, 3221087500:02:002:0141, 3221087500:02:002:0147, 3221087500:02:002:0149, 3221087500:02:002:0142, видані [PERSON] ; 4) витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151; [PERSON] земельні ділянки загальною площею 2,7954 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0135, 3221087500:02:002:0137, 3221087500:02:002:0138, 3221087500:02:002:0150; [PERSON] земельні ділянки загальною площею 3,000 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0136, 3221087500:02:002:0139, 3221087500:02:002:0152; [PERSON] загальною площею 8,5000 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0145, 3221087500:02:002:0143, 3221087500:02:002:0146, 3221087500:02:002:0144 та загальною площею 2,4886 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0148, 3221087500:02:002:0141, 3221087500:02:002:0147, 3221087500:02:002:0149, 3221087500:02:002:0142, загальною вартістю 1748082,84 грн, які розташовані в с. Пилиповичі Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням 15 сесії 4 скликання Пилиповицької сільської ради від 25 листопада 2004 затверджено проект землеустрою щодо відведення житлово-будівельному кооперативу «Джерело» земельної ділянки на умовах оренди з правом безоплатної приватизації у власність громадянам (членам кооперативу) для житлового будівництва в межах Пилиповицької сільської ради Бородянського району за рахунок земель лісового фонду Клавдієвського держлісгоспу загальною площею 25,8 га та вилучено земельну ділянку із земель лісового фонду Клавдієвського держлісгоспу. Рішенням 16 сесії 4 скликання Пилиповицької сільської ради від 30 грудня 2004 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки 90 членам житлового-будівельного кооперативу «Джерело», які на підставі вказаного рішення отримали державні акти на право власності на земельні ділянки та відчужили їх на користь [PERSON] , згідно договорів купівлі-продажу № 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82 від 25 січня 2006 року, № 85, 91, 94, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121 від 27 січня 2006 року, № 238, 241 від 29 січня 2006 року, загальною площею 5,1220 га. На підставі цих договорів [PERSON] 06 березня 2006 року отримав державний акт на право власності серії ЯБ 790660. В подальшому [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 01 червня 2006 року за № 1572 відчужив земельні ділянки площею 5,1218 га в с. Пилиповичі Бородянського району Київської області на користь [PERSON] , який 31 липня 2006 року отримав державний акт на право власності серії ЯГ № 177732 на земельну ділянку площею 5,1218 га, кадастровий номер 3221087500:02:002:0151, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, про що здійснено відповідний запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010632400080, та на користь [PERSON] згідно договорів купівлі-продажу від 21 січня 2006 року № 193, 196, 199, 202, площею 1,0000 га. 06 березня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності серії ЯБ 790659. Згідно договору купівлі-продажу від 01 червня 2006 року №1976 [PERSON] відчужив на користь [PERSON] земельні ділянки площею 1,0000 га та [PERSON] , згідно договорів купівлі-продажу від 30 січня 2006 року № 273, 263, 260, 269, 266, 275 площею 1,3033, від 07 лютого 2006 року № 337, 340 площею 0,4924 га. 06 березня 2006 року та 16 травня 2006 року [PERSON] отримав державні акти на право власності серії ЯБ №790657 та серії ЯГ №253512. В подальшому [PERSON] згідно договорів купівлі-продажу від 01 червня 2006 року № 1567, 1570 відчужив земельні ділянки площею 1,3033 га та 0,4924 га на користь [PERSON] та [PERSON] , згідно договорів купівлі-продажу від 27 січня 2006 року № 124, 190, 139, 127, 130, 136, 133, 145, 148, 142 площею 2,5000 га. [PERSON] отримала державний акт на право власності серії ЯГ №177736 31 липня 2006 року, а [PERSON] 06 березня 2006 року серії ЯБ 790658. В подальшому [PERSON] згідно договорів купівлі-продажу від 01 червня 2006 року № 1578 відчужив [PERSON] земельні ділянки площею 2,5000 га та [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 25 січня 2006 року № 60, 57, 54, від 27 січня 2006 року № 187, 151, 169, 157, 154, 166, 163, 172, 184, 175, 181, 178, від 29 січня 2006 року № 235, 214, 256, 247, 253, 250, 244, 220, 229, 232, 223, 211, 226, 217 площею 7,2500 га, від 08 лютого 2006 року № 344 площею 0,2500 га. 25, 27, 29 січня 2006 року та 16 травня 2006 року [PERSON] отримав державні акти на право власності серії ЯБ 790656 та серії ЯГ 253511. Після цього [PERSON] згідно договорів купівлі-продажу від 01 червня 2006 року № 1584, 1587 відчужив [PERSON] земельні ділянки площею 0,5000 га. 31 липня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності серії ЯГ №177735. Також [PERSON] згідно договору купівлі-продажу № 1581 від 01 червня 2006 року відчужив [PERSON] земельні ділянки площею 7,2500 га. [PERSON] згідно договорів купівлі-продажу від 01 січня 2006 року № 1632, 1629, 1626, 1623, 1620, 1617, 1614, 1611, 1608, 1605, 1602, 1599, 1596, 1590 з первинними власниками набула право власності на земельні ділянки площею 3,7386 га. 31 липня 2006 [PERSON] отримала державний акт серії ЯГ № 177733 на право власності на земельну ділянку площею 8,5000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, про що здійснено відповідний запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632400077. Також [PERSON] отримала державний акт серії ЯГ №177734 на право власності на земельну ділянку площею 2,4886 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, про що було здійснено відповідний запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632400076. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЗК України вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Вилучення з постійного користування Клавдієвського держлісгоспу, правонаступником якого є ДП «Клавдієвське лісове господарство», земельних лісових ділянок державної власності не належало до компетенції Пилиповицької сільської ради. ЖБК «Джерело», якому надано в оренду спірні земельні ділянки не є спеціалізованим лісогосподарським підприємством та не має у своїй структурі спеціалізованого лісогосподарського підрозділу, а лісова ділянка передана для цілей не передбачених чинним законодавством. Таким чином, позивач вважав, що вказані земельні ділянки вибули з власності держави з порушенням вимог законодавства. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 07 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 травня 2019 року скасовано, позов задоволено частково. У червні 2020 року власником вказаних земельних ділянок - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, у якій просили скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 07 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, ухвалені у даній справі, скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи вказані вище рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення впливають на права та законні інтереси ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», щодо якого не вирішено питання про залучення його до участі у справі. У постанові Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду суду необхідно з`ясувати коло осіб, які є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір, тобто визначити належних відповідачів у справі, вирішити питання про залучення до участі у справі як належного відповідача ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», встановити обставини з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, надати належну оцінку твердженням та запереченням сторін у справі, правильно застосувати норми матеріального і процесуального права. Вирішуючи спір, суду необхідно врахувати висновки Великої Палати Верховного\~Суду у справі № 359/3373/16-ц. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2021 року головуючою у справі визначено суддю Герасименко М.М. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року справу прийнято до провадження та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. За ухвалою суду від 11 червня 2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація». Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі Бородянську селищну раду Бучанського району Київської області в якості правонаступника відповідача Пилиповицької сільської ради. Залучено до участі у справі в якості співвідповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , змінивши їх процесуальний статус з третіх осіб на співвідповідачів. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , змінивши їх процесуальний статус з відповідачів на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів. Крім того, ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року було задоволено заяву, подану заступником керівника Київської обласної прокуратури І. Грабцем, у частині вимог про зміну предмета позову та прийнято заяву про зміну предмету позову в такій редакції: «4) витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» (ЄДРПОУ 35863383) земельні ділянки площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151; площею 0,2500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0135; площею 0,7500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0137; площею 0,4924 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0138; площею 1,3030 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0150; площею 4,0025 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0227; площею 6,4999 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0226; площею 1,0000 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0141; площею 0,7386 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0142; площею 0,2500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0149; площею 1,5 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0144». Заява про зміну предмета позову від 01 липня 2021 року за № 15/1-661вих21 обґрунтована тим, що за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 31.10.2019 № 10-10-0.331-14236/2-19, копіями документацій із землеустрою, відповідно до яких [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2008 року ВКК № 876222/3273 відчужив належну йому земельну ділянку згідно державного акту на право власності від 31.07.2006 серії ЯГ № 177732 загальною площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд на користь ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація». На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.04.2008 ВКК № 876222/3273 ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» 05.03.2009 видано державний акт на право власності серії ЯЖ № 225437 на земельну ділянку площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151. Також, [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 10 квітня 2008 № 1823 відчужила належні їй земельні ділянки згідно державного акту на право власності від 31.07.2006 серії ЯГ № 177736 загальною площею 2,7954 га з кадастровими номерами 3221087500:02:002:0135, 3221087500:02:002:0137, 3221087500:02:002:0138, 3221087500:02:002:0150 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд на користь [PERSON] . На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2008 № 1823 [PERSON] 01.08.2008 видано чотири державні акти на право власності: серії ЯЖ № 676192 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0135; серії ЯЖ № 676193 на земельну ділянку площею 0,7500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0137; серії ЯЖ № 676194 на земельну ділянку площею 0,4924 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0138; серії ЯЖ № 676195 на земельну ділянку площею 1,3030 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0150. Згідно з Журналом обліку заяв і надання послуг з проставлення на державному акті відмітки про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Поземельній книзі, що зберігається у архіві Міськрайонного управління у Бородянському районі, право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221087500:02:002:0135, 3221087500:02:002:0137, 3221087500:02:002:0138, 3221087500:02:002:0150 перейшло до ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», про що зроблено записи до Поземельної книги від 24.11.2009 за № 939:02:002:0150:001, 939:02:002:0135:001, 939:02:002:0137:001, 939:02:002:0138:001. [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2008 ВКК № 876221/3268 та [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2008 ВКК № 876220/3263 відчужили належні їм земельні ділянки згідно державних актів на право власності від 31.07.2006 серії ЯГ № 177735 та серії ЯГ № 177733 загальною площею 4,0025 га з кадастровими номерами 3221087500:02:002:0136 та 3221087500:02:002:0143 на користь ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація». На підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 25.04.2008 ВКК № 876221/3268 та ВКК № 876220/3263 ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» 05.03.2009 видано державний акт на право власності серії ЯЖ № 225436 на земельну ділянку площею 4,0025 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0227. Окрім цього, [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2008 року ВКК № 876221/3268 та [PERSON] за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 25 квітня 2008 року ВКК № 876220/3263 та ВКК № 876218/3258 відчужили належні їм земельні ділянки згідно державних актів на право власності від 31.07.2006 серії ЯГ № 177735 та відповідно ЯГ № 177733, ЯГ № 177734 загальною площею 6,4999 га з кадастровими номерами 3221087500:02:002:0139, 3221087500:02:002:0152 та відповідно 3221087500:02:002:0145, 3221087500:02:002:0146, 3221087500:02:002:0147, 3221087500:02:002:0148 на користь ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація». На підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 25.04.2008 ВКК № 876221/3268, ВКК № 876220/3263, ВКК № 876218/3263 ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» 05.03.2009 видано державний акт на право власності серії ЯЖ № 225435 на земельну ділянку площею 6,4999 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0226. [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2008 року ВКК № 876218/3258 відчужила належні їй земельні ділянки згідно державного акту на право власності від 31.07.2006 серії ЯГ № 177734 загальною площею 1,9886 га з кадастровими номерами 3221087500:02:002:0141, 3221087500:02:002:0142, 3221087500:02:002:0149 на користь ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація». На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.04.2008 ВКК № 876218/3258 ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» 05.03.2009 видано три державних акти на право власності: серії ЯЖ № 225431 на земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0141; серії ЯЖ № 225432 на земельну ділянку площею 0,7386 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0142; серії ЯЖ № 225434 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0149. Також [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 квітня 2008 року ВКК № 876220/3263 відчужила належну їй земельну ділянку згідно державного акту на право власності від 31.07.2006 серії ЯГ № 177733 загальною площею 1,5 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0144 на користь ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація». На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.04.2008 ВКК № 876220/3263 ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» 05.03.2009 видано державний акт на право власності серії ЯЖ № 225433 на земельну ділянку площею 1,5 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0144. Враховуючи, що деякі земельні ділянки об`єднувались, внаслідок чого змінились їх кадастрові номери, а власником вказаних у позові спірних земельних ділянок є ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», позивач у заяві про зміну предмета позову просив витребувати на користь держави з незаконного володіння ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» вказані спірні земельні ділянки. Як зазначалося вище, ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року таку заяву було задоволено та прийнято до розгляду. За ухвалою суду від 09 лютого 2023 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в зв`язку з їх смертю. Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 30 березня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 255\~ЦПК України закрито провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, в частині позовних вимог про: 2) визнання недійсним рішення 15 сесії 4 скликання Пилиповицької сільської ради Бородянського району від 25.11.2004 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки житлово-будівельному кооперативу «Джерело»; 4) витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» (ЄДРПОУ 35863383) земельних ділянок площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151; площею 0,2500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0135; площею 0,7500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0137; площею 0,4924 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0138; площею 1,3030 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0150; площею 4,0025 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0227; площею 6,4999 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0226; площею 1,0000 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0141; площею 0,7386 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0142; площею 0,2500 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0149; площею 1,5 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0144. Постановляючи зазначену ухвалу, суд виходив з того, що справа в частині вказаних вимог позивача до відповідача Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, яка є правонаступником Пилиповицької сільської ради Бородянського району, та відповідача ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація», який є власником спірних земельних ділянок та до якого пред`явлено вимогу про їх витребування на користь держави, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки виходячи із суб`єктного складу сторін спір належить до господарської юрисдикції. У судовому засіданні прокурор Храпа Ю.О. позовні вимоги у частині визнання недійсними рішення та державних актів на право власності на земельні ділянки підтримала, з підстав зазначених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову. Представник відповідача ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» адвокат Краснов І.В. позов не визнав, з підстав зазначених у заявах по суті справи та зазначив, що пред`явлення позову у частині позовних вимог про визнання рішень та державних актів, якими посвідчувалося право власності за попередніми власниками не є належним способом захисту прав позивача, а тому вважає, що позов у зазначеній частині не підлягає задоволенню. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд, заслухавши думку прокурора Храпи Ю.О., представника відповідача ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» адвоката Краснова І.В., дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням 15-ї сесії 4-го скликання Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області від 25 листопада 2004 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки житлово-будівельному кооперативу «Джерело» на умовах оренди з правом безоплатної передачі у власність громадянам (членам кооперативу) для житлового будівництва в межах с. Пилиповичі Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області за рахунок земель лісового фонду Клавдієвського держлісгоспу загальною площею 25,8 га; вилучена земельна ділянка загальною площею 25,8 га із земельного фонду Клавдієвського держлісгоспу та передана житлово-будівельному кооперативу «Джерело» на умовах оренди з правом безоплатної передачі у власність громадянам (членам кооперативу) для житлового будівництва в межах села Пилиповичі Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області загальною площею 25,8 га, що підтверджується копією рішення (т. 1 а.с.62). На підставі рішення Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області від 30 грудня 2004 року (т. 1 а.с. 51-59) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] отримали державні акти на право власності на земельні ділянки (т.1 а.с.135-137, 139-182, 184-191, 193-195, 197-216). Відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у 2006 році набули право власності на спірні земельні ділянки (т.1 а.с.88-118, 120-125, 127-134). Відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок, укладених у 2008-2009 роках, ТОВ «Виробнича фірма «Українська будівельна корпорація» набуло право власності на спірні земельні ділянки (т.10 а.с.13-16). Постановою Апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2006 року у справі за адміністративним позовом Чорнобильського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Бородянського відділу земельних ресурсів, до Пилиповицької сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Клавдієвський лісгосп», ЖБК «Джерело», про визнання незаконним рішення 15 сесії від 25 листопада 2004 року, апеляційну скаргу Пилиповицької сільської ради задоволено. Постанову Бородянського районного суду Київської області від 26 липня 2006 року скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позову про визнання незаконним рішення 15-ої сесії Пилиповицької сільської ради 4-го скликання від 25 листопада 2004 року (том 22 а.с. 33-40). Вирішуючи позов у частині позовних вимог про визнання недійсними рішення 16 сесії 4 скликання Пилиповицької сільської ради Бородянського району від 30 грудня 2004 року та державних актів на право власності на земельні ділянки: серії ЯГ № 177732 площею 5,1218 га з кадастровим номером 3221087500:02:002:0151, виданий [PERSON] ; серії ЯГ № 177736 загальною площею 2,7954 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0135, 3221087500:02:002:0137, 3221087500:02:002:0138, 3221087500:02:002:0150, виданий [PERSON] ; серії ЯГ № 177735 загальною площею 3,000 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0136, 3221087500:02:002:0139, 3221087500:02:002:0152, виданий [PERSON] ; серії ЯГ № 177733 загальною площею 8,5000 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0145, 3221087500:02:002:0143, 3221087500:02:002:0146, 3221087500:02:002:0144 та серії ЯГ №177734 загальною площею 2,4886 га з кадастровими номерами: 3221087500:02:002:0148, 3221087500:02:002:0141, 3221087500:02:002:0147, 3221087500:02:002:0149, 3221087500:02:002:0142, видані [PERSON] , суд дійшов таких висновків. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Разом з тим особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором, та є ефективним. При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначено в п.143-144, 146-151 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98). Велика Палата Верховного Суду знов нагадує, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95-98), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86, 115), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункти 63, 74) та інших. Таким чином, належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). І такі вимоги позивачем пред`явлені. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог\~статті 388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших. Звідси випливає, що зазначені у цьому розділі позовні вимоги не відповідають належному способу захисту. Так, для витребування нерухомого майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 86)). Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19). Визнання недійсним державного акта також не є необхідним для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для її витребування з чужого володіння, а тому в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 94)). Крім того, у п.155 вказаної Постанови зазначено, що, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76). Отже, за вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора в частині вимог про визнання недійсними рішення Пилиповицької сільської ради Бородянського району від 30 грудня 2004 року та державних актів на право власності на земельні ділянки, які посвідчували право власності на спірні земельні ділянки за попередніми власниками, не підлягають задоволенню, оскільки не є ефективним способом захисту прав позивача. Крім того слід зазначити, що позивач просить визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте вказані особи виступають як треті особи та не є відповідачами у цій справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову у вказаній частині.

Outcome: dismissed