Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

12.01.2023 року до суду звернувся заступник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Грянистий В. як Орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 18.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 01.03.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на обліку у службі у справах дітей Запорізької міської ради з 29.11.2021 року, як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2015 року (справа № 334/9929/14-ц) по відношенню до [PERSON] , [INFO] , рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2017 року (справа № 334/8947/16-ц) по відношенню до [PERSON] , [INFO] , рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2019 року (справа № 334/3171/18) по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Так, 13.09.2009 року [PERSON] в КУ «Пологовий будинок №9 м. Запоріжжя» народила живу доношену дитину, яку 12.10.2009 року залишила без батьківського піклування. 14.10.2018 року [PERSON] у КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР народила доношеного хлопчика та написала відмову від дитини. [INFO] [PERSON] у КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР народила недоношену дівчинку (36 тижнів) та написала відмову від дитини. [INFO] [PERSON] у КНП «Пологовий будинок №4» ЗМР народила живу доношену дитину [PERSON] . 15.10.2020 року до відділу по Дніпровському району служби у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист № 01.01-26/36 від служби у справах дітей Запорізької міської ради щодо родини [PERSON] , а саме: родина мешкає за адресою: [ADDRESS] , мають малолітню доньку 6 місяців, яка має проблеми зі здоров`ям (крива шия, маленька вага через неправильне харчування). З матір`ю проживає співмешканець, удвох зловживають алкогольними напоями. Останній раз мати забула дитину у своєї куми, через те, що була в нетверезому стані. 21.10.2020 року на виклик відділу служби прийшли батьки та надали пояснення, що намагаються виконувати свої батьківських обов`язки. З батьками проведена профілактична бесіда, роз`яснено законодавство щодо дитини, відповідальність дорослих за утримання, виховання та здоров`я малолітньої. Громадян попереджено також про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, що може призвести до тяжких наслідків. [PERSON] та [PERSON] запевнили, що з відповідальністю віднесуться до створення затишку та підтримки чистоти в оселі, лікування та щеплення доньки. 15.11.2021 року згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітню [PERSON] влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР на повне державне забезпечення. 21.12.2021 року Запорізьким районним судом Запорізької області розглянуті матеріали за правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №675335 від 22.11.2021 року) відносно [PERSON] (мати неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та догляду за своєю малолітньою донькою [PERSON] , а саме: залишила доньку на три дні на малознайому людину), [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Згідно листа Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» від 14.01.2022 року з 03.12.2021 року дитина переведена повне державне забезпечення до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» де перебуває по теперішній час. У дитини виявлені наступні діагнози: G 93.9 - ураження головного мозку не уточненої етіології, D 50.9 - залізодефіцитна анемія, не уточнена. [PERSON] свою малолітню доньку [PERSON] відвідувала 4 рази, цікавилася станом здоров`я, приносила гостинці. По теперішній час [PERSON] та [PERSON] до відділу служби з заявою про повернення дитини на виховання в сім`ю не зверталася. На підставі викладеного, беручи до уваги, що відповідачі неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої доньки, права та інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, тому прохали: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітня дитина, аліменти у розмірі по 1/4 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідачів щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову; 3) внести зміни до актового запису про народження дитини у відповідності до рішення суду; 4) судові витрати покласти на відповідачів. В судове засідання представник позивача не з`явився, 03.04.2023 року представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать: поштове повідомлення, яке повернуто до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» та оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. В судове засідання представник третьої особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність представника не надали. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач - [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 25.10.2015 року, та Витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 12.01.2023 року. [INFO] в м. Марганець Дніпропетровської народилася відповідач - [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрованого місця проживання на території м. Запоріжжя не має, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 31.12.2014 року, та Витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 12.01.2023 року. 31.03.2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/9929/14-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з неї аліменти на утримання дитини. 14.08.2017 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/8947/16-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з неї аліменти на утримання дитини. Згідно розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 25.10.2018 року №652 зареєстровано покинуту дитину на прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , відомості про матір записано згідно медичного свідоцтва про народження - [PERSON] , відомості про батька - [PERSON] . 13.03.2019 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/3171/18 [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з неї аліменти на утримання дитини. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.2020 року, виданого Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Згідно листа Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.12.2021 року відділом було складено актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , батьками записані: [PERSON] та [PERSON] , державна реєстрація народження проведена відповідно ст.126 СК України. Згідно розпорядження Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 21.09.2021 року №600 зареєстровано покинуту дитину на прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , відомості про матір записано згідно медичного свідоцтва про народження - [PERSON] , відомості про батька - [PERSON] . 15.10.2020 року до відділу по Дніпровському району Служби у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист № 01.01-26/36 від Служби у справах дітей Запорізької міської ради щодо родини, яка потребує допомоги, родина мешкає за адресою: [ADDRESS] , мають доньку 6 місяців, яка має проблеми зі здоров`ям (крива шия, маленька вага через неправильне харчування). З матір`ю проживає співмешканець, удвох зловживають алкогольними напоями. Останній раз мати забула дитину у своєї куми, через те, що була в нетверезому стані. 21.10.2020 року [PERSON] та [PERSON] надали письмові пояснення, згідно яких вони намагаються виконувати свої батьківських обов`язки. З батьками проведена профілактична бесіда, роз`яснено законодавство щодо дитини, відповідальність дорослих за утримання, виховання та здоров`я малолітньої. Громадян попереджено також про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, що може призвести до тяжких наслідків. [PERSON] та [PERSON] запевнили, що з відповідальністю віднесуться до створення затишку та підтримки чистоти в оселі, лікування та щеплення доньки. 15.11.2021 року згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітню дитину [PERSON] влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР на повне державне забезпечення. 29.11.2021 року згідно наказу Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. 21.12.2021 року постановою Запорізького районного суду Запорізької області у справі №317/3957/21 притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №675335 від 22.11.2021 року) за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду за своєю малолітньою донькою [PERSON] , а саме: залишила доньку на три дні на малознайому людину, та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Згідно листа Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» від 14.01.2022 року з 03.12.2021 року малолітня дитина [PERSON] переведена на повне державне забезпечення до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», у дитини виявлені наступні діагнози: G 93.9 - ураження головного мозку не уточненої етіології, D 50.9 - залізодефіцитна анемія, не уточнена. [PERSON] відвідувала свою малолітню доньку [PERSON] 4 рази, цікавилася станом здоров`я, приносила гостинці. Згідно Висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , затвердженого 06.01.2023 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району, беручи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки, права та інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . По теперішній час [PERSON] та [PERSON] до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з заявою про повернення дитини на виховання в сім`ю не зверталися. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно ч.4,5,6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи . Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС (ч.4 ст.263 ЦПК України). Так, у Постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 ч.1 ст.164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Судом встановлено, що до суду звернувся позивач - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як Орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом до батьків дитини - [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відповідно ст.165 СК України з підстави, передбаченої ч.1 п.2 ст.164 СК України, а саме ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд доходить висновку, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з нею; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти, тобто взагалі не приймають участі у її вихованні. Крім того, з 03.12.2021 року малолітня дитина [PERSON] влаштована на повне державне забезпечення до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко», у дитини виявлені наступні діагнози: G 93.9 - ураження головного мозку не уточненої етіології, D 50.9 - залізодефіцитна анемія, не уточнена. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] має шестеро дітей, відносно трьох з них: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вже позбавлена батьківських прав, інших двох: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - покинула після народження, а [PERSON] , [INFO] , відносної якої розглядається дана справа з 03.12.2021 року знаходиться в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини «Сонечко». Факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні під час встановлення обставин та перевірки їх доказами і підтверджується наданими суду письмовими доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими. Тому, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, з огляду на те, що відповідачі свідомо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини, причому роблять це без поважних причин. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі відзив на позов не подали, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів аліментів на утримання доньки, виходить з того, що відповідачі після позбавлення батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини, а тому суд відповідно ч.3 ст.166 СК України приймає рішення про стягнення аліментів на доньку з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому суд стягує з кожного з відповідачів аліменти на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, і позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. з кожного.

Outcome: approved