Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначила, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року та визначено місце проживання дитини разом з позивачем. За для забезпечення найкращих інтересів дитини [PERSON] , [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у грошовій сумі у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з дня подання позову. Ухвалою судді від 17.03.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи на 20.04.2023 р. 07.04.2023 року представником відповідача в суді отримано копію позову з додатками, та ухвали суду про відкриття провадження. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач також не з`явився в судове засідання про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за допомогою отримання смс-повістки на номер телефону вказаний в позовній заяві. 20.04.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] , про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням відповідача [PERSON] на санаторному оздоровленні під час щорічної відпустки поза межами міста Києва. Також повідомив, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, про що є докази, а рішення про визначення місця проживання дитини ним оскаржується в касаційному порядку. Надаючи оцінку заявленим причинам неявки в судове засідання, суд зазначає, що жодного підтверджуючого документу про перебування відповідача на санаторному оздоровленні, суду не надано. Так само, відсутні докази поважності причини неприбуття в судове засідання представників відповідача. Також, суд бере до уваги, що вирішення питання про стягнення аліментів стосується забезпечення інтересів дитини. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням змісту наведених причин та відсутності доказів на їх підтвердження, причини неявки в судове засідання відповідача і його представника, слід визнати неповажними. Тому, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 1576, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Постановою Київського апеляційного суду від 14.02.2023 року, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року, залишено без змін. Згідно з довідкою Оболонської РДА, про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Оболонської РДА, про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вказує, що дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Доказів на спростування позовних вимог відповідачем не надано. Заявлений розмір аліментів у частці від доходу суд вважає обґрунтованим, він не є завищеним. Одночасно суд наголошує, що добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини не позбавляє права того з батьків, з ким проживає дитина, на звернення до суду для визначення розміру аліментів і їх стягнення. Також, суд зазначає, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2022 року набрало законної сили 14.02.2023 року, а тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на наявність касаційного провадження. Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved