Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] 13 березня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2023 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилався на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 7 лютого 2004 року, від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З лютого 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просив шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON] , причинами розпаду сім`ї вказала застосування позивачем щодо неї психологічного, фізичного та економічного насильства, позивач зловживав алкогольними напоями. Часом припинення сумісного проживання вказала січень 2018 року. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 7 лютого 2004 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 39 (а.с. 4). Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З зими 2018 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Відповідач у своїй заяві від 31 березня 2023 року, яка надійшла до суду 3 квітня 2023 року, позовні вимоги визнала. Причинами розпаду сім`ї вказала застосування позивачем щодо неї психологічного, фізичного та економічного насильства, позивач зловживав алкогольними напоями. Судом не приймаються до уваги зазначені [PERSON] причини розпаду сім`ї, оскільки жодних доказів на їх підтвердження суду надано не було. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем, спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача після розірвання шлюбу змінити на дівоче - [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп (1 073 гривні 60 коп х 50 % = 536 гривень 80 коп). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп (1 073 гривні 60 коп х 50 % = 536 гривень 80 коп), оскільки 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved