Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» через свого представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог вказує, що 14.02.2022 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено заяву-договір № 2925774-506 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 121587,07 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, сплачувати проценти, за обслуговування кредитної заборгованості, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості, в строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. Однак, відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 27.01.2023 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 128973,40 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 3,01 грн., заборгованості по комісії в розмірі 15759,10 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь включаючи судові витрати у справі. Ухвалою судді від 16.03.2023 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на дату розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.02.2022 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено заяву-договір № 2925774-506 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 121587,07 грн. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» строком на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,5 % щомісячно. Банк свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши відповідачу грошові кошти у вказаній сумі. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач, в свою чергу, не виконала своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого станом 27.01.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 144735,51 грн., яка складається з 128973,40 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3,01 грн. заборгованість за річними відсотками та 15759,10 грн. заборгованості за комісією. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростований. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відтак, суд вважає обґрунтованою та доведеною належними і допустимими доказами суму заборгованості у розмірі 144735,51 грн., яка була отримана відповідачем та вчасно не повернута Банку. Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved