Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2015 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємо повага, чтали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Враховуючи викладене, позивачка просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 6. Позивачка, в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві позивачка просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 25 квітня 2015 року, зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис № 6 від 25.04.2015 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 25.04.2015 року. Сторони мають двох спільних дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги задовольнити. Суд враховує, що позивачка, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві не просила вирішити питання щодо судових витрат, тому суд вважає за можливе судові витрати залишити за рахунок позивачки. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved