Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 08.02.2023 [PERSON] (далі також - позивач) звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] , в якому просила: - розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 2211); - стягнути з [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] - у твердій грошовій сумі 3500 (три тисячі п`ятсот грн.), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 19.11.2013 сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син [PERSON] Посилаючись на те, що у сторін різні погляди на життя, спільне господарство останні не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Син проживає разом із позивачем та знаходиться на повному утриманні матері, відповідач участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини не приймає, а тому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з останнього аліменти на спільну дитину. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.02.2023, справа № 296/1206/23 передана на розгляд судді Рожковій О.С. 2.2. 13.02.2023 хвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 20.02.2023 [PERSON] усунула вказані недоліки. 2.3. 06.03.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/1206/23 та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 2.4. Позивач у судове засідання не прибула, у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності. 2.5. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказував, що про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу не заперечує. Просив врахувати, що офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, вже сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу та зазначив про можливість подальшої сплати аліментів у сумі 2 000 грн. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 19.11.2013 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 2211), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2013 (а.с.4). 3.2. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.2014 (а.с.12). 3.3. [PERSON] разом з сином [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією паспорта [NUMBER] та копією довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с.5,13). 3.4. Згідно договору оренди землі від 19.12.2013 [PERSON] здав в оренду ТОВ «Нива Поділля» земельну ділянку площею 2,1803 га, строком на 20 років, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.12.2013 (а.с.15-16). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 4.2. Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. 4.3. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. 4.4. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). 4.5. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.6. Частинами першою, другою та четвертою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом [...] у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. 4.7. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 2) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.8. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА СУДУ 5.1. Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу припинення шлюбних відносин та стягнення аліментів на сина до досягнення ним повноліття. (а) Щодо позовних вимог в частині розірвання шлюбу 5.2. Зі змісту позовної заяви вбачається, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе, у зв`язку з чим позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем. 5.3. Слід зазначити, що шлюб - це сімейний союз чоловіка та дружини, що є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, умовами вступу в який є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, тобто шлюб має бути добровільним. 5.4. Враховуючи, що шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка, однак збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивачки, яка бажає його припинити, суд вважає наявними підстави, передбачені частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (б) Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину 5.5. З матеріалів справи вбачається, що син сторін - [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. 5.6. У позовній заяві позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на спільного сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно. 5.7. Суд враховує, що закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, розмір яких має встановлюватися з урахуванням наявності розміру доходу відповідача чи його відсутності, та реальної потреби щодо належного утримання дитини. 5.8. Слід зазначити, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 5.9. В матеріалах справи відсутні докази щодо розміру щомісячного доходу відповідача та доходу від здачі в оренду землі та позивач не заявляла клопотань про витребування таких доказів. 5.10. Водночас, відповідач у поданій до суду заяві вказував, що вважає за можливе в подальшому сплачувати кошти на утримання сина у розмірі 2000 грн, оскільки також сплачує аліменти на іншу неповнолітю дитину від першого шлюбу. 5.11. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, становить 2833 гривні. Саме у такій віковій групі перебуває дитина сторін. 5.12. Натомість позивачем в порушення вимог статей 12, 83 Цивільного процесуального кодексу України не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача реальної можливості сплачувати аліменти на їх спільну дитину у твердій грошовій сумі у заявленому нею розмірі 3 500 грн щомісячно. 5.13. Отже, з урахуванням працездатності відповідача, можливостей отримувати дохід, його згоди на сплату аліментів на сина в сумі 2000 гривень щомісячно, а також реальних потреб малолітнього сина сторін, 2014 року народження, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на спільну дитину сторін саме у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позивачем позову до суду - 08.02.2023 та до повноліття дитини. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. За правилами частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача: (1) на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 073,60 гривень; (2) на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про присудження аліментів у розмірі 1 073,60 гривень, оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з вказаною позовною вимогою.

Outcome: partial