Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 25.04.2018 перебуває в шлюбі з відповідачем, під час якого народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має гарний стан здоров`я, не має інших неповнолітніх дітей, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки. Відповідно до ст. 75 СК України чоловік повинен матеріально підтримувати дружину. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2023 до 01.08.2023. 24.02.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 13.04.2023 позивач [PERSON] склала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою - 21.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] підтримала зменшені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] визнав зменшені позовні вимоги. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25.04.2018, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.2018. Відомості про розірвання шлюбу між подружжям відсутні. [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2018. [PERSON] хворіє на вкорочення лівої нижньої кінцівки до 1 см, що підтверджується копією консультаційного висновку спеціаліста від 09.03.2021. 01.02.2023 [PERSON] встановлений статус «дитина -інвалід» на період до 01.08.2023, що підтверджується копією довідки від 17.02.2023 №11. [PERSON] є військовослужбовцем та отримує щомісячну заробітну плату, розмір виплаченої заробітної плати за період з жовтня 2022 року по березень 2023 року становив 313120,48 грн., а розмір соціальних виплат за цей же період - 6000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дочку до досягнення нею повноліття. Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, враховуючи, що відповідач отримує стабільний дохід, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На думку суду, вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані та повідомлені суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я. Крім того, стягнення аліментів у зазначеному розмірі відповідає сталій судовій практиці. Обставини, які б свідчили про неможливість сплати аліментів відповідачем у зазначеному розмірі суду надано не було. Стягненню аліменти підлягають з дати звернення позивача до суду з цим позовом, тобто з 21.02.2023. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. При цьому суд враховує визнання відповідачем зменшених позовних вимог, яке приймається судом, оскільки не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved