Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

22 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 липня 2017 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у Амур-Нижньодніпровському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №412. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин. Така конфліктна ситуація призвела до того, що з червня 2021 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини і поновлювати їх позивачка не має наміру. [PERSON] в даний час переконалася, що їх шлюб з [PERSON] був помилкою, збереження їх сім`ї неможливе, а тому їх шлюб потрібно розірвати. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Прохала суд судові витрати по справі залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 15 липня 2017 року сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №412. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення неможливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили з червня 2021 року і з цього часу спільного господарства не ведуть, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що причини, що спонукають сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved