Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

16 березня 2023 року позивач, [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, що зареєстрований 11.10.1991 року у Палаці реєстрації одружень та новонароджених м. Київ, про що зроблен відповідний актовий запис № 4732, серія свідоцтва [NUMBER] . Заява мотивована тим, що позивач і відповідач вступили в зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . З березня 2020 року проживають з відповідачем окремо, відносини зіпсовані повністю через непорозуміння, виникають сварки. Шлюбно-сімейні відносини припинені, спільного господарства з відовідачем не ведуть. Намірів відновлювати стосунки не мають та через втрачене почуття взаємоповаги, любові та довіри просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягала в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання, відповідач не з`явився. Подав до суду заяву, відповідно до якої останній позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити за його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 11 жовтня 1991 року у Палаці реєстрації шлюбів та новороджених, про що зроблен відповідний актовий запис 4732. Прізвища після одруження чоловік: [PERSON] , дружина: [PERSON] (а. с. 8) Від данного шлюбу народився спільний син: [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданного Відділом рестрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 23 травня 2007 року. Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо та таке перебування суперечить волі та інтересам один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved