Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

28.02.2023 представник позивача Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . За вказаною адресою відповідачі споживаютьпослуги з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються КП «Миргородтеплоенерго», мають відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Станом на 01.01.2023 відповідачі заборгували перед КП "Миргородтеплоенерго" за отримані комунальні послуги 36 117,60 грн. за період з 01.02.2020 року по 31.12.2022 року, в зв`язку з чим представник КП "Миргородтеплоенерго" просив стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Фесенко С.В. не з`явилася, до суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомляли, відзиву не подали. Ухвалою суду від 05.04.2023 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачем в період з 01.02.2020 року по 31.12.2022 року надавалися комунальні послуги за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води до квартири [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у відповідному житлі (а.с.60-62). Відомості про власника спірного житла в Державному реєстрі речових права - відсутні (а.с. 63). В результаті неналежного виконання обов`язку по оплаті спожитих у вказаний період послуг, виникла заборгованість у розмірі 36 117,60 грн, що підтверджується розрахунком по особовому рахунку (а.с.29). За змістом п. п.2, 6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого опалення є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Миргородтеплопенерго» надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з постачання теплової енергії. КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, як виконавець послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаряч води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 в 21.07.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надавало Відповідачам послуги з теплопостачання. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. 31 серпня 2020 року та 01 жовтня 2021 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» (https://mte.pl.ua/) та офіційній сторінці Миргородські міської ради (http://mvrgorod.pl.ua). опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованої постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17 між КП «Миргородтеплоенерго» та відповідачами виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальній споживачем. Згідно Типових Договорів, споживач зобов`язаний оплачувати послуги щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 67, 68 Житлового кодексу України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 7 зобов`язують власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем прострочено сплату комунальної послуги, що призвело до порушення права КП «Миргородтеплоенерго» на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги з постачання теплової енергії за період 01.02.2020 року по 31.12.2022, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved