Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Вишнякова Д.О., звернуся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення коштів за фактично виконанні роботи, стягнення доплат за виконання обов`язків відсутнього працівника, усунення аварійних ситуацій, шкідливі умови праці, розширену зону обслуговування, стаж роботи, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та стягнення моральної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] , з 26.05.2014 року працює у відповідача на різних посадах. Починаючи з 2018 року він працює слюсарем з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду на дільниці виробництва теплової енергії, котельня по вул. Ушакова, 251, м. Запоріжжя . За час роботи відповідачем, в порушення норм трудового та іншого законодавства позивачу не було виплачено цілу низку нарахувань, зокрема, позивач не отримав наступні нарахування: - коштів за виконання обов`язків відсутнього працівника; - доплати (премії) за усунення аварійних ситуацій; - доплати за шкідливі умови праці; - доплати за розширену зону обслуговування; - доплати за стаж роботи; - матеріальної допомоги на оздоровлення. Позивач вважає такі порушення трудового законодавства істотними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача з наступних підстав. Щодо коштів за фактичне виконання робіт, що не входили до посадових обов`язків, вказує, що відповідно до робочої інструкції слюсаря з ремонту устаткування котельних, затвердженої директором ФК «МТМ» Заводського району 27.02.2017 року до посадових обов`язків позивача входить: - робити ремонт, монтаж, демонтаж, випробування, регулювання й налагодження особливо складних устаткувань агрегатів, машин із застосування складного пневматичного й електрифікованого інструмента; - робити слюсарну обробку деталей і вузлів по 7-10 квалітетам із приписуванням і доведенням; - виготовляти різні настановні й розмічальні шаблони; - проводити гідравлічні випробування відремонтованого устаткування; - робити прокладку по кресленнях і схемах трубопроводів всіх категорій з дотримання технічних умов; - виявляти дефекти, що виникають на устаткуванні та усувати; - виконувати такелажні роботи з вертикального та горизонтального переміщення вузлів та деталей за допомогою вантажопідйомних механізмів і спеціальних пристроїв; - розбирати, ремонтувати, збирати, вузли та устаткування в умовах напруженого й щільного налагодження; - забезпечувати нормальну та безперервну роботу усього устаткування котельні; - змазувати тертьові частини обладнання, регулювати роботу устаткування, набивати сальники, міняти прокладки та кільця; - розбирати та збирати обладнання із заміною окремих деталей та вузлів при ремонті; - у випадках виробничої необхідності виконувати роботи нижчої кваліфікації. Однак, на протязі усього часу роботи безпосередні керівники залучали позивача до робіт, що не передбачені робочою інструкцією позивача. В листі Департаменту з питань праці Держаної служби України з питань праці № 1351/31/3-зв-20 від 16.03.2020 року зазначено, що посадові особи відповідача залучали позивача до робіт, необумовлених трудовим договором, що порушує вимоги ст. 31 КЗпП. В листі Головного управління Держпраці у Запорізькій області № 08/02.8-05/9917 від 15.11.2019 року зазначено, що згідно документів, наданих підприємством встановлено, що позивач залучався до наступних робіт, що не входять в коло робочих обов`язків позивача, зокрема, роботи з обмурівки котла, розбивки ізоляції котла, обмазки котла, роботи із замазки котла, роботи з ізоляції трубопроводу бака підматочного. Таким чином, позивач залучався до робіт, що не передбачені робочою інструкцією та дані роботи не були оплачені, однак, в силу того, що відповідач, офіційно не оформлював таке залучення, то позивачеві дуже складно довести усі конкретні випадки таких залучень. Отже, позивача наряду з іншими слюсарями залучали до ремонту обмурівки на котельні, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ушакова, 251 . Згідно листа директора Концерну «МТМ»№ 99 від 25.0.2019 року, загальна вартість робіт, які провадилися на зазначеній котельні складає 219 335,09 грн. Дані роботи виконувалися позивачем та ще 5 працівниками відповідача. Однак, вже у відповіді на адвокатський запит адвоката Вишнякова Д.О. № 5520/20 від 15.12.2020 року, відповідач зазначає, що у зв`язку із спливом терміну зберігання документи по ремонту котельні відсутні. Таким чином, сума коштів, які позивач повинен був отримати за виконані роботи становить: 219 355,09 грн. : 6 =36 555,85 грн. Відповідно до вимог ст. 30 КЗпП, ст. 139 КЗпП, ст. 30 Закону України «Про теплопостачання», [PERSON] не міг відмовитися від виконання тих чи інших покладених на нього завдань. Щодо доплат за виконання обов`язків відсутнього працівника, то згідно штатного розпису відповідача у період з 2018 року по 2020 роки на котельні за адресою: вул. Адмірала Ушакова, 251 , постійно були в наявності вакантні посади слюсарів, тобто бу неповно укомплектовано штат слюсарів, що призвело до надмірної завантаженості позивача. Відповідач у листі № 2543/29/13-15 від 22.06.2020 року підтверджує неповний штат слюсарів та зазначає, що 2 вакантні посади необхідні тільки для непередбачених обставин у період складних кліматичних умов та ін. З вказаного сторона позивача вважає, шо позивач практично на протязі усієї своєї трудової діяльності у відповідача без доплат і надбавок виконує обов`язки постійного відсутнього працівника, а саме: слюсаря 4-го розряду, та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників (хвороби, відпустки та ін.). Так, згідно Додатку 6 до Галузевої угоди розмір доплат і надбавок за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника становить 100% тарифної ставки (окладу, посадового окладу) відсутнього працівника. Під час роботи у відповідача позивач одночасно із своїми функціональними обов`язками практично виконував обов`язки вогнетривника та ізолювальника. Згідно листа Концерну «Міські теплові мережі» № 3048/29 від 02.08.2019 року, на підприємстві відсутня посада ізолювальник та термоізоляції та вогнетривник, при цьому виконання робі 2-3 розряду не потребують спеціального навчання, із п. 3.1.4 робочої інструкції випливає, що такі роботи передбачено для професії слюсар з ремонту устаткування та ППЦ. Таким чином, відповідач не заперечує та підтверджує факт залучення [PERSON] до додаткової роботи за іншою професією (посадою), тобто підтверджує факт суміщення позивачем посад. Позивач надає суду наступний розрахунок доплат за виконання обов`язків відсутнього працівника, а саме слюсаря 4 розряду: №Місяць/рікОклад 4 розряд 1Серпень 20185 854,00 2Вересень 20185 854,00 3Жовтень 20186 363,00 4Листопад 20186 363,00 5Грудень 20186 363,00 6Січень 20196 630,00 7Лютий 20196 630,00 8Березень 20196 630,00 9Квітень 20196 630,00 10Травень 20196 630,00 11Червень 20196 630,00 12Липень 20196 630,00 13Серпень 20196 630,00 14Вересень 20196 630,00 15Жовтень 20197 640,00 16Листопад 20197 640,00 17Грудень 20197 984,00 18Січень 20207 984,00 19Лютий 20207 984,00 20Березень 20207 984,00 21Квітень 20207 984,00 22Травень 20207 984,00 23Червень 20207 984,00 24Липень 20208 344,00 25Серпень 20208 344,00 26Вересень 20208 344,00 27Жовтень 20208 344,00 28Листопад 20208 344,00 29Грудень 20208 621,00 Разом: 212 876,00 грн. Щодо доплат (премії) за усунення аварійних ситуацій, то під час трудової діяльності у відповідача позивач постійно залучався до усунення аварійних ситуацій. Згідно з додатком 4 до Колективного договору «Положення про нарахування премії працівникам Концерну» та згідно п. 3.1 розділу 3 «Особливості нарахування премії у вигляді одноразового заохочення» - премія у вигляді одноразового заохочення за виконання особливо важливих виробничих завдань для робітників, керівників, фахівців, спеціалістів та службовців провадиться за виконання наступних особливо важливих і термінових завдань: дострокова і якісна ліквідація пошкоджень і аварійних ситуацій на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних. Можливе нарахування премії робітникам, що виконали такі роботи, премії у вигляді одноразового заохочення за поданням керівника структурного підрозділу і наказу генерального директора. Ті ж самі тези підтверджує відповідач у листі № 3542/29/13-18 від 22.06.2020 року. Також у листі відповідача № 3048/29 від 02.08.2019 року зазначається, що виплата у вигляді одноразового заохочення за виконання особливо важливих виробничих завдань для робітників може провадиться за виконання наступних особливо важливих та термінових завдань: - дострокове і якісне усунення розірвань на трубопроводах гарячого водопостачання; - дострокова і якісна ліквідація пошкоджень і аварійних ситуацій на котельнях; - дострокова і якісна ліквідація порушень технологічних режимів котельних. Згідно п.п. 4.3.3.3. Колективного договору, загальний розмір премії для працівників виробничої сфери встановлюються в розмірі до 50%. Суду позивачем надано розрахунок доплат (премії) за усунення аварійних ситуацій (до розрахунку включені тільки ті місяці, коли [PERSON] залучався до усунення аварійних ситуацій): №Місяць/рікОклад грн. 50% 1Лютий 20162 299,001 149,50 2Березень 20162 299,001 149,50 3Жовтень 20162 736,001 368,00 4Січень 20173 020,001 510,00 5Лютий 20173 564,001 782,00 6Жовтень 20173 752,001 876,00 7Лютий 20184 961,002 480,50 8Квітень 20184 961,002 480,50 9Серпень 20185 184,002 592,00 10Листопада 20187 247,003 623,50 11Січень 20197 563,003 781,50 12Лютий 20197 563,003 781,50 13Листопад 20198 920,004 460,00 14Грудень 20199 324,004 662,00 15Листопад 20209 744,004 872,00 Разом: 41 568,50 грн. Щодо доплат за шкідливі умови праці, як вказувалося вище позивач [PERSON] працює у відповідача слюсарем з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду на дільниці виробництва теплової енергії, що пов`язано із шкідливими умовами праці. Згідно Додатку 3 до Галузевої угоди розмір доплат і надбавок за роботу у важких і шкідливих умовах праці становить 4, 8 та 12%. Підпункт 5 п. 4.3.2 Колективного договору на 2016-2017 роки відповідача встановлює доплати за роботу у важких і шкідливих умовах праці. Згідно Додатку 9 Колективного договору слюсарям з ремонту устаткування теплових мереж встановлюється доплата у розмірі 8%. Таким чином, позивач надає наступний розрахунок доплат за шкідливі умови праці: №Місяць/рікОклад грн. 8% 1Липень 20185 184,00414,72 2Серпень 20185 184,00414,72 3Вересень 20185 184,00414,72 4Травень 20197 563,00605,04 5Червень 20197 563,00605,04 6Липень 20197 563,00605,04 7Серпень 20197 910,00632,80 Разом: 3 692,08 грн. Щодо доплат за розширену зону обслуговування, позивач зазначає, що згідно штатного розпису відповідача у період з 2018 року по 2020 роки на котельні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 251 , постійно були в наявності вакантні посади слюсарів, тобто був неповно укомплектований штат слюсарів, що приводило до надмірної трудової навантаженості позивача. Таким чином, позивач, фактично на протязі усієї свої трудової діяльності у відповідача без доплат і надбавок наряду із своїми обов`язками, виконував обов`язки постійно відсутнього працівника, а саме: слюсаря 4-го розряду, виконував обов`язки тимчасово відсутніх працівників (хвороби, відпустки та інш.), що призвело до розширення зони обслуговування [PERSON] . Згідно з Додатку 3 до Галузевої угоди розмір доплат і надбавок одному працівнику за розширення зони обслуговування максимальними розмірами не обмежуються і визначаються наявністю одержаної економії за тарифними ставками і окладами, які могли б виплачуватися за умови нормативної чисельності працівників. Підпункт 2 п. 4.3.2 Колективного договору повністю повторює в цій частині Додаток 6 до Галузевої угоди. Розрахунок за доплат за розширену зону обслуговування надано наступний: №Місяць/рікОклад грн. 50% 1Серпень 20185 428,042 714,02 2Вересень 20185 184,002 592,00 3Жовтень 20187 247,003 623,50 4Листопад 20187 929,303 964,65 5Грудень 20187 563,003 781,50 6Січень 20197 933,853 966,92 7 Лютий 20197 952,973 976,48 8Березень 20197 563,003 781,50 9Квітень 20197 563,003 781,50 10Травень 20197 563,003 781,50 11Червень 20197 563,003 781,50 12 Липень 20197 910,003 955,00 13Серпень 20196 796,923 398,46 14Вересень 20193 761,071 880,53 15Жовтень 20195 710,822 855, 41 16Листопад 20199 574,314 787,55 17Грудень 20199 788,094 894,04 18Січень 20209 324,004 662,00 19Лютий 20205 550,692 775,34 20Березень 20209 324,004 662,00 21Квітень 20209 324,004 662,00 22Травень 20209 324,004 662,00 23Червень 20209 324,004 662,00 24Липень 20208 867,844 433,92 25Серпень 20209 744,004 872.00 26Вересень 20203 574,641 787,32 27Жовтень 20206 090,003 045,00 28Листопад 20209 744,004 872,00 Разом: 106 611,64 