Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 15.06.2019 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] укладено шлюу. В період спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] . У подальшому рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 08.04.2021 шлюб між сторонами розірвано і з того часу син проживає з позивачем. Після припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] ухиляється від обов`язків по вихованню сина, зокрема, не піклується про фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться станом здоров`я, не забезпечує необхідним харчуванням, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною взагалі, іактично [PERSON] із сином поєднує лише формальний запис у свідоцтві про народження. Позивач вказує, що 23.09.2021 вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та у них народився син [PERSON] ЇЇ новий чоловік - [PERSON] ставиться до обохдітей, як до рідних і має намір ініціювати усиновлення сина [PERSON] . Представник позивача вказує, що відповідач не бажає виконувати батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не виявляє інтерес до спілкування з дитиною та її виховання. Крім того, позивач звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 22 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не прибув, подав заяву до суду, в якій просить провести судове засідання без її участі та задовольнити позовну заяву у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, 20.03.2023 подав заяву до суду, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнає повність, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Любарської селищної ради направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Із копії рішення Любарського районного суду Житомирської області від 08.04.2021 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23.09.2021 позивачем зареєстровано шлюб із [PERSON] . Відповідно до довідок Авратинського старостинського округу Любарської селищної ради від 03.11.2022 №354 та від 07.02.2023 №37 син [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] , 2019 р.н. та [PERSON] 2022 р.н. Рішеннями Любарського районного суду Житомирської області від 08.04.2021 та 26.09.2022 за позовом позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини з усіх видів його заробітку, а також пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Згідно з висновком органу опіки та піклування Любарської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Любарської селищної ради від 16.12.2022 року №270, орган опіки та піклування Любарської селищної ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із вказаним висновком, [PERSON] проживає з матір`ю в її будинку, тимчасово не працює, у зв`язку з чим не сплачує аліменти, до органу опіки та піклування Любарської селищної ради відповідач не звертався щодо визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, а також не з`явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини, хоча про дату та час засідання був повідомлений завчасно. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом прийнято до уваги те, що подані позивачем документи підтверджують вжиття заходів до відповідача щодо необхідності належного виконання обов`язку щодо утримання та виховання дитини та відсутність доказів, які б свідчили про позитивний результат таких заходів. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не вживає будь-яких заходів, щоб створити належні умови для його виховання та проживання, що становить основоположну складову сімейного життя, дитина з ним не проживає, відповідач дитину матеріально не забезпечує, інтересу до дитини не проявляє, що свідчить про його небажання виконувати батьківські обов`язки, при цьому будь-яких об`єктивних перешкод для виконання таких обов`язків у відповідача не було, що свідчить про свідоме нехтування ним батьківськими обов`язками, будучи повідомленою про наявність спору про позбавлення відповідача батьківських прав, [PERSON] проти його задоволення не заперечував, відтак, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved