Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

26.11.2021 Концерн «Міські теплові мережі», в особі представника Калініної-Заєць Ю.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в обґрунтування якого зазначено, що у період з 01.02.2017 по 30.09.2021 позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 53 642 грн. 32 коп., яку відповідачами сплачено не було. Також зазначено, що на адресу відповідачів неодноразово було направлено претензії стосовно вказаної заборгованості, але вказані претензії були залишені без уваги. У зв`язку з чим просить суд, стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] борг у розмірі 53 642 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. 09.02.2022 заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, позов Концерну «Міські теплові мережі» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.02.2017 по 30.09.2021, у розмірі 53\~642,32 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. 30.11.2022 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022. Ухвалою судді від 05.12.2022 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води - залишено без руху. 26.01.2023 на адресу суду від [PERSON] надішла уточнена заява про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022, із зазначенням усунення недоліків, вказаних в ухвалі судді від 05.12.2022. Ухвалою судді від 13.02.2023 заяву [PERSON] про поновлення строку задоволено. Поновлено відповідачу [PERSON] строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2022 у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року задоволено. Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2022 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води скасовано. Призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 17.02.2023 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача [PERSON] надійшли заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до яких просить заяву відповідача про застосування строку позовної давності залишити без задоволення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судове засідання представник відповідача [PERSON] адвокат Балюта В.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги викладені у заяві про перегляд заочного рішення (застосування строку позовної давності) підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач Концерн «МТМ» надавав відповідачам за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у період з 01.02.2017 по 30.09.2021. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 29.11.2021, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки - розрахунку Концерну «МТМ» щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, заборгованість відповідачів за період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2021 року, складає 53\~642,32 грн. Вказаний розрахунок заборгованості є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами чинного законодавства. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води» затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно ст. 322 ЦПК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до Відповідачів, як споживача послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок оплати житлово-комунальних послуг. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносин. За вказаний період заперечень з боку Споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Згідно Статуту Концерну «Міські теплові мережі», предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, її розподілення для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут, тобто Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води. Система теплопостачання квартири відповідачів є загальнобудинковою, від`єднання від централізованого опалення не проводилось, тому послуги відповідачам, надавались постійно і в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно ч.ч. 1,2,4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказів про погашення суми боргу, на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру станом на час розгляду справи відповідачі не надали. Заперечень з боку споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу концерну не надходило. У порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води виконували неналежним чином, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 53 642 грн. 32 коп. Щодо застосування до позовних вимог строку позовної давності, за заявою відповідача [PERSON] , суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. (ч.ч. 1,3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебігу позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права за позовом, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання, з якою пов`язано його початок. Строк за яким позивач вважає за необхідне стягнути це з 01.02.2017 по 30.09.2021. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин, який продовжено до 30 квітня 2023 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами). Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 № 1423) на території України карантин продовжено до 30 квітня 2023 року. Отже карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.04.2023. Позов позивачем подано до суду 21.11.2021. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позов було подано під час дії карантину, заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Outcome: approved