Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

10.09.2021 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із вказаним цивільним позовом, в якому просить зняти арешт з рухомого майна ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів», а саме з лінії просочення синтетичного шпону (рік введення в експлуатацію 2008), та лінії каширування плит (рік введення в експлуатацію 2005), який був накладений постановою старшого державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Баранова Ю.Ю. від 20.11.2019 року у виконавчому провадженні № 59653127, на підставі якої відповідне обтяження було 20.11.2019 року за № 27233924, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. В обґрунтування цієї вимоги зазначено, що 08.04.2011 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» був укладений Договір про надання овердрафту № 66/11-ОВ, на виконання якого, відповідно до Договору застави від 08.04.2011 року та додаткової угоди до нього за № 03 від 02.10.2012 року, ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, передало в заставу ПАТ «Ерде Банк» рухоме майно, а саме «Лінію просочення синтетичного шпону» (рік введення в експлуатацію 2008), та «Лінію каширування плит» (рік введення в експлуатацію 2005). Вподальшому, на підставі Договору № 66/11-ОВ про відступлення купівлі-продажу права вимоги, укладеного 05.02.2017 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», до останнього перейшло право вимоги за Договором застави від 08.04.2011 року та додатковою угодою до нього за № 03 від 02.10.2012 року, предметом якої є «Лінія просочення синтетичного шпону» та «Лінія каширування плит». Відповідно до результатів електронних торгів згідно протоколу електронного аукціону за № UA-ЕА-2017-11-08-000415-с від 29.11.2017 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», як переможця, перейшло право на забезпечення предмету застави. 02.10.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» та [PERSON] був укладений Договір № 189 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, за умовами якого [PERSON] , як новий кредитор, отримала право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави, яким є рухоме майно «Лінія просочення синтетичного шпону» та «Лінія каширування плит», з його подальшою реалізацією за ліквідаційною вартістю. Однак, реалізувати дане право [PERSON] не має можливості, оскільки на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів», на підставі постанови старшого державного виконавця Калинівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Баранова Ю.Ю. від 20.11.2019 року у виконавчому провадженні № 59653127, було накладене обтяження у виді арешту, яке 20.11.2019 року за № 27233924 зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 17.08.2021 року [PERSON] звернулася до органу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту із предмету застави, проте остання була залишена без розгляду. Наявність накладеного арешту на предмет застави, порушує законні права та інтереси [PERSON] , яка позбавлена можливості скористатись переважним правом на задоволення вимог, щодо передачі у її власність заставного майна в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання, термін виконання якого настав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2021 року, вказаний позов переданий на розгляд судді Ставнійчук С.В., яка своєю ухвалою від 15.09.2021 року відкрила за ним провадження, визначила здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження, призначила підготовче судове засідання у справі. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 23.11.2021 року, залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Витребувано у Калинівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) матеріали зведеного виконавчого провадження щодо боржника ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів». На виконання вказаної ухвали, 13.01.2022 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області з Калинівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надійшли матеріали зведеного виконавчого провадження щодо боржника ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів». Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в поясненні за вих.№ 60-5300/22 від 14.06.2022 року, яке надійшло до Калинівського районного суду Вінницької області та зареєстроване в канцелярії суду 20.06.2022 року за вх.№ 4034/22, зазначило, що відповідно до ст.53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - 13.11.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 10711110040022299 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Ерде Банк», як юридичної особи, а отже, ліквідація даного банку вважається завершеною, а сам банк є ліквідованим. З урахуванням наведеного, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора АТ «Ерде Банк» припинено. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 08.12.2022 року, підготовче провадження у справі закрито, призначено її до судового розгляду. Згідно розпорядження керівника апарату Калинівського районного суду Вінницької області Дудара А.А. від 20.01.2023 року № 109 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи», та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023 року, справу передано на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 30.01.2023 року прийняв її до свого провадження, розгляд якої визначено здійснити за правилами загального позовного провадження, зі стадії розгляду справи по суті. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача ОМЕЛЬЧУК Д.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в передбаченому законом порядку, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» був укладений 08.04.2011 року Договір про надання овердрафту № 66/11-ОВ, за умовами якого, Банк надав Позичальнику кредит у формі овердрафту з лімітом кредитування в сумі 2\~700 000грн.00коп., строком дії до 07.04.2012 року, а Позичальник зобов`язався повернути Банку заборгованість за овердрафтом та сплатити проценти за користування овердрафтом та інші платежі на умовах, що передбачені цим Договором. 02.10.2012 року між цими ж сторонами була укладена Додаткова угода до Договору про надання овердрафту № 66/11-ОВ від 08.04.2011 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання овердрафту № 66/11-ОВ від 08.04.2011 року, а також в забезпечення всіх інших виплат та штрафних санкцій, визначених в цьому Договорі, ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» (Заставодавець) надав ПАТ «Ерде Банк» (Заставодержателю) в заставу належне йому на праві власності майно: основні засоби, а саме: «Лінію просочення синтетичного шпону» (рік введення в експлуатацію 2008), балансовою вартістю 2\~568\~050грн.00коп., та «Лінію каширування плит» (рік введення в експлуатацію 2005), балансовою вартістю 5\~651\~435грн.00коп., а всього 8\~219\~485грн.00коп., що випливає з Договору застави б/н, укладеного 08.04.2011 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» та Додаткової угоди № 03 від 02.10.2012 року до Договору застави б/н від 08.04.2011 року. Відповідно до Договору № 66/11-ОВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного 05.12.2017 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», та Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є додатком до Договору № 66/11-ОВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 05.12.2017 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», як Нового кредитора, перейшло право вимоги за Договором про надання овердрафту № 66/11-ОВ від 08.04.2011 року (додатковою угодою № 1 від 08.04.2011 року; додатковою угодою № 2 від 08.04.2011 року; додатковою угодою № 3 від 08.04.2011 року), забезпеченого зокрема Договором застави б/н від 08.04.2011 року (додатковою угодою № 1 від 25.06.2011 року; додатковою угодою № 2 від 06.04.2012 року; додатковою угодою № 3 від 02.10.2012 року), за яким типом забезпечення виступало рухоме майно, а саме «Лінія просочення синтетичного шпону» (рік введення в експлуатацію 2008), та «Лінія каширування плит» (рік введення в експлуатацію 2005), заставодавцем якого є ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів». 02.10.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» та [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений Договір № 189 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» (Первісний кредитор) відступив шляхом продажу [PERSON] (Новому кредитору) належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до позичальника та/або заставодавців (іпотекодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі Боржника, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або, які зобов`язані виконати обов`язків Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору. Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є додатком до Договору № 189 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 02.10.2018 року, до [PERSON] , як Нового кредитора, перейшло право вимоги за Договором про надання овердрафту № 66/11-ОВ від 08.04.2011 року (додатковою угодою № 1 від 08.04.2011 року; додатковою угодою № 2 від 08.04.2011 року; додатковою угодою № 3 від 08.04.2011 року), забезпеченого Договором застави б/н від 08.04.2011 року (додатковою угодою № 1 від 25.06.2011 року; додатковою угодою № 2 від 06.04.2012 року; додатковою угодою № 3 від 02.10.2012 року), за яким типом забезпечення виступало рухоме майно, а саме «Лінія просочення синтетичного шпону» (рік введення в експлуатацію 2008), та «Лінія каширування плит» (рік введення в експлуатацію 2005), заставодавцем якого є ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів». Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 57089487 від 02.10.2018 року, реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В., на підставі Договору № 189 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 02.10.2018 року, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, внесено відомості про обтяження заборону відчуження об`єктів: «Лінії просочення синтетичного шпону» та «Лінія каширування плит», заставною вартістю 8\~219\~485грн.00коп., за реєстраційним номером 17099676, згідно якого обтяжувачем вказано [PERSON] . Судом також встановлено, що в Калинівському відділі державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на примусовому виконанні станом на 18.04.2023 року перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» грошових коштів, а саме: за виконавчим листом № 802/1386/18-а, виданим 14.12.2018 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в розмірі 34 093грн.31коп.; за виконавчим листом № 802/3831/14-а, виданим 23.01.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області грошових коштів в розмірі 9 062грн.92коп.; за виконавчим листом № 802/78/15-а, виданим 22.04.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області грошових коштів в розмірі 9 062грн.92коп.; за виконавчим листом № 802/3258/14-а, виданим 30.10.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості з виплати та доставки пільгових пенсій за списком № 2 в розмірі 16\~552грн.66коп.; за виконавчим листом № 120/1447/20-а, виданим 11.08.2020 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в розмірі 32\~696грн.14коп.; за виконавчим листом № 802/663/17-а, виданим 04.07.2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пенсій призначених на пільгових умовах по Списку № 2 в розмірі 1 258грн.38коп.; за виконавчим листом № 802/1405/15-а, виданим 02.07.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 5\~985грн.44коп.; за наказом № 902/200/13-г, виданим 12.03.2013 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Антимонопольного комітету України штрафу в розмірі 9\~000грн.00коп. та пені в розмірі 10\~000грн.00коп.; за виконавчим листом № 802/360/17-а, виданим 06.04.2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по невідшкодованих фактичних витратах на виплату та доставку пенсії призначених на пільгових умовах за Списком № 2 в розмірі 2\~903грн.87коп.; за виконавчим листом № 802/403/15-а, виданим 21.04.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 7\~706грн.06коп.; за виконавчим листом № 802/1934/14-а, виданим 23.07.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій в розмірі 17\~158грн.98коп.; за вимогою № Ю-141-17, виданою 02.08.2016 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління ДПС у Вінницькій області недоїмки у сумі 5\~270грн.25коп.; за виконавчим листом № 802/3129/15-а, виданим 22.10.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в розмірі 8\~978грн.16коп.; за виконавчим листом № 802/243/16-а, виданим 10.05.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій за списком № 2 в розмірі 14\~835грн.03коп.; за виконавчим листом № 802/16/17-а, виданим 16.03.2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій по Списку № 2 в розмірі 4951грн.30коп.; за виконавчим листом № 802/1015/15-а, виданим 07.07.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по виплаті та доставці пільгових пенсій за списком № 2 в розмірі 9\~968грн.82коп.; за виконавчим листом № 802/1238/16-а, виданим 02.11.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області грошових коштів в розмірі 14 963грн.60коп.; за постановою № 132/984/22, виданою 29.07.2022 року Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь держави в розмірі 248грн.10коп.; за судовим наказом № 132/998/22, виданим 24.01.2023 року Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» на користь держави в розмірі 248грн.20коп. 20.11.2019 року старшим державним виконавцем Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Барановим Ю.Ю., у зведеному виконавчому провадженні за виконавчими документами, а саме: наказом № 902/200/13-г, виданим 12.03.2013 року Господарським судом Вінницької області; виконавчим листом № 802/3129/15-а, виданим 22.10.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/1405/15-а, виданим 02.07.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/78/15-а, виданим 22.04.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/243/16-а, виданим 10.05.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/403/15-а, виданим 21.04.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/663/17-а, виданим 04.07.2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/3258/14-а, виданим 30.10.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/1238/16-а, виданим 02.11.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/3831/14-а, виданим 23.01.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/360/17-а, виданим 06.04.2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/16/17-а, виданим 16.03.2017 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/1386/18-а, виданим 14.12.2018 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/1015/15-а, виданим 07.07.2015 року Вінницьким окружним адміністративним судом; виконавчим листом № 802/1934/14-а, виданим 23.07.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом; вимогою № Ю-141-17, виданою 02.08.2016 року Головним управлінням ДФС у Вінницької області, винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів». На підставі цієї постанови, 20.11.2019 року реєстратором - старшим державним виконавцем Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Барановим Ю.Ю. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27233924, зареєстроване відповідне обтяження, а саме арешт всього рухомого майна ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів», із забороною на його відчуження, про що свідчить витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 80718290, сформованого 10.10.2022 року Калинівським відділом державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Згідно цього ж витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 80718290 від 10.10.2022 року, в ньому містяться відомості щодо обтяження за № 17099676, внесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В., на підставі Договору № 189 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 02.10.2018 року, про заборону відчуження об`єктів: «Лінії просочення синтетичного шпону» та «Лінія каширування плит», заставною вартістю 8\~219\~485грн.00коп., обтяжувачем якого є [PERSON] . Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права в свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12 ЦК України\~передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Звертаючись до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом, [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що її право як нового кредитора/заставодержателя порушено накладенням на спірне рухоме майно арешту, що позбавляє її права скористатися переважним правом на задоволення вимог, передачі у власність заставленого рухомого майна в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання, термін виконання якого настав. Згідно\~статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»\~(у редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника), заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Відповідно до пункту 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. За приписами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент звернення позивача до суду). Відповідно до частин першої, другої та третьої\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Частиною четвертою\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачем в справі є боржники, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс19) зазначено, що «вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна». Як вбачається зі змісту позову, позивач [PERSON] як на підставу для задоволення своїх позовних вимог посилається на те, що вона як новий кредитор/заставодержатель, який наділений переважним правом на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в заставу, має право на звернення до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту, проте дана позиція є безпідставною, оскільки відповідно до частини першої\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», з позовом про зняття арешту з майна, може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, натомість [PERSON] не є власником спірного майна, а тому не в праві звертатися до суду з таким позовом. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у справі № 370/721/17 (провадження № 61-45585св18), та постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 335/12011/19 (провадження № 61-9190св20). За змістом поданого [PERSON] позову, між сторонами відсутній спір про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно. Також суд\~враховує,\~що відповідно\~до частини\~четвертої статті\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~підставами для\~зняття виконавцем\~арешту з\~усього майна\~(коштів)\~боржника або\~його частини\~є: 1)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження,\~що рахунок\~боржника має\~спеціальний режим\~використання та/або\~звернення стягнення\~на такі\~кошти заборонено\~законом; 2)\~надходження на\~рахунок органу\~державної виконавчої\~служби,\~рахунок приватного\~виконавця суми\~коштів,\~стягнених з\~боржника (у\~тому числі\~від реалізації\~майна боржника),\~необхідної для\~задоволення вимог\~усіх стягувачів,\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження та\~штрафів,\~накладених на\~боржника; 3)\~отримання виконавцем\~документів,\~що підтверджують\~про повний\~розрахунок за\~придбане майно\~на електронних\~торгах; 4)\~наявність письмового\~висновку експерта,\~суб`єкта оціночної\~діяльності -\~суб`єкта господарювання\~щодо неможливості\~чи недоцільності\~реалізації арештованого\~майна боржника\~у зв`язку\~із значним\~ступенем його\~зношення,\~пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61\~цього Закону,\~письмової заяви\~стягувача про\~його бажання\~залишити за\~собою нереалізоване\~майно; 6)\~отримання виконавцем\~судового рішення\~про скасування\~заходів забезпечення\~позову; 7)\~погашення заборгованості\~із сплати\~періодичних платежів,\~якщо виконання\~рішення може\~бути забезпечено\~в інший\~спосіб,\~ніж звернення\~стягнення на\~майно боржника; 8)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження\~наявності на\~одному чи\~кількох рахунках\~боржника коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». Як встановлено судом, зведене виконавче провадження, а рамках якого накладено арешт на майно боржника, не є закінченим, а тому відсутні передбачені частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для знаття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Зняття арешту з майна, за відсутності для цього відповідних правових (законних) підстав, може порушити права інших осіб, які є стягувачами у зведеному виконавчому провадженні, в якому ТОВ «Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів» є боржником. Таким чином, позов є безпідставним, а тому він підлягає залишенню без задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи із викладеного,

Outcome: dismissed