Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому пізніше змінила предмет позову та просила звільнити від сплати аліментів та відкликати з примусового виконання судовий наказ виданий 19 січня 2021року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області у справі № 175/134/21 за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивувала тим, що 19 січня 2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з неї, на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але менш ніж 50% мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18 січня 2021 року. Зазначила, що на даний час заборгованості зі сплати аліментів на виконання вищезазначеного судового наказу не має та в її матеріальному стані відбулися суттєві зміни у бік його поліпшення. Зазначила, що з 02 квітня 2022 року працює у Республіці Польща за трудовим Договором та разом з нею там офіційно зареєстровані та проживають діти, які перебувають на її повному утриманні, а відповідач для цього жодних коштів не надає. Вважає, що матеріальне становище відповідача незрівнянно поліпшилося з огляду на те, що вона, продовжує сплачувати на його ім`я аліменти, повністю забезпечує утримання дітей і догляд за ними, а відповідач, розпоряджається аліментами на власний розсуд, а не в інтересах дітей, просила звільнити її від сплати аліментів. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що надав позивачці гроші, щоб вона сплатила заборгованість по аліментах та змогла з дітьми виїхати за кордон. Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2021р. №175/134/21 з позивачки на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але менш ніж 50% мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18 січня 2021 року. З`ясовано, що з 02 квітня 2022 року позивачка працює у Республіці Польща за трудовим Договором та разом з нею там офіційно зареєстровані та проживають діти, які перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідками шкільно - дошкільного комплексу № 1 міста Катовіці, згідно яких Давид Апостол у 2021/2022 шкільному році був учнем 3а класу Початкової школи № 18 ім. Кароля Мярки, а з 01.09.2022 прийнятий до 4а класу Початкової школи № 9 ім. Бернарда Сьвєрчини в Мисловицях, навчання у якій, згідно програми, закінчить у 2027 році. [PERSON] є слухачкою Медичної післяліцейної школи «Sukces Edukacja» в Катовицях. Зазначені обставини відповідачем не оспоруються. З позовної заяви вбачається, що, незважаючи на те, що діти проживають з позивачем, відповідач продовжує отримувати аліменти на обох дітей. Ці обставини також не заперечуються та визнані відповідачем. Згідно ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.\~179\~СК України,\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що на теперішній час відсутні правові підстави для стягнення з позивачки аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей, оскільки діти проживають з нею, а тому її позовні вимоги в частині звільнення її від сплати аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню. Щодо вимог про відкликання з примусового виконання судового наказу, суд зазначає, що відповідно до ст.432\~ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про відсутність у відповідача обов`язку суб`єктивного права вимоги до позивача про стягнення з неї аліментів. А тому, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ №175/134/21виданий 19 січня 2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. Вимоги щодо відкликання судового наказу задоволенню не підлягають, оскільки сторонами не надано належних доказів про відсутність заборгованості зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом. На підставі викладеного та

Outcome: partial