Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Виконавчий комітет Кілійської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , [INFO] , має трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Кілійської міської ради з 05.10.2020 року як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. В зв`язку з тим, що мати дітей громадянка [PERSON] , [INFO] , перебувала у державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», а батькові необхідно було пройти курс лікування, діти за заявою батька були влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації, де і перебувають на теперішній час. За час перебування дітей в Центрі батько не цікавився долею дітей та не вжив заходів щодо повернення їх в родину, тому в Кілійський районний суд Одеської області була направлена позовна заява про позбавлення [PERSON] батьківських прав (справа № 502/488/22). Мати дітей громадянка [PERSON] , після звільнення з державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» звернулася до служби у справах дітей Кілійської міської ради, та повідомила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , та отримала роз`яснення щодо заходів, необхідних для повернення дітей в родину. З квітня 2022 року та по день звернення до суду з позовом будь-яких звернень до служби у справах дітей Кілійської міської ради щодо повернення дітей у сім`ю на виховання від громадянки [PERSON] не надходило. Відповідно до листа служби у справах дітей Одеської міської ради від 11.07.2020 року № 08/55000, [PERSON] за вказаною адресою ніколи не проживала. Із заявою про повернення дітей на виховання в сім`ю до служби у справах дітей Одеської міської ради не зверталась. Згідно з інформацією служби у справах дітей Суворовської селищної ради від 04.10.2022 р. № 94 громадянка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає. Відповідно до листів Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації від 19.09.2022 року за № 02-03/127, № 02-03/128, № 02-03/129 про результати відвідування та піклування про дітей, мати жодного разу дітей не відвідувала, телефонувала 9 разів, а саме: 27.08.2021 р., 01.09.2021 р., 05.10.2021 р., 31.12.2021 р., 18.01.2022 р., 01.02.2022 р., 22.02.2022 р., 01.03.2022 р., 05.04.2022 р. та після того долею своїх дітей більше не цікавилася. В зв`язку з тим, що мати повністю ігнорує питання подальшої долі своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не докладає зусиль для з повернення дітей, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 21 грудня 2022 року № 378 «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », був затверджений відповідний висновок. Враховуючи вищезазначене, представник орган опіки та піклування просив суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - передати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , виконавчому комітету Кілійської міської ради як органу опіки та піклування, для вирішення їх подальшої долі; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 1416,50 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на її особовий рахунок до досягнення нею повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 1416,50 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на її особовий рахунок до досягнення нею повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 1136,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого на дитину відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на його особовий рахунок до досягнення ним повноліття. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 02.02.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання по справі, про що повідомлені сторони. Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 24.03.2023 року було закрито підготовче судове засідання по справі та призначено до судового розгляду по суті, про що повідомлені сторони. Представник органу опіки та піклування Самосуєва Наталія Вадимівна в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснила, що після звільнення з місць позбавлення волі у квітні 2022 року вона зверталась до служби у справах дітей Кілійської міської ради з питання повернення дітей до неї, оскільки вони були влаштовані до дитячого закладу за заявою бать ка та без її відома, оскільки вона відбувала покарання за вироком суду. На відповідне звернення їй було повідомлено, що діти наразі перебувають в Румунії та поки не закінчиться війна, вони не повернуться до України, а їй потрібно знайти роботу та житло. Після цього вона забрала з квартири дитячі речі та поїхала до міста Одеси з метою знайти роботу. У жовтні 2022 року вона була затримана за підозрою у вчиненні нового злочину та наразі її знову засудили та призначили покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Вона категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав, адже тоді діти зможуть бути усиновлені іншими особами і вона їх ніколи більше не побачить та втратить з ними зв`язок. Якщо її не позбавлять батьківських прав, вона зможе телефонувати дітям з місць позбавлення волі та спілкуватися з ними. А коли відбуде покарання, то має намір повернути дітей собі. На підставі вищезазначеного, відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши представника органу опіки та піклування і відповідача, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] зареєстрованого 12 липня 2012 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та виданого повторно 08 жовтня 2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 5753 від 12.07.2012 року /а.с. 7/. Згідно інформації Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2300/74-19 від 15.10.2020 року встановлено, що згідно актового запису про народження № 5753 від 12.07.2012 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України /а.с. 10/. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно 28 серпня 2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 13 від 09.01.2014 року /а.с. 8/. Згідно інформації Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2117/74-19 від 25.09.2020 року встановлено, що згідно актового запису про народження № 13 від 09.01.2014 року, складеного Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України,/а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого повторно 28 серпня 2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 83 від 07.03.2018 року /а.с. 9/. Згідно інформації Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2117/74-19 від 25.09.2020 року встановлено, що згідно актового запису про народження № 83 від 07.03.2018 року, складеного Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України /а.с.11/. 06.08.2021 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Кілійської міської ради з заявою згідно якої просив тимчасово влаштувати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до центру соціально-психологічної реабілітації, в зв`язку з тим, що стан його здоров`я погіршився, потребує проходження курсу лікування лікарні і на цей час нема кому доглядати за дітьми /а.с. 12/. Відповідно до інформації № 02-03/127 від 19.09.2022 року наданого Центром соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , поступила до Центру на підставі клопотання виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області від 09.08.2021 року за № 18/666. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] за час перебуванням [PERSON] у закладі з 09.08.2021 року та до цього часу, жодного разу її не відвідувала. Дзвонила 27.08.2021 року, 01.09.2021 року, 05.10.2021 року, 31.12.2021 року, 18.01.2022 року, 01.02.2022 року, 22.02.2022 року, 01.03.2022 року, 05.04.2022 року, цікавилася долею дитини: станом здоров`я, навчання, настроєм, поведінкою. У кожному телефонному зверненні розмовляла з дитиною /а.с.14/. Відповідно до інформації № 02-03/128 від 19.09.2021 року наданого Центром соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , поступила до Центру на підставі клопотання виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області від 09.08.2021 року за № 18/666. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] за час перебуванням [PERSON] у закладі з 09.08.2021 року та до цього часу, жодного разу її не відвідувала. Дзвонила 27.08.2021 року, 01.09.2021 року, 05.10.2021 року, 31.12.2021 року, 18.01.2022 року, 01.02.2022 року, 22.02.2022 року, 01.03.2022 року, 05.04.2022 року, цікавилася долею дитини: станом здоров`я, навчання, настроєм, поведінкою. У кожному телефонному зверненні розмовляла з дитиною /а.с.15/. Відповідно до інформації № 02-03/129 від 09.11.2021 року наданого Центром соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , поступила до Центру на підставі клопотання виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області від 09.08.2021 року за № 18/666. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] за час перебуванням [PERSON] у закладі з 09.08.2021 року та до цього часу, жодного разу її не відвідувала. Дзвонила 27.08.2021 року, 01.09.2021 року, 05.10.2021 року, 31.12.2021 року, 18.01.2022 року, 01.02.2022 року, 22.02.2022 року, 01.03.2022 року, 05.04.2022 року, цікавилася долею дитини: станом здоров`я, навчання, настроєм, поведінкою. У кожному телефонному зверненні розмовляла з дитиною /а.с.16/. Згідно довідки за вих. № 285 від 08.09.2022 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Кілійська багатопрофільна лікарня» Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] на обліку в наркологічному кабінеті Кілійської ЦРЛ не перебуває /а.с. 18/. Відповідно довідки за вих. № 295 від 08.09.2022 року виданої Комунальним некомерційним підприємством «Кілійська багатопрофільна лікарня» Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, /а. с. 18/. Згідно довідки про звільнення серії ОДС № 18290, встановлено, що [PERSON] , [INFO] відбула покарання, трималася під вартою в ДУ «ІСУ» на підставі вироку Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.09.2020 року звідки звліьнена 28.054.2022 року після відбуття покарання /а.с. 19/. Відповідаючи на питання суду представник органу опіки та піклування пояснив, що вказану довідку відповідач подала під час звернення до служби у справах дітей з метою вирішення питання про повернення дітей до себе. Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Одеської міської ради за вих. № 08/5500 від 11.07.2022 року встановлено, що спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі був здійснений вихід за адресою місця проживання [PERSON] , [INFO] , а саме: [ADDRESS] , але за вищевказаною адресою, [PERSON] ніколи не проживала. Також повідомлено, що [PERSON] не зверталась до служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою щодо повернення дітей на виховання в сім`ю /а.с. 20/. Відповідно до листа за вих. № 18/1143 від 19.10.2022 року направленого Службою у справах дітей Кілійської міської ради на адресу місця проживання [PERSON] , вбачається, що адресата було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Кілійської міської ради, яке відбувалось 28.10.2022 року о 10:00 годині в приміщенні міської ради /а.с. 21/. Вищевказаний лист відповідачем не отримано, оскільки поштове повідомлення повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання» /а.с. 22/. Згідно листа за вих. № 18/1206 від 07.11.2022 року направленого Службою у справах дітей Кілійської міської ради на адресу місця проживання [PERSON] , вбачається, що адресата було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Кілійської міської ради, для вирішення подальшої долі її неповнолітніх дітей, які на знаходяться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації, /а.с. 23/. Вищевказаний лист відповідачем не отримано, оскільки поштове повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с. 22/. Згідно вироку Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.09.2020 року по справі № 502/240/20, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання 6 місяців позбавлення волі за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 20.06.2019 року та остаточно призначено за сукупністю злочинів 2 роки позбавлення волі /а.с. 61-63/. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2023 р. у справі № 522/14527/22 [PERSON] засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з момент її фактичного затримання - 05.10.2022 р. /а.с. 67-70/. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кілійської міської ради № 378 від 21.12.2022 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », затвердженого рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради, встановлено, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 25-26/. При ухваленні рішення судом застосовано наступні релевантні правові норми. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із вимогами ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Дослідивши та надавши оцінку усім наявним в матеріалах справи доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу перебуває під вартою, зокрема з 5 жовтня 2022 року, тобто як і на момент її запрошення до служби у справах дітей, так і на момент складання висновку про доцільність позбавлення її батьківських права /а.с. 20-26/, що унеможливлювало отримання нею запрошень служби, позбавляло можливості надати свої пояснення її представникам, а також права викласти свої аргументи та надати докази на їх підтвердження при вирішенні питання щодо доцільності складання відповідного висновку та на спростування викладених у ньому обставин. При цьому, як вбачається з відповідної інформації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської районної державної адміністрації мати під час відбування покарання за попереднім вироком суду цікавилась життям своїх дітей, та в судовому засіданні відповідач особисто зазначила, що має бажання спілкуватися з дітьми і повернути їх до себе після відбуття покарання, у зв`язку з чим, суд, з урахуванням встановленого факту звернення відповідача до органу опіки та піклування після відбуття попереднього покарання для вирішення питання повернення дітей до себе, приходить до висновку, що відповідач у цей період та до наступного взяття під варту виявляла інтерес до дітей, а факт її взяття під варту 05 жовтня 2022 року унеможливлював виконання нею своїх батьківських обов`язків з цієї дати, у зв`язку з чим висновок органу опіки та піклування від 21 грудня 2022 року відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України є недостатньо обґрунтованим з вищенаведених підстав, містить просту констатацію фактів без їх перевірки та з нього неможливо встановити всі фактичні обставини. Таким чином відповідні позовні вимоги органу опіки та піклування є недоведеними у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити. Що стосується вимог про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що в частині позбавлення батьківських прав судом відмовлено в задоволенні позову, а вимога про стягнення аліментів в даному випадку в розумінні положень ч. 3 ст. 166 СК України є похідною, та беручи до уваги, що на даний час діти перебувають на утриманні держави, а мати дітей перебуває під вартою, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимоги позивача та відповідно до відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору, від якого орган опіки та піклування був звільнений при подачі позову, у зв`язку з відмовою в його задоволенні слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed