Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.11.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який проживає за адресою: Харківська область, Красногвардійський район, село Руновщина, безпідставно набуті кошти в сумі 27101 (двадцять сім тисяч сто одна) гривня 00 копійок. При ухваленні зазначеного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим є необхідність в ухвалені додаткового судового рішення. 27.12.2022 року через канцелярію суду позивач надав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу. Позивач та його представник будучи своєчасно та належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Відповідача будучи своєчасно належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи, повторно, не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Неявка учасників справи, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України). У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підставі ч.8 ст.141 ЦПК України після ухвалення рішення по справі позивачем було надано суду докази витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Договором про надання правової допомоги від 03.09.2021 року укладеного між позивачем і адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» закріплені повноваження останнього на представництво інтересів позивача у даній справі (а.с.12-14). Згідно пункту 2.2. договору, сторони домовилися, що попередня оплата послуг Адвокатського бюро складає 6000 гривень, які клієнт сплачує під час підписання даного договору. До заяви про винесення додаткового рішення по справі позивачем додано додаткову угоду від 04.10.2021 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 30.09.2021 року, згідно якої сторони погодили викласти п.2.2. договору наступним чином: «п.2.2. сторони домовилися, що Вартість послуг Адвокатського Бюро за договором складає 20 000 гривень. Одна година роботи адвоката складає 2 000 гривень. Як вбачається з детального розрахунку звіту №1 від 21 грудня 2022 року про прийняття-передавання надання послуг адвокатом Прасоловим І.В. за результатами виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 30.09.2021 року загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги замовнику становить 10 годин 00 хвилин, відповідно вартість наданих послуг, при вартості однієї нормо години в розмірі 2000,00 гривень, становить 20 000,00 гривень. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Однак з таким розміром суд в повній мірі не може погодитися, оскільки вважає їх неспівмірними із ціною позову по справі, та з врахуванням критерій розумності і складністю даної справи. Так, спірним є необхідність витрачання однієї години на вивчення наданих матеріалів, адже до позову додано лише квитанції про сплату позивачем коштів на користь відповідача. Також недоведеною є необхідність витрачання однієї години на складання клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. З огляду на об`єм також суд вважає невиправданим витрачання однієї години на складання клопотання про витребування доказів. Типовість справи і незначний об`єм доказів, що потребував дослідження та опису, викликає сумнів у необхідності витрачання двох годин на підготовку та подання позовної заяви. Враховуючи наведене, а також характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін та ціни позову по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі - 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Outcome: partial