Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

24\~січня 2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] ,\~який було\~відправлено поштою\~30\~грудня 2022\~року.\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 26\~червня 2021\~року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 357. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими через відсутність порозуміння та взаємоповаги, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вони почали жити окремо та припинили спілкування, а також, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, позивачка просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме 992 грн. 40 коп. судового збору та 4000 грн. витрат на правову допомогу. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 26\~червня 2021\~року Центральним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Миколаєві Південного\~міжрегіонального управління\~юстиції (м.\~Одеса),\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№357,\~що підтверджуєтьсясвідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу\~сторони мають\~малолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~дослідженою у\~судовому засіданні\~копією свідоцтва\~про народження\~з відповідним\~перекладом з\~чеської (номер\~бланку:\~ [NUMBER] \~від 12\~січня 2022\~року (а.с. 12,13). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є відсутність порозуміння та взаємоповаги між подружжям та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка клопотань про зміну прізвища не заявляла, суд залишає їй прізвище, на яке вона змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 992 грн. 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (а.с 15) та квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 16) позивачка [PERSON] сплатила адвокату Коренко Т.В. грошові кошти в сумі 4000 грн. за надання правничої допомоги, а саме: за досудовий аналіз справи, запити, консультації, написання позовної заяви та представництво інтересів в суді першої інстанції. Разом із тим, хоча справа призначалася до судового розгляду на 10 квітня 2023 року, представником позивачки було надіслано письмову заяву про розгляд справи без її участі, тобто фактичного представництва інтересів позивачки в судовому засіданні не відбулось. Незважаючи на те що адвокат і клієнт погодили фіксовану суму гонорару в договорі про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг. Враховуючи розмір виконаних адвокатом Коренко Т.В. робіт з надання позивачці [PERSON] правничої допомоги, характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи із принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що задоволенню підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved