Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В жовтні 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в обгрунтування якого вказало, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 05.08.2008 року уклали кредитний договір 0808/332В. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 67000.00 (Долар США) на термін до 04.08.2018 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 67000.00 (Долар США). В порушення умов кредитного Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. 13.01.2010 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідачів. Рішенням Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, від 17.09.2010 року було задоволено стягнути заборгованість. Таким чином, винесення рішення Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, від 17.09.2010 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України: Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Сума заборгованості за тілом кредиту станом на 14.01.2010 р. становить у розмірі 63899,42 (Долар США), та яка у подальшому змінюється по періодам, які зазначені нижче у розрахунку заборгованості та станом на 12.09.2022 р. становить у розмірі - 63862,78 (Долар США). Оскільки, з Відповідачів було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська від 17.09.2010 року, тобто за період з 05.08.2008 року по 13.01.2010 року, то за період після подання позовної заяви від 13.01.2010 року, з 14.01.2010 по 12.09.2022 року Відповідач має заборгованість у розмірі 22604.30 (Долар США) 3 % річних від простроченої суми. Розрахунок суми заборгованості додається. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором 0808/332В між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижчевказаними фізичними особами було укладено: - \~ \~ \~ \~Договір поруки, укладеним з поручителем [PERSON] (надалі - Відповідач-2) в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором Відповідача-1. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодеску України, боржник поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути солідарно з Відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 22604.30 (Долар США), що за курсом 36.56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.09.2022 року складає 826413.21 грн. станом на 12.09.2022 р. за кредитним договором № 0808/332В від 05.08.2008 року, яка складається з наступного: 22604.30 [Долар США] - 3 % річних від простроченої суми; стягнути солідарно з Відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, не заперечила проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідачів, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 05.08.2008 року уклали кредитний договір 0808/332В, згідно якого АТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредит у розмірі 67000.00 (Долар США) на термін до 04.08.2018 р., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. В забезпечення виконання зобов`язання за Договором № 0808/332В від 05.08.2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 0808/332В/01. 13.01.2010 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідачів. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2010 року в справі №2-9117/2010 було задоволено позовні вимоги «ПриватБанк» та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість за договором № 0808/332В від 05.08.2008 року в сумі 560648,80грн., що за курсом НБУ на 11.01.2010р. становило 70189,45 доларів США. Зі змісту вказаного рішення суду та позовної заяви від 13.01.2010р. вбачається, що станом на 13.01.2010р. заборгованість за кредитним договором № 0808/332В від 05.08.2008 року становила 70189,45 доларів США та складалась з: 63899,42 доларів США заборгованість за кредитом; 2917,88 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 31,29 доларів США - штраф (фіксована частина); 3340,87 доларів США штраф (процентна складова). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Згідно правової позицією викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 8 листопада 2019 року в справі № 127/15672/16-ц, аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Згідно розрахунку позивача за період після подання позовної заяви від 13.01.2010 року, з 14.01.2010 по 12.09.2022 року 3 % річних від простроченої суми становить - 22604.30(Долар США). При цьому суд виходить з приписів ч.1, 5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідачі не надали суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростували наданий позивачем розрахунок. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надані позивачем докази є обґрунтованими, а тому приходить до висновку, що позовні вимог підлягають задоволеню і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за кредитним договором № 0808/332В від 05.08.2008 року за період з 14.01.2010 по 12.09.2022 року в розмірі 22604,30 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ станом на 06.04.2023 року 36,56 грн. за 1 долар США 826413,21грн.). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір 12396,20грн., по 6198,10 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved