Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду із позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 22.01.2020 року між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ. Цей договір укладено відповідно до п. 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. Відповідно до п. 1.1 та п. 3.3 Договору про розстрочення [PERSON] зобов`язався протягом одного року з дня підписання цього договору сплатити суму відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії внутрішніх справ в розмірі 68851,11 грн. Згідно з довідкою фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національній академії внутрішніх справ відповідач на виконання умов договору про розстрочення сплатив 8716,00 гривень. Пунктом 8 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських та п. 4.2 Договору про розстрочення передбачено, що у разі порушення особою умов договору відшкодування здійснюється у судовому порядку. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, в розмірі 69188,47 грн., з яких: 60135,11 грн. - заборгованість, пов`язана з утриманням у навчальному закладі; 7081,26 грн. -\~інфляційні втрати; 1972,10 грн. - \~три відсотки річних від суми боргу. Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою суду від 06.04.2023 р. суд вирішив розглянути цю справу у заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22.01.2020 р. між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] укладено договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ (далі по тексту рішення\~договір про розстрочення) (а. с. 5). Відповідно до п. 1.1 договору про розстрочення навчальний заклад надає відповідачу розстрочку сплати суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у розмірі 68851,11 грн., а [PERSON] зобов`язується сплатити заборгованість протягом одного року з дня підписання цього договору (а. с. 5). Копією заяви [PERSON] від 22.01.2020 р. підтверджується, що відповідач звернувся до Національної академії внутрішніх справ з проханням надати йому розстрочку суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, та зобов`язався погасити суму таких витрат до 22.01.2021 р. (а. с. 6). З довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національній академії внутрішніх справ установлено, що [PERSON] відшкодував суму фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі не в повному обсязі. Зокрема, [PERSON] здійснив такі платежі: 16.03.2020 р. \~5387,00 грн.; 06.05.2020 р. 3329,00 грн. (а. с. 9). Таким чином, відповідач на виконання умов договору про розстрочення сплатив 8716,00 грн. Розмір заборгованості [PERSON] становить 60135,11 грн. (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України) Судом встановлено, що відповідач, укладаючи договір про розстрочення, визнав розмір своєї заборгованості по витратах, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, що становить 68851,11 грн. та зобов`язався виплатити вказану заборгованість до 22.01.2021 р. Однак, відповідач належним свої зобов`язання за договором про розстрочення не виконав, заборгованість сплатив частково. Наразі розмір заборгованості відповідача за договором про розстрочення становить 60135,11 грн. Враховуючи те, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, то при вирішенні цього спору суд виходить з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст. 80 ЦПК України. Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ заборгованості в розмірі 60135,11 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому має обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу три проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, розмір яких визначений з урахуванням наданого позивачем розрахунку (а. с. 10-11). Належних і допустимих доказів на спростування указаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідач суду не надав. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, в розмірі 60135,11 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 7081,26 грн., три відсотки річних від простроченої суми\~1972,10 грн., а всього 69188,47 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст.\~10,\~12,\~27,\~77,\~81,\~141,\~263-265,\~280-284,\~288,\~354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved