Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої за договором №13/ц-22 від 27.12.2022 року представляє адвокат Семененко Д.В., звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визначити місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , місце проживання її матері [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 27.08.2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2021 року шлюб між сторонами був розірваний. Під час розірвання шлюбу вони не мали спору щодо місця проживання дитини, донька залишилась проживати разом з матір`ю та її неповнолітнім сином від першого шлюбу. У зв`язку з початком бойових дій на території Харківського району Харківської області і введенням у державі воєнного стану позивач вимушена була з дітьми евакуюватися до м.Дрогобич Львівської області, де розпочала облаштовувати свій побут і створювати умови для праці і навчання дітей. Вони орендують квартиру, оформили статус ВПО, позивачка влаштувалася на роботу. Донька [PERSON] навчається у гімназії №10 імені Євгена Коновальця Дрогобицької міської ради Львівської області з 01.09.2022 року, відвідує факультативні заняття з англійської мови та математики, відвідує гуртки, навчається у танцювальному колективі «Ангажамент». Вихованням дитини активно займається мати дитини, створює для доньки максимально комфортні умови для проживання. При цьому батько дитини [PERSON] під час відвідування доньки у м.Дрогобич почав влаштовувати сварки і висловлював свої наміри забрати дитину до себе за адресою: [ADDRESS] . 27.10.2022 помічником слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУНП в Львівській області Стегняк Р.П. був складений терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] . За таких обставин позивачка вважає, що визначення місця проживання малолітньої доньки разом з нею відповідатиме їх інтересам, оскільки позивачка має можливість забезпечити належні умови проживання дитини, повною мірою займатися її вихованням, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2022 року провадження у справі було відкрите в порядку загального позовного провадження і призначене підготовче засідання у справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.02.2023 року витребувано письмовий висновок щодо розв`язання спору. Після відкриття провадження у справі від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження зміни прізвища позивачки з [PERSON] на [PERSON] , а саме копії її свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 10 січня 2023 року. В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися. Від представника позивача адвоката Семененко Д.В. надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти визначення місця проживання доньки з матір`ю, просив розглянути справу без його участі. Представники третіх осіб Служби у справах дітей Дрогобицької міської ради та Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, про день, час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Оскільки відповідач визнає позов, суд, з врахуванням положень частини 3 статті 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином місцем проживання дитини, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2021 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.07.2015 року відділом ДРАЦС по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю. На даний час, у зв`язку з військовим станом, позивачка виїхала з дітьми до м.Дрогобич Львівської області, де вони орендують квартиру, оформили статус ВПО, позивачка влаштувалася на роботу, що підтверджується копією договору оренди квартири від 29.04.2022 року, довідкою №1302-5001898669 від 19.07.2022 року про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи та довідкою №1302-5001898712 від 19.07.2022 про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи її дочки [PERSON] , копією трудової книжки позивачки. Донька навчається у гімназії №10 імені Євгена Коновальця Дрогобицької міської ради Львівської області з 01.09.2022 року, відвідує факультативні заняття з англійської мови та математики, гуртки, навчається у танцювальному колективі «Ангажамент», що підтверджується довідкою гімназії №10 імені Євгена Коновальця Дрогобицької міської ради Львівської області від 08.11.2022, довідкою танцювальної школи «Савич» від 10.11.2022. Також позивачка 06.05.2022 року оформила декларацію №0001-А676-НМАО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, за умовами якої [PERSON] обліковується і отримує необхідну медичну допомогу у КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради. Таким чином, суд приходить до висновку, що вихованням дитини активно займається мати дитини, створює для дитини максимально комфортні умови для проживання. Як вбачається із Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.03.2023 року вони вважають за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини те, що відповідач позов визнав і не заперечував щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд вважає, що визначення місця проживання малолітньої доньки разом з позивачкою відповідатиме інтересам дитини, оскільки позивачка має можливість забезпечити їй належні умови проживання і повною мірою займатися вихованням доньки.

Outcome: approved