грн. Представник позивача вказує, що згідно п. 4.3.1.3 Колективного договору на 2014 2015 роки всім працівника встановлюються надбавки за безперервний стаж роботи в галузі. Тому розрахунок доплат за стаж роботи є наступним: №Місяць/рікОклад грн. 10% 1Лютий 20173 836,87383,69 2Березень 20173 564,00365,40 3Квітень 20173 564,00365,40 З червня 2017Повинні були нараховувати 15% Не нараховано 15% 1Вересень 20173 752,00562,80 2Жовтень 20174 119,95617,90 3Листопад 20174 741,00711,15 4Грудень 20173 486,74523,00 5Січень 20184 961,00744,15 6Лютий 20185 240,06786,00 7Березень 20184 961,00744,15 8Квітень 20184 462,45669,36 9Липень 20185 184,00777,60 10Серпень 20185 428,04814,20 11Вересень 20185 184,00777,60 12Жовтень 20187 563,001 134,45 13Листопад 20187 929,311 189,40 14Грудень 20187 247,001 087,05 15Січень 20197 933,851 190,06 16Лютий 20197 952,971 192,95 17Березень 20197 563,001 134,45 18Квітень 20197 563,001 134,45 19Травень 20197 563,001 134,45 20З червня 201920: (сплачено тільки 5%)Не нараховано 15% 1Червень 20197 563,00 1 134,45 2Липень 20197 910,001 186,50 3Серпень 20197 910,001 186,50 4Вересень 20197 910,001 186,50 5Жовтень 20198 920,001 338,00 6Листопад 20198 920,001 338,00 7Грудень 20199 324,001 398,60 8Січень 20209 324,001 398,60 9Лютий 20209 324,001 398,60 10Березень 20209 324,001 398,60 11Квітень 20209 324,001 398,60 12Травень 20209 324,001 398,60 13Червень 20209 324,001 398,60 З липня 202020% (сплачено тільки 10%)Не нараховано 10-% 1Липень 20209 744,00974,40 2Серпень 20209 744,00974,40 3Вересень 20209 744,00974,00 4Жовтень 20209 744,00974,00 5Листопад 20209 744,00974,00 6Грудень 202010 068,001 006,80 Разом: 41 078.61 грн. Щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, представник позивача звертає увагу суду на те, що згідно п.п. 4.4.4. Колективного договору, встановлено, що матеріальна допомога, що має систематичний характер (екологічні, оздоровчі та інші виплати). Матеріальна допомога на оздоровлення надається разом з основною безперервною частиною чергової щорічної відпустки, яка становить не менш ніж 14 календарних днів в розмірі 100% тарифної ставки (окладу). Розрахунок матеріальної допомоги на оздоровлення наданий наступний: -2019 рік: 7 910 грн., -2020 рік: 9 744 грн. Разом: 17 654,00 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, представник позивача зазначив, що внаслідок порушення трудового законодавства, з боку відповідача позивачу спричинена моральна шкода. Наявність моральної шкоди обґрунтовується душевними стражданнями, що переживав позивач у зв`язку з постійною нервовою напругою, у зв`язку із недоотриманням грошових коштів за роботу. Систематичне недоотримання грошових коштів непоправно позначилось на душевному стані позивача, благополуччі, повсякденному житті, що призвело до виникнення моральних страждань. Психічний стан здоров`я позивача та сон значно погіршився, позивач постійно знаходиться у стані депресії та пригніченості. Крім того, у позивача погіршився настрій, з`явились фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі. В позивача почались душевні страждання, пов`язані із тим, що позивач довгий час недоотримає грошові кошти за виконану роботу. І в такому напруженому стані позивач вже знаходиться більше двох років. Після завершення перевірки Держпарці за скаргою позивача адміністрація відповідача чинить постійний тиск. Відповідач постійно намагається будь-яким чином звільнити позивача, або виставляють з негативного боку перед членами бригади, не приховуючи це. Вказують безпосередньо, що позивач винен в усіх негараздах, які виникають на роботі. Внаслідок протиправних дій роботодавця позивач за час роботи у відповідача двічі потравляв до лікарні. 05.08.2018 року, позивач був доставлений каретою швидкої допомоги КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР до КНП «Міська лікарня № 4» ЗМР безпосередньо зі свого робочого місця, а саме з котельні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 251 , з високим тиском. Медичними працівникам прийомного відділення КНП «»Міська лікарня № 4» ЗМР позивачу надано невідкладну медичну допомогу, а саме стабілізовано високий тиск, про що зроблено відповідний запис у журналі прийомного відділення, що підтверджується листом КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР від 09.04.2020 року за № 265/01-11. Крім того, з 10.02.2020 року по 19.02.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська лікарня № 4», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого за № 606. Позивач вважає, що причиною гіпертонії є недонарахована та невиплачена заробітна плата відповідачем. Внаслідок хвороби він був вимушений витратити грошові кошти на лікування на загальну суму 4 624,95 грн. Осягнути повною мірою рівень моральних страждань, завданих йому, а тим більше оцінити їх в грошовому виразі, надзвичайно [PERSON] важко. Тож враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду він оцінив у розмірі 100 000,00 грн. На підставі викладеного, представник позивач звертається до суду з даним позовом, в якому представник просить стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь [PERSON] кошти за фактичне виконання робіт, що не входили до посадових обов`язків у сумі 36 555,85 грн.; доплати за виконання обов`язків відсутнього працівника у сумі 212 876,00 грн.; доплати премії за усунення аварійних ситуацій у сумі 41 568,50 грн.; доплати за шкідливі умови праці у сумі 3 692,08 грн.; доплати за розширену зону обслуговуванням у сумі 106 611,64 грн.; доплати за стаж роботи у сумі 41 078,61 грн.; матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 17 654,00 грн.; моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн.; понесені судові витрати. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2021 року, позовну заяву [PERSON] до Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення коштів за фактично виконанні роботи, стягнення доплат за виконання обов`язків відсутнього працівника, усунення аварійних ситуацій, шкідливі умови праці, розширену зону обслуговування, стаж роботи, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та стягнення моральної шкоди - залишено без руху. 01.03.2022 року, від представника позивача на виконання ухвали суду від 04.02.2021 року надано заяву про усунення недоліків, копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.10.2020 року, оригінал квитанції про сплату судового збору. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2021 року, відкрито провадження по справі. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України справу за позовом [PERSON] до Концерну «Міські теплові мережі» постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи. 01.04.2021 року до суду надійшов Відзив представника відповідача на позовну заяву, відповідно до якого проти позову відповідач заперечує в повному обсязі, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, незаконними, такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначає, що [PERSON] прийнятий на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних 3 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Насосна по вул. Вроцлавська, ЦТП Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 26.05.2014 року № 735. 08.04.2015 року [PERSON] був переведений на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних 3 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 08.04.2015 року № 220. 22.07.2015 року [PERSON] був переведений на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 4 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 22.07.2015 року № 520. 01.10.2018 року [PERSON] був переведений на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 08.04.2015 року № 929. Представник відповідача вказує, що [PERSON] і на теперішній час працює на посаді слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району, надсилає чисельні письмові запити на юридичну адресу відповідача, Державної служби України з питань праці з одних і тих самих підстав з необґрунтованими вимогами до Концерну «МТМ» та запитує в тому числі і інформацію, яка не відноситься до повноважень Державної служби України з питань праці. [PERSON] , згідно відзиву, постійно порушує трудову дисципліну, тому неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Проте, відповідач маючи можливість та правові підстави звільнення відповідача на підставі п. 3 ст. 40 КзПП України, а саме за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, по теперішній час не звільнив позивача. Відповідач зазначає, що Концерн «Міські теплові мережі» здійснює свою діяльність відповідно до діючого законодавства України, в тому числі діючого законодавства України, що регулює правовідносини у сфері теплопостачання, законодавства про працю, закону України «Про охорону праці» та інших актів законодавства України та керується Статутом. Відповідач в повному обсязі виплачував та виплачує по теперішній час позивачу заробітну плату, відсутня заборгованість відповідача перед позивачем, немає причинного зв`язку між високим тиском позивача і нібито протиправним діянням відповідача, отже відсутня вина відповідача, тому моральна шкода не обґрунтована. Відповідач вважає подачу позову [PERSON] з такими незаконними необґрунтованими позовними вимогами про стягнення 560 036,68 грн. до відповідача засобом запланованого, організованого незаконного збагачення за рахунок Концерну «МТМ». Таким чином, відповідач проти позовної заяви заперечує в повному обсязі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим, просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. 09.04.2021 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. 29.04.2021 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийнятий на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних 3 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Насосна по вул. Вроцлавська, ЦТП Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 26.05.2014 року № 735. 08.04.2015 року [PERSON] був переведений на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних 3 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 08.04.2015 року № 220. 22.07.2015 року [PERSON] був переведений на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 4 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 22.07.2015 року № 520. 01.10.2018 року [PERSON] був переведений на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району наказом від 08.04.2015 року № 929. Сторонами не заперечується, що [PERSON] і на теперішній час працює на посаді слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду Дільниці виробництва теплової енергії Котельня по вул. Ушакова, 251 Філії Концерну «Міські теплові мережі» Заводського району. Вирішуючи по суті позовні вимоги [PERSON] , суд виходить з наступного. Позивач зазначає, що в порушення норм трудового та іншого законодавства йому не було виплачено цілу низку нарахувань, зокрема, як він вказує не отримував наступні нарахування: - кошти за виконання обов`язків відсутнього працівника; - доплату (премії) за усунення аварійних ситуацій; - доплату за шкідливі умови праці; - доплату за розширену зону обслуговування; - доплату за стаж роботи; - матеріальну допомогу на оздоровлення, у зв`язку з чим, за його розрахунком, у відповідача виникла заборгованість, що складається з: - заборгованості за фактичне виконання робіт, що не входили до посадових обов`язків у сумі 36 555,85 грн.; - доплати за виконання обов`язків відсутнього працівника у сумі 212 876,00 грн.; - доплати (премії) за усунення аварійних ситуацій у сумі 41 568,50 грн.; - доплати за шкідливі умови праці у сумі 3 692,08 грн.; - доплати за розширену зону обслуговуванням у сумі 106 611,64 грн.; - доплати за стаж роботи у сумі 41 078,61 грн.; - матеріальної допомоги на оздоровлення у сумі 17 654,00 грн. Вказані суми позивач і просить стягнути з відповідача на його користь. З таким твердженням позивача суд не погоджується з огляду на наступне. Встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» здійснює свою діяльність відповідно до діючого законодавства України, в тому числі діючого законодавства України, що регулює правовідносини у сфері теплопостачання, законодавства про працю, закону України «Про охорону праці» та інших актів законодавства України та керується Статутом. Щодо позовних вимог про стягнення коштів за фактичне виконання робіт, що не входили до посадових обов`язків у сумі 36 555,85 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що структуру заробітної плати становлять: основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці, відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Із ст. 97 КЗпП України вбачається, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці; оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт; форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами; власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Згідно ч. 3 ст. 94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. За змістом ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Згідно п. 4.1 Розділу 4 Колективного договору «МТМ», заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку Роботодавець або уповноважена ним особа за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу. На підприємстві запроваджена почасова, почасово-преміальна та відрядна система оплати праці. Оплата праці робітників, керівників, спеціалістів, фахівців та службовців провадиться на підставі тарифних ставок (окладів) відповідно до посади та кваліфікації працівника, згідно зі штатним розписом. Розмір заробітної плати не має ніякого відношення до вартості робіт, які виконуються на підприємстві. До вартості робіт увійшла вартість матеріалів та заробітна плата з відрахуванням на соціальні заходи. Роботи виконувались господарським способом у робочий час згідно графіку однозмінної роботи, затвердженого на підприємстві. Встановлено, що позивач отримав основну та додаткову заробітну плату за фактично відпрацьований час, а віднесення витрат на заробітну плату по кожному інвентарному номеру основних фондів виконано згідно умов бухгалтерського обліку. В процесі ремонту, згідно з розділом 2 «Завдання і обов`язки» Робочої інструкції «Слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 4 розряду» [PERSON] виконував роботи в межах своїх обов`язків, кваліфікації і на своєму робочому місці. Щодо позовних вимог щодо доплат за виконання тимчасово відсутнього працівника, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює працівників і штатний розпис чисельність. Відповідно до п. 3 ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює працівників і штатний розпис чисельність. Для розрахунку нормативної чисельності береться перелік обладнання котельні, перерахований в одиниці ремонтної складності. При розрахунку нормативної чисельності береться перелік обладнання котельні, перерахований в одиниці ремонтної складності. При розрахунку нормативної чисельності враховується коефіцієнт використання потужності котельного обладнання, який склав у 2020 року 10,6%. При виконанні розрахунку нормативної чисельності враховується, також коефіцієнт невиходів для однозмінного режиму роботи- 1,15. Загальна кількість одиниць ремонтної складності на котельні по вул. Адм. Ушакова, 251 становить 1399,44од. 1 399,44:200*0,106*1,5+ 0,85 од., тобто для обслуговування обладнання котельні по вул. Адм. Ушакова, 251, необхідна 1 штатна одиниця «слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів», що підтверджується даними для розрахунку нормативної чисельності та розрахунком. Згідно відзиву судом встановлено, що при розрахунку нормативної чисельності відповідачем враховувався коефіцієнт використання потужності котельного обладнання, який склав у 2019 році 21,213. При виконанні розрахунку нормативної численності враховувався також коефіцієнт невиходів для 1-змінного режиму роботи - 1,15. Загальна кількість одиниць ремонтної складності на котельні у 2019 році становить 1434,31 од. Таким чином, виходячи з розрахунку: 1434,31:200*0,21213*1,15+1,75 од. - отримана необхідна фактична потреба робітників для обслуговування обладнання на котельні по вул. Адм. Ушакова, 251. Тобто, для виконання робіт з обслуговування задіяного обладнання на котельній по вул. Адм. Ушакова, 251 , у 2019 році потрібно 2 слюсарі з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів. Станом на 21.04.2021 року фактична чисельність слюсарів з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів по котельні по вул. Адм. Ушакова, 251, філії Концерну «МТМ» Заводського району становить 3 штатні одиниці. Таким чином, суд вважає висновки позивача щодо нібито не укомплектованого штату слюсарів та того, що складні кліматичні умови постійно мають місце на підприємстві, котрі обслуговують теплові мережі є хибними, оскільки такі не встановлені судом. [PERSON] у своїй позовній заяві стверджує, що йому не доплачували за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника, він має право на доплати (премії) за усунення аварійних ситуацій, за шкідливі умови праці, за розширену зону обслуговування, стаж роботи, має право на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, однак ці твердження є хибними. Разом з цим, Міністерством праці та соціальної політики України у листі від 19.04.2011 року № 126/06/186-11 було роз`яснено, що виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення працівника від своїх основних обов`язків - це заміна працівника, відсутнього у зв`язку з хворобою, відпусткою (без звільнення від основних трудових обов`язків), коли працівник поряд із своєю основною роботою виконує обов`язки тимчасово відсутнього працівника. При цьому призначення працівника виконуючим обов`язки за вакантною посадою не допускається. Згідно п. 4.1. Розділу 4 Колективного договору Концерну «МТМ», заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку роботодавець або уповноважена ним особа за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу. На підприємстві запроваджена почасова, почасова-преміальна та відрядна система оплати праці. Оплата праці робітників, керівників, спеціалістів, фахівців та службовців провадиться на підставі тарифних ставок (окладів) відповідно до посади та кваліфікації працівника, згідно зі штатним розписом. Відповідно до п. 4.3.2 Розділу 4 Колективного договору Концерну «МТМ», за виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника до 100% тарифної ставки (окладу) відсутнього працівника, право на отримання доплати наступає при відсутності працівника (відпустка, хвороба тощо) більш ніж 5 робочих змін, згідно з графіком роботи. Виконання обов`язків відсутнього працівника оформлюється за наказом генерального директора або уповноваженої ним особи, в якому встановлюються конкретні обсяги додатково виконуваної роботи. На котельні по вул. Адм. Ушакова, 251 філії Концерну «МТМ» Заводського району слюсарі з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів, включаючи позивача, працюють за графіком однозмінної роботи. Позивачем по теперішній час додаткової роботи за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи не виконувались, відповідно організаційно-розпорядчі документи Концерном «МТМ» не видавались та Концерн «МТМ» не має заборгованості по заробітній платі перед позивачем, що кореспондується з позицією, наведеною в листі Державної служби України з питань праці від 16.03.20202 року № 135\\3.1/3.1-зв.20. Відповідно до Розділу 3 Колективного договору Концерну «МТМ», конкретний розмір доплат і надбавок та перелік працівників, яким вони встановлюються, визначаються наказом Роботодавця (Генерального директора Концерну «Міські теплові мережі») або уповноваженою особою. Згідно з п. 3.1. розділу 3 «Особливості нарахування премії у вигляді одноразового заохочення» додатку 4 до колективного договору Концерну «МТМ», «Положення про нарахування премії працівникам Концерну», одноразові заохочення за виконання особливо важливих виробничих завдань для робітників, керівників, фахівців, спеціалістів та службовців провадиться за виконання наступних особливо важливих і термінових завдань: - дострокова і якісна ліквідація пошкоджень і аварійних ситуацій на центральних теплових пунктах, бойлерних, котельних. Можливе нарахування одноразового заохочення робітникам, що виконали такі роботи, за поданням керівника структурного підрозділу і наказу генерального директора. Встановлено, що позивачеві нараховувалась премія за виробничі показники за підсумками роботи кожного місяця, доплати за роботу у важких і шкідливих умовах праці, премії за своєчасний запуск теплотехнічного устаткування працівників Концерну «МТМ», в тому числі одноразові заохочення, що підтверджується наданими позивачу витягами з наказів Концерну «МТМ» за 2014-2017 р.р. «Про виплату премії за підсумками роботи», витягами з наказів Концерну «МТМ» «Про встановлення доплати за роботу у важких і шкідливих умовах праці», витягами з наказів «Про виплату премії», витягами з наказів «Про одноразове заохочення», витягами з наказів «Про виплату премії за виробничі показники», звітом нарахувань і утримань по організації за період з травень 2014 року - лютий 2020 року. Починаючи з червня 2014 року по 2018 рік позивачу нараховувалася премія за виробничі показники за підсумками роботи кожного місяця, відповідно до наступних наказів Концерну «МТМ»: Витяги з наказів Концерну «МТМ» за 2014-2017 р.р. «Про виплату премії за підсумками роботи»: «Нарахувати премію за виробничі показники за підсумками роботи … керівникам, професіоналам, фахівцям, службовцям та робітникам Концерну «МТМ» від 27.06.2014 року № 706; від 31.07.2014 року № 783; від 29.08.2014 року № 833; від 29.09.2014 року № 977; від 31.10.2014 року № 1086; від 28.11.2014 року № 1181; від 31.12.2014 року № 1247; від 30.01.2015 року № 80; від 26.02.2015 року № 164; від 31.03.2015 року № 296; від30.04.2015 року № 403; від 29.05.2015 року № 478; від 30.06.2015 року № 527; від 31.07.2015 року № 630; від 31.08.2015 року № 689; від 30.09.2015 року № 776; від 30.10.2015 року № 854; від 30.11.2015 року № 912; від 29.12.2015 року № 1014; від 29.01.2016 року № 60; від 29.02.2016 року № 124; від 31.03.2016 року № 231; від 29.04.2016 року № 307; від 31.05.2016 року № 358; від 30.06.2016 року № 438; від 29.07.2016 року № 489; від 3108.2016 року № 559; від 30.09.2016 року № 636; від 31.10.2016 року № 730; від 30.11.2016 року № 795; від 30.12.2016 року № 868; від 31.01.2017 року №98; від 28.02.2017 року № 157/1; від 31.03.2017 року № 218/7; від 28.04.2017 року № 265/1; від 31.05.2017 року № 343; від 29.09.2017 року № 637/1; від 31.10.2017 року № 887. Суми нарахованих щомісячних премій, згідно вищезазначених наказів підтверджується даними в звіті нарахувань і утримань, що додані до відзиву на позовну заяву. Витяг з наказів Концерну «МТМ» про встановлення доплати за роботу у важких і шкідливих умовах праці [PERSON] : - наказ від 20.06.2014 року № 654 «Про доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці»; - наказ від 25.02.2015 року № 153 «Про доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці» (проведення періодичні атестації робочих місць працівників за умовами праці в 2015 році); - наказ від 31.01.2020 року № 248 «Пров становлення доплати за роботу у важких шкідливих умовах праці» (проведення періодичної атестації робочих місць працівників за умовами праці в 2020 році); - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 05.11.2014 року № 1098 «Про виплату премії» - преміювати в листопада 2014 року за своєчасний запуск теплотехнічного устаткування працівників Концерну «МТМ», у тому числі [PERSON] , у розмірі 100,0 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 11.11.2015 року № 871/1 «Про виплату премії - преміювати в листопада 2015 року за своєчасний запуск теплотехнічного устаткування працівників філії Концерну «МТМ» Заводського району, у тому числі [PERSON] , у розмірі 400,0 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 15.03.201'6 року № 187 «Про відзначення і заохочення працівників до Дня працівників житлово-комунального господарства» - з нагоди Дня працівників житлово-комунального господарства, заохотити у березні 2016 року працівникам по філії Концерну «МТМ» Заводського району, у тому числі [PERSON] , у розмірі 300,0 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 31.10.2016 року № 729 «Про виплату премії» - преміювати у жовтні 2016 року за своєчасне запуск теплотехнічного устаткування працівників філії Концерну «МТМ» Заводського району, у тому числі [PERSON] , у розмірі 410,0 грн. - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 27.06.2018 року № 1090 «Про виплату премії за виробничі показники» - нарахувати премію за виробничі показники у червні 2018 року працівникам філії Концерну «МТМ» Заводського району, у тому числі [PERSON] , у розмірі 45,58 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 19.11.2018 року № 2202 «Про виплату премії» - преміювати у листопада 2018 року за запуск теплотехнічного устаткування, магістральних і розподільчих теплових мереж, котельних та ЦТП працівників Концерну «МТМ», у тому числі [PERSON] у розмірі 1 887,0 грн; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 22.03.2019 року № 610 «Про виплату премії за виробничі показники», нарахувати у березні 2019 року премію за виробничі показники за січень 2019 року працівників філії Концерну «МТМ» Заводського району, у тому числі [PERSON] , у розмірі 396.69 грн.; - витяг з наказів Концерн «МТМ» від 21.06.2019 року № 1524 та № 1537 «Про виплату премії за виробничі показники» - нарахувати у червні 2019 року премію за виробничі показники за лютий 2019 року та за березень 2019 року працівникам філії Концерну «МТМ» Заводського району, у тому числі [PERSON] , у розмірі 397,65 грн. та у розмірі 378,15 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 22.08.2019 року № 2178 «Про одноразове заохочення» - виконати одноразового заохочення у серпні 2019 року працівникам Концерну «МТМ», у тому числі [PERSON] , у розмірі 1 131,13 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 25.09.2019 року № 2472 «Про одноразове заохочення» - виконати виплату одноразового заохочення у вересні 2019 року працівникам Концерну «МТМ», у тому числі [PERSON] у розмірі 971,96 грн.; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 22.10.2019 року № 2723 «Про одноразове заохочення» - виконати виплату одноразового заохочення у жовтні 2019 року працівникам Концерну «МТМ», у тому числі [PERSON] , у розмірі 541,59 грн; - витяг з наказу Концерну «МТМ» від 21.11.2019 року № 3123 «Про виплату премії» - преміювати у листопада 2018 року за запуск теплотехнічного устаткування, магістральних і розподільчих теплових мереж котельних та ЦТП працівників Концерну «МТМ», у тому числі [PERSON] у розмірі 2 300,0 грн. Таким чином, відповідачем виплачувалися премії та одноразові заохочення позивачеві. Усунення аварійних ситуацій є частиною завдань та обов`язків робочої інструкції слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5р., тому не потребує встановлення додаткової доплати. Всі доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій були нараховані відповідачем позивачеві в строк та в повному обсязі. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати не є обов`язковими та нараховуються за особистий внесок в роботу окремими працівниками. Згідно ст. 251 КЗпП України, протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосуються. Встановлено, що [PERSON] протягом 2020 року тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується копіями наказів, що додані до заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву. Згідно Додатку 9 Колективного договору Концерну «МТМ» на 2016-2017 р.р., доплата за шкідливі умови праці слюсарем з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів по філії Концерну «МТМ» встановлена у розмірі 4% (п. 6), виплачувалася в повному обсязі. Позивач невірно визначив у позовній заяві професію та розмір % доплати за шкідливі умови праці та безпідставно здійснює всі розрахунки. Відповідач не має ніякої заборгованості перед позивачем. Надбавка за безперервний стаж роботи в галузі встановлюється на підставі п. 4.3.13 колективного договору, до якого з 01.02.2017 року були внесені зміни (доповнення та зміни до колективного договору на 2016-2017 р.р. № 5, зареєстрованої 04.01.2017 року): за безперервний стаж роботи в галузі. Зазначена надбавка встановлюється з метою закріплення кваліфікованого персоналу підприємства і нараховується та виплачується щомісячно, залежно від безперервного стажу роботи в галузі теплоенергетики. З 01.02.2017 року право на отримання надбавки за стаж роботи в галузі набувають працівники, в залежності від безперервного стажу роботи на підприємстві, які відпрацювали на підприємстві понад 5 років в таких розмірах: за стаж роботи від 5 років - 5%, за стаж роботи понад 10 років - 10%. Встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу 26.05.2014 року, тож надбавку за стаж роботи в галузі йому встановлено та виплачується щомісячно з 26.05.2019 року у розмірі 5%. У 2017 році надбавка за стаж роботи в галузі [PERSON] не виплачувалась. Посилання позивача щодо нікчемності змін до Колективного договору Концерну «МТМ» є необґрунтованими позивачем та його представником згідно чинного законодавства, такими, що не мають розглядатися судом, оскільки є в повному обсязі помилковими. Статтею 14 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року № 3356-ХІІ передбачено, що зміни і доповнення до колективного договору протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором. Зміни та доповнення до Колективного договору внесені на підставі Протоколу загальних зборів трудового колективу. Після затвердження Протоколу, по підприємству Концерн «МТМ» виданий наказ від 31.10.2016 року № 727 «Про зміни умов оплати праці працівників Концерну «МТМ» про введені цих змін в дію з 01.01.2017 року, тобто у передбачений законодавством спосіб. Судом встановлено, що згідно доповнень та змін до колективного договору на 2016-2017 р.р. № 12, зареєстрованих 05.11.2018 року внесено зміни в п. 4.4 розділу «Оплата праці. Положення про оплату праці». Матеріальна допомога, що має систематичний характер (екологічні, оздоровчі та інші виплати). Матеріальна допомога на оздоровлення надається до 31.12.2018 року разом з основною безперервної частиною чергової щорічної відпустки, яка становить не менш ніж 14 календарних днів в розмірі 100% тарифної ставки (окладу). Відповідно з 01.01.2019 року відповідачем матеріальна допомога працівникам не нараховується. Судом встановлено, що Концерном «МТМ» за результатами інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області на підставі звернення позивача направлений лист від 23.12.2019 року № 5215/24 про виконання припису № ЗП 3614/566/АВ/П від 21.11.2019 року, згідно з яким: робоча інструкція слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду розроблена та доповнена. Директорам філій, керівникам структурних підрозділів, вказано не залучати працівників до виконання робіт, не передбачених посадовою або робочою інструкцією. Після закінчення опалюваного сезону буде проведена атестація робочого місця слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів для визначення впливу виробничого фактору важкості праці та додаткових відпусток за роботу у шкідливих та важких умовах праці. На запити позивача від 19.02.2020 року та від 24.02.2020 року Концерн «МТМ» своїми листами надавав позивачу детальну та повну інформацію з роз`ясненнями. Також відповідач надавав усі запитувані копії документів, в тому числі звіт нарахувань та утримань по кожному відпрацьованому позивачем місцю за період з 26.05.2014 року по лютий 2020 року, розрахункові листки були надані та надаються по теперішній час позивачу особисто за кожен місяць за весь період роботи в Концерні «МТМ», також були надані витяги з наказів Концерну «МТМ» за 2014-2020 р.р.. Позивач також зазначає про те, що внаслідок порушення трудового законодавства, з боку відповідача йому спричинена моральна шкода. Наявність моральної шкоди обґрунтовується душевними стражданнями, що переживав позивач у зв`язку з постійною нервовою напругою у зв`язку із недоотриманням грошових коштів за роботу. Систематичне недоотримання грошових коштів непоправно позначилось на душевному стані позивача, благополуччі, повсякденному житті, що призвело до виникнення моральних страждань. Психічний стан здоров`я позивача та сон значно погіршився, позивач постійно знаходиться у стані депресії та пригніченості. Крім того, у позивача погіршився настрій, з`явились фіксованість на негативних переживаннях, насторога, невпевненість в собі. В позивача почались душевні страждання, пов`язані із ти, що позивач довгий час недоотримає грошові кошти за виконану роботу. І в такому напруженому стані позивач вже знаходиться більше двох років. Після завершення перевірки Держпарці за скаргою позивача адміністрація відповідача чинить постійний тиск. Відповідач постійно намагається будь-яким чином звільнити позивача, або виставляють з негативного боку перед членами бригади, не приховуючи це. Вказують безпосередньо, що позивач винен в усіх негараздах, які виникають на роботі. Внаслідок протиправних дій роботодавця позивач за час роботи у відповідача двічі потравляв до лікарні. 05.08.2018 року позивач був доставлений каретою швидкої допомоги КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР до КНП «Міська лікарня № 4» ЗМР безпосередньо зі свого робочого місця, а саме з котельні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Ушакова, 251 , з високим тиском. Медичними працівникам прийомного відділення КНП «»Міська лікарня № 4» ЗМР позивачу надано невідкладну медичну допомогу, а саме стабілізовано високий тиск, про що зроблено відповідний запис у журналі прийомного відділення, що підтверджується листом КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР від 09.04.2020 року за № 265/01-11. Крім того, з 10.02.2020 року по 19.02.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська лікарня № 4», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого за № 606. Позивач вважає, що причиною гіпертонії є недонарахована та невиплачена заробітна плата відповідачем. Внаслідок хвороби він був вимушений витратити грошові кошти на лікування на загальну суму 4 624,95 грн. Наголошує суду, що осягнути повною мірою рівень моральних страждань, завданих йому, а тим більше оцінити їх в грошовому виразі, надзвичайно важко. Отже, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду [PERSON] оцінив у розмірі 100 000,00 грн., яку просив стягнути з відповідача. При вирішення питання щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 100 000,00 грн. моральної шкоди, суд виходить з наступного. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, відповідно до положень якої передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В частині 2 ст. 23 ЦК України закріплено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В силу ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) розяснено, що згідно зі статтею 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 14.12.2016 року у справі № 428/7002/14-ц, зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із вказаною статтею є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань позивача. Невиплата заробітної плати встановлена та доведена в ході судового розгляду. Сам факт порушення законного трудового права позивача свідчить про заподіяння моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.01.2018 року у цивільній справі № 362/7161/15-ц, які враховуються судом на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Разом з цим, твердження позивача про заподіяння йому моральної шкоди відповідачем, також не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач в повному обсязі виплачував та виплачує по теперішній час позивачу заробітну плату, відсутня заборгованість відповідача перед позивачем, немає причинного зв`язку між високим тиском позивача і нібито протиправним діянням відповідача. Відсутня вина відповідача, що свідчить про необґрунтованість вимог позивача по виплаті моральної шкоди. Оскільки відповідач перед позивачем не має будь якої заборгованості по виплаті за виконання обов`язків відсутнього працівника; заборгованості з премії за усунення аварійних ситуацій; або з доплати за шкідливі умови праці; доплати за розширену зону обслуговування; доплати за стаж роботи або заборгованості з матеріальної допомоги на оздоровлення, будь яких доказів, які б підтверджували заборгованість по вказаному перед позивачем на момент розгляду справи суду не надано, та не встановлено, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами, що його права були порушені відповідачем. Судом встановлено, що у травні 2020 року [PERSON] в судовому порядку вирішував питання щодо захисту та відновлення порушеного права відповідачем, звертався до суду з позовом до Концерну «Міські теплові мережі», у якому позивач двічі просив стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 36 555,84 грн., стягнути моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2020 року позовну заяву [PERSON] до Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди - залишено без розгляду, на підставі заяви представника позивача адвоката Вишнякова Д.О. (справа № 335/369/20). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду справи позивачем належним чином не доведені факти заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за фактичне виконання робіт, що не входили до посадових обов`язків, стягнення доплати за виконання обов`язків відсутнього працівника, стягнення доплати (премії) за усунення аварійних ситуацій, стягнення доплати за шкідливі умови праці, стягнення доплати за розширену зону обслуговуванням, стягнення доплати за стаж роботи та стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, то і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також суд вважає необґрунтованими. Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , підстави для стягнення з відповідача судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України відсутні.

Outcome: dismissed