Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме: смт. Новопсков, Луганська обл. Заява мотивована тим, що реєстрацію даних фактів відповідно до законодавства України неможливо провести за місцем смерті, оскільки на території Луганської області державні органи влади України тимчасово не здійснюють свою діяльність. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , на території України та отримання свідоцтва про смерть, для подальшого оформлення права на спадщину. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року заяву [PERSON] , про встановлення факту смерті, залишено без руху. 13.02.2023 року представником заявника адвокатом Китаєвим І.Ю. на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року подано заяву про усунення недоліків, відповідно до якої заявником не в повному обсязі усунуто недоліки, а саме не надано доказів сплати судового збору. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2023 року продовжено строк залишення без руху заяви [PERSON] , про встановлення факту смерті. 27.02.2023 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2023 року заявником усунуто вказані недоліки. Ухвалою судді від 28.02.2023 року у справі відкрито провадження. Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час, дату і місце судового розгляду належним чином. Проте від представника заявника на адресу суду надійшла заява, про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання з процесуальних питань не надходили до суду. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд встановив наступні обставини і прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Рогове, Новопсковського району, Луганської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер на тимчасово окупованій території України, а саме: смт. Новопсков, Луганська обл. Факт смерті [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про смерть ЛНР Серії [NUMBER] від 05.10.2022 року, видане Відділом РАЦС Новопсковського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, лікарським свідоцтвом про смерть № 16 від 04.10.2022 року видане Луганським Республіканським бюро судово-медичної експертизи, довідкою про причину смерті форма 106/у № 16. Факт споріднення, що [PERSON] є дружною [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від 24.09.1983 р. виданим Виконкомом Ворошиловградської міської ради народних депутатів «Палац Щастя», актовий запис № 74. 26.11.2022 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з пункту 8 частини першої ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, а саме частиною першої статті 1, визнано Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Особливості реалізації інших прав і свобод цивільного населення та вчинення правочинів на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначаються законами України. Згідно з положеннями абзацу третього статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Таким чином, будучи померлим у смт. Новопсков, Луганської області, державна реєстрація смерті чоловіка заявника не була проведена у відповідності до законодавства України. На території України даний факт неможливо засвідчити, оскільки заявником для підтвердження факту смерті подано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Оскільки реєстрація смерті громадянина України [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то наявні законні підстави встановити факт його смерті у судовому порядку. За приписами частини другої статті 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з частиною четвертої ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved