Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.2019 року йому належить частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 154976975 від 04.02.2019 йому належить на праві спільної часткової власності земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:02:072:0071, площа 0,1 га. Іншим власником частики вказаної земельної ділянки та частини зазначеного будинку належить [PERSON] . Таким чином, йому та відповідачу належить на праві спільної часткової власності вказаний спірний будинок та земельна ділянка. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , будинок складається з 1-1 веранда площею 9,4 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 16,1 кв. м, 1-3 житлова кімната площею 8,3 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 1-5 кухня площею 11,5 кв.м, 1-6 котельня площею 8,0 кв.м, а всього загальною площею 60,3 кв.м. Позивач вказує, що він фактично користується житловою кімнатою 1-3 і 1-4. Фактично частини житлового будинку якими вони користується є окремими частинами домоволодіння, які мають окремий ізольований вхід. Виділ частки кожного співвласника технічно можливий та не потребує проведення будь яких змін у технічній конструкції нежитлового приміщення. Він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією щодо укладення нотаріально посвідченого договору про фактичний розподіл домоволодіння з виділом в натурі частки кожного співвласника, однак. відповідач не погоджується та між ними постійно виникають конфлікти щодо реалізації будь яких прав щодо розпорядження своєю власністю. Просить виділити йому в натурі частину в праві спільної часткової власності на домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме: 1-1 веранду площею 9,4 кв.м., 1-2 житлову кімнату площею 16,1 кв.м, 1-5 кухню площею 11,5 кв.м, 1-6 котельню 8.0 кв.м та земельну ділянку площею 0,075 га. Право спільної часткової власності його та відповідача припинити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.04.2022 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у порядку загального провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, справу провадженням зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.10.2022 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, справу провадженням зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.01.2023 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.03.2023 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду. В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] адвокат Кучер Ю.В. надала суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що згідно даних технічного паспорту домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з 1-1 веранда площею 9,4 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 16,1 кв. м, 1-3 житлова кімната площею 8,3 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 1-5 кухня площею 11,5 кв.м, 1-6 котельня площею 8,0 кв.м, а всього загальною площею 60,3 кв.м., сарай, літня кухня літ. «Б,б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», № 1-6 огорожа, № 7 водоколонка, «І» вимощення. Позивач фактично користується верандою 1-1 площею 9,4 кв.м, житловою кімнатою 1-2 площею 16,1 кв.м, кухнею 1-5 площею 11,5 кв.м, котельнею 1-6 площею 8,0 кв.м, сараєм, літньою кухнею літ «Б,б», погрібом літ «В», вбиральнею літ «Г», № 1,2,3,4, 6 огорожею, № 7 водоколонкою, «І» вимощенням. Експертом запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння у співвідношенні до часток співвласників у праві власності на домоволодіння до по [ADDRESS] та три варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,10 га кадастровий номер 7110136400:02:072:0071 [ADDRESS] з виділом частин земельної ділянки пропорційно розмірам ідеальних часток співвласників домоволодіння до . Відповідно до порядку користування домоволодінням, який існує, позивач вважає можливо здійснити поділ домоволодіння за варіантом 1 розподілу житлового будинку «А-І» з прибудовою «а», земельної ділянки та виділити позивачу в натурі такі приміщення: 1-1 коридор, площа 9,4 кв.м, приміщення 1-2 житлова кімната, площа 16,1 кв.м, приміщення 1-5 передпокій, площа 11,5 кв.м., приміщення 1-6 кухня, площа 8,0 кв.м, а також надвірні споруди, а саме: «Б,б», сараї, літня кухня, «В» погріб, «Г» вбиральня, 1,2,3,4,6 огорожа, 7 водоколонка, «І» вимощення та земельну ділянку площею 750 кв.м. Остаточно просить здійснити поділ домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , виділивши позивачу [PERSON] в натурі приміщення житлового будинку лвт. «А-І» з прибудовою «а», а саме: 1-1 веранду площею 9,4 кв.м; 1-2 житлову кімнату площею 16,1 кв.м, 1-5 кухню площею 11,5 кв.м, 1-6 котельню площею 8,0 кв.м, надвірні споруди «Б,б» сараї, «В» погріб, «Г» вбиральню, № 1,2,3,4,6 огорожу, № 7 водоколонку, «І» замощення, земельну ділянку площею 0,075 га та виділивши відповідачу в натурі приміщення житлового будинку літ. «А-І» з прибудовою «а», а саме: 1-3 житлову кімнату площею 8,3 кв.м, 1-4 житлову кімнату площею 7,0 кв.м, надвірні споруди: № 5 огорожу, земельну ділянку площею 0,025 га. Право спільної часткової власності позивача та відповідача припинити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Кучер Ю.В. уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує щодо поділу будинку та земельної ділянки за першим варіантом судової експертизи. Суд заслухавши адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., [PERSON] належить частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 272064577 від 27.08.2021, частки житлового будинку за адресою [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та частка вказаного будинку належить [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 272069046 від 27.08.2021, [PERSON] до [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/4 частки земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:02:072:0071 на праві спільної часткової власності належить [PERSON] . За даними технічного паспорту домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку з прибудовою А-І, а , 1-1 веранда площею 9,4 кв.м., 1-2 житлова кімната площею 16,1 кв. м, 1-3 житлова кімната площею 8,3 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 7,0 кв.м, 1-5 кухня площею 11,5 кв.м, 1-6 котельня площею 8,0 кв.м, а всього загальною площею 60,3 кв.м., сарай, літня кухня літ. «Б,б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Г», № 1-6 огорожа, № 7 водоколонка, «І» вимощення. Позивач фактично користується верандою 1-1 площею 9,4 кв.м, житловою кімнатою 1-2 площею 16,1 кв.м, кухнею 1-5 площею 11,5 кв.м, котельнею 1-6 площею 8,0 кв.м, сараєм, літньою кухнею літ «Б,б», погрібом літ «В», вбиральнею літ «Г», № 1,2,3,4, 6 огорожею, № 7 водоколонкою, «І» вимощенням. Таким чином позивач та відповідач є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Частинами 1, 2\~статті 319 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. З матеріалів справи вбачається, що кожний співвласник домоволодіння, якою фактично користуються, є відокремленою частиною, тому її виділ в натурі можливий та не порушує права відповідачів. В ході\~розгляду справи\~судом було\~призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Оніщенко Н.С., та згідно висновку експерта № 17/22-БТ від 23.01.2023 року на розсуд суду запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння у співвідношенні до співвласників у праві власності на домоволодіння до по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що бажає здійснити поділ домоволодіння за варіантом 1 розподілу житлового будинку «А-І» з прибудовою «а», земельної ділянки та виділити позивачу в натурі такі приміщення: 1-1 коридор, площа 9,4 кв.м, приміщення 1-2 житлова кімната, площа 16,1 кв.м, приміщення 1-5 передпокій, площа 11,5 кв.м., приміщення 1-6 кухня, площа 8,0 кв.м, а також надвірні споруди, а саме: «Б,б», сараї, літня кухня, «В» погріб, «Г» вбиральня, 1,2,3,4,6 огорожа, 7 водоколонка, «І» вимощення та земельну ділянку площею 0,075 кв.м. Вивчивши зазначені варіанти поділу житлового будинку врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності обох сторін, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта № 17/22-БТ від 23.01.2023 року та вважає, що запропонований експертом 1 варіант розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, відсутня необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважає доцільним розділити житловий будинок із надвірними спорудами та земельну ділянку. Згідно висновку експерта, за першим варіантом, з позивача підлягає стягненню компенсація за частку, яка стала в натурі після поділу більшою, в сумі 37887 грн. Відповідач у своїй заяві зазначив, що він відмовляється від отримання такої компенсації, а тому вона стягненню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, а також їх достатність та взаємозв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved