Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

26.09.2022 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до виконкому Тернівської районної у місті ради про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивачки. Після смерті [PERSON] відкрила спадщина на квартиру [ADDRESS] , що була набута згідно з договором купівлі-продажу від 07.07.1997. [PERSON] 09.09.2022 звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва на спадщину після смерті матері, але їй було відмовлено, оскільки спадкова квартира була набута померлою за час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тобто є інший співвласник, і частки у спільній власності не виділялись. Вказує, що псля розірвання шлюбу [PERSON] до суду не звертався щодо поділу майна подружжя, [INFO] [PERSON] помер. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.10.2022 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.11.2022. 03.11.2022 від представника відповідача виконкому Тернівської районної у місті ради, надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що відповідач - виконком Тернівської районної у місті ради не є належним відповідачем, оскільки права позивача не порушував. Натомість у відповіді державного нотаріуса зазначено, що спірна квартира була придбана у шлюбі з [PERSON] , який помер. Вказує про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, позивачем недоведено, що в нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, позивач не заявляв клопотання про витребування спадкової справи. 11.11.2022 розгляд справи відкладено на 16.12.2022. 16.12.2022 справу знято з розгляду на 02.02.2023. Ухвалою суду від 02.02.2023 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання на 16.03.2023. 16.03.2023 справу знято з розгляду на 24.04.2023. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача виконкому Тернівської районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 04.04.1997 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб . В період шлюбу [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , а.с. 7,8. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 27.06.2000 року, а.с.11. [INFO] [PERSON] помер, а.с.12. [INFO] [PERSON] померла, а.с. 5. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , а.с. 6. Постановою державного нотаріуса від 09.09.2022, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , а.с. 10. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Частиною 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем є особа, яка через суд пред`являє матеріально - правову вимогу до відповідача (порушника права позивача). Відповідачем, відповідно, є особа, яка має відповідати за позовом, тобто особою, яка порушила право позивача, про захист якого позивач просить суд, та до якої власне звернуто матеріально - правову вимогу позивача. У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Так , у даному випадку предметом позову є визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Як випливає з матеріалів справи спірне нерухоме майно набуте під час шлюбу, співвласниками його є [PERSON] та [PERSON] згідно до вимог ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України ( чинного на час виникнення правовідносин). Однак позивачем не надано до суду доказів відсутності спадкоємців після смерті [PERSON] . Тому твердження позивача про невизнання і оспорення його прав саме виконавчим комітетом районної у місті ради є недоведеними. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 17.04.2018 (справа № 523/9076/16-ц, провадження 14-61цс18 від 17.04.2018 року дійшла наступних висновків: «Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача». Таким чином, визначення відповідача, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Оскільки процесуальний закон правом визначення відповідача наділяє виключно позивача, суд позбавлений можливості з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача на належного чи залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed