Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Чернівецької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка заповіт за життя не склала, а після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 7310136900:50:004:0138 за тією ж адресою. Вказує, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері та на момент смерті був зареєстрований за іншою адресою. Також зазначає, що 02 лютого 2023 року сплинув строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а 01 березня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу Н.Д., однак остання постановою від 06 березня 2023 року відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії. З посиланням на відповідні правові норми просить суд визначити додатковий строк в три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки пропустив строк для прийняття спадщини після смерті своєї мами з поважних причин - через тривалу хворобу. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.03.2023 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 04.04.2023. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не прибули, однак остання 04.04.2023 скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов, крім того просила розглядати справу за відсутності заявника та представника. Відповідач у судове засідання не прибув. 31.03.2023 на адресу суду надійшла заява представника міської ради Осовської Маріанни у якій остання просить розглянути позов за відсутності представника Чернівецької міської ради. У вирішені справи поклалися на розсуд суду. Процесуальні дії у справі спрямовані на забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову не вчинялися. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 квітня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , померла у місті Чернівці Чернівецької області [INFO] у віці 85 років, про що складено відповідний актовий запис № 882 (а.с. 5). Згідно даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 серпня 1965 року народження, [PERSON] народився [INFO] та його мамою вказана [PERSON] (а.с.6). Також суду надано копію паспорта заявника [PERSON] згідно якого останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24703092 від 25.07.2014 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТР № 210125 від 24 липня 2014 року [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] та останній належить на праві приватної власності земельна ділянка за адресю: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7310136900:50:004:0138 (а.с.12-13, 14). Згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24700491 від 25.07.2014 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10 -11). Також до матеріалів справи долучено копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] виданого [PERSON] , останній є особою із інвалідністю 2 групи (загального захворювання) (а.с.15). Згідно даних копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 801168 [PERSON] за результатом повторного огляду встановлено другу групу інвалідності, загальне захворювання (а.с.16-17). Також до матеріалів справи долучено Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видану КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» 02.01.2023 [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з 28.03.2022 по 02.05.2022 через Covid-19 (а.с.18). Згідно даних Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора» [PERSON] перебував на лікуванні з 09.01.2023 по 27.01.2023 у зв`язку із бронхіальною астмою середньої важкості перебігