Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся Орган опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконкому Золотоніської міської ради, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно його малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. - стягнути із [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради зазначає, що відповідачі схильні до зловживання спиртними напоями, влаштовують сварки та бійки в присутності дітей, вихованням та утриманням дітей не займаються. Неодноразово за місцем проживання сім`ї викликалась поліція та складались протоколи про вчинення насильства в сім`ї. Працівниками служби у справах дітей неодноразово проводились бесіди з матір`ю та батьком про необхідність займатись вихованням дітей, на що відповідачі не реагують. За місцем проживання [PERSON] та [PERSON] характеризується негативно. 31 січня 2023 року комісією з питань захисту прав дитини Золотоніського міськвиконкому прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Дане рішення було підтримано і Органом опіки та піклування Золотоніської міської ради та відповідно до висновку від 08.02.2023 року було визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . За таких обставин Орган опіки та піклування виконкому Золотоніської міськради звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.04.2023 на 08.00 год. У підготовче засідання учасники справи не прибули. У матеріалах справи містяться письмові заяви представників позивача та третьої особи, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, справу слухати за їх відсутності Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій повністю визнана позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, надавши суду заяву, в якій повністю визнав позовні вимоги, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.04.2014 року, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.08.2018 року, [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за № 00036556863 від 18.08.2022 року, відомості про батька [PERSON] записані зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2022 року, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за № 00036940531 від 22.09.2022 року, відомості про батька [PERSON] записані зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Як вбачається з повідомлення Служби у справах дітей виконкому Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 09.08.2022 року за вих. № 89 у даній установі перебувають на обліку малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах (накази № 8, № 9 від 05.08.2022 року). За отриманою інформацією діти разом з матір`ю проживають у с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області. На підставі наказів Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконкому Золотоніської міської ради №, № 36, 37, 38 від 26.09.2022 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дітей, батьки яких ухиляються від виконання своїх обов`язків. Відповідно до характеристики з місця проживання, виданої старостою с. Благодатне за вих. № 68 від 24.01.2023 року, [PERSON] не працює, перебуває у декретній відпустці, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, діти постійно перебувають брудні, не доглянуті, у занедбаному стані. Відповідно до характеристики з місця проживання, виданої старостою с. Благодатне за вих. № 67 від 24.01.2023 року, [PERSON] не працює, має тимчасові заробітки, на вихованні має трьох дітей, яким уваги не приділяє, діти постійно занедбані, проживають у антисанітарних умовах. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 19.08.2022 року, 31.08.2022 року, 20.09.2022 року, 11.01.2023 року та 16.01.2023 року за місцем проживання відповідачів у [ADDRESS] , житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку і складається з двох кімнат (частина будинку), веранди, кухні, опалення пічне (запасу дров немає), криниця та туалет у дворі. У будинку є необхідні меблі, холодильник, електроплита, постільна білизна відсутня, подушки та ковдри брудні., є не великий запас продуктів харчування. Умови для виховання, проживання та навчання дітей не створено. У сім`ї стосунки не доброзичливі, [PERSON] , [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння та його баба вчиняють сварки та бійки у присутності дітей. Санітарно-гігієнічні та моральні-естетичні умови проживання в сім`ї незадовільні. У заяві від 19.01.2023 року, адресованій начальнику Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту Золотоніського міськвиконкому Засенко Н.І., [PERSON] визнає факт не виконання батьківських обов`язків, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . У заяві від 19.01.2023 року, адресованій начальнику Служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту Золотоніського міськвиконкому Засенко Н.І., [PERSON] визнає факт не виконання батьківських обов`язків, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З висновку органу опіки та піклування Золотоніської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей» вбачається доцільним з метою захисту законних прав та інтересів дітей позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно його малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] ; Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Із систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідачів щодо ухилення від участі у вихованні дітей, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батьків, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно малолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Частиною другою ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч. 3 ст. 166 СК України). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з абзацом першим ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідачі є особами працездатного віку, не є особами з інвалідністю, інших утриманців не мають, відомості про офіційне працевлаштування в матеріалах справи відсутні, відтак постійного доходу не мають. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи потреби малолітніх дітей, а також те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про стягнення: - з [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову до суду, тобто із 16.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття; - та із [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову до суду, тобто із 16.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1073.60 грн, та за позовну вимогу про стягнення аліментів у сумі 1073.60 грн, усього на загальну суму 2147.20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1073.60 грн, та за позовну вимогу про стягнення аліментів у сумі 1073.60 грн, усього на загальну суму 2147.20 грн.

Outcome: approved