Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд: стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позову зазначає, що з 25 червня 2016 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 03 лютого 2022 року був розірваний. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , яка проживає та зареєстрована з позивачем. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на дитину не надає, у зв`язку з чим, вона звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, у п. 3 вимог позову просить провести розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився повторно, будь-яких заяв, клопотань, відзову ви заперечень проти позову, до суду не надав. Про розгляд даної справи судом відповідач повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 31, 36). Згідно вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до глави 10 статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому 25 червня 2016 року шлюбі, який було розірвано 03 лютого 2022 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області по справі № 265/9045/21 (провадження № 2/265/414/22) (а.с. 10, 11-12). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 27 липня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 27 липня 2017 року у [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі) народився син: [PERSON] , про що 27 липня 2017 року складено відповідний актовий запис № 564. Частиною 2 статті 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями частин 1, 2 \~статті 181 СК України\~визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Матеріали справи не містять договору або домовленості між сторонами щодо матеріального забезпечення відповідачем спільної з позивачем дитини, на відсутність якої також зауважує і позивач. У підпункті 1 пункту 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3\~судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно абзацу 1 та 2 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно приписів ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначене, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості,\~ суд дійшов висновку, що позовні вимоги про щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини, в розмірі який просить позивач, є достатнім та об`єктивним, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Позивач звернувся до суду з даним позовом 29 вересня 2022 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved