Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

заявник через свого представника адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту народження [INFO] в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у [PERSON] , [INFO] , громадянки України, дитини чоловічої статі - [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у [PERSON] , [INFO] , громадянки України, народилась дитина, хлопчик. На час народження дитини заявники перебували у шлюбі, однак даний шлюб не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану за законодавством України. Батьки вирішили назвати дитину - [PERSON] . Факт народження дитини підтверджується медичними документами про народження, виданими органами влади на окупованій території. З метою подальшої реєстрації народження дитини та отримання Свідоцтва про народження встановленого зразка, заявник просить в судовому порядку встановити факт народження [PERSON] . Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представником заявника подана заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;. Відповідно до 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що [INFO] в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у [PERSON] , [INFO] , громадянки України, народилась дитина, хлопчик. Факт народження дитини підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого, виданою Перинатальним центром РКЛ ім.Н.А.Семашка, копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.06.2020 р. Євпаторійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. На час народження дитини [PERSON] , [INFO] перебували у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . що зареєстрований 20.02.2020 р. Євпаторійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, про що видано Свідоцтво серії [NUMBER] . Відповідно до ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Батьки визначили ім`я дитини - [PERSON] . Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія м.Сімферополь, АР Крим, Україна визнана тимчасово окупованою територією. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно з ст.9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. В даному випадку, хоча шлюб заявника і не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану за законами України, однак, такий шлюб був зареєстрований на час народження дитини на тимчасово окупованій території і даний факт не може бути проігнорований судом при вирішенні питання щодо встановлення факту народження дитини та її реєстрації в органах РАЦС за законодавством України, оскільки у іншому випадку це призведе до позбавлення прав заявників на реєстрацію їх батьками у визначений законом спосіб. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини в зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території. В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не може у інший спосіб реалізувати свої права на реєстрацію факту народження дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність факту народження дитини, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved