Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

У січні 2022 р., позивач [PERSON] , звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з вказаним вище позовом, 27.03.2023 р. подав уточнену позовну заяву відповідно до якої просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму у розмірі 3000 доларів США у рахунок погашення боргу за розпискою від 22.06.2021 р. та розпискою від 19.07.2021 р., що еквівалентна 109705,80 грн. при курсі НБУ станом на 26.03.2023 р. та 35982,66 грн. (інфляційне збільшення) + 5467,27 грн. (штрафні санкції 3%) = всього 151155,73 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1511,56 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 22.06.2021 р. [PERSON] передав у борг 1000 дол. США, що еквівалентно на момент надання позики 27193,50 грн. при курсі НБУ 1 дол. США - 27.1935 грн. [PERSON] , на підтвердження отримання коштів [PERSON] надав особисту письмову розписку від 22.06.2021 р., із зазначенням умов їх звернення. 19.07.2021 р. [PERSON] передав у борг 2000 дол. США, що еквівалентно на момент надання позики 54460,20 грн. при курсі НБУ 1 дол. США - 27.2301 грн. [PERSON] , на підтвердження отримання коштів [PERSON] надав особисту письмову розписку від 19.07.2021 р., із зазначенням умов їх звернення. 18.12.2021 р. позивач надіслав відповідачу претензію про повернення грошових коштів в розмірі 3000 дол. США, незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.06.2021 р. [PERSON] передав у борг 1000 дол. США, що еквівалентно на момент надання позики 27193,50 грн. при курсі НБУ 1 дол. США - 27.1935 грн. [PERSON] , на підтвердження отримання коштів [PERSON] надав особисту письмову розписку від 22.06.2021 р., із зазначенням умов їх звернення. 19.07.2021 р. [PERSON] передав у борг 2000 дол. США, що еквівалентно на момент надання позики 54460,20 грн. при курсі НБУ 1 дол. США - 27.2301 грн. [PERSON] , на підтвердження отримання коштів [PERSON] надав особисту письмову розписку від 19.07.2021 р., із зазначенням умов їх звернення. 18.12.2021 р. позивач надіслав відповідачу претензію про повернення грошових коштів в розмірі 3000 дол. США. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, [PERSON] борг не повернув. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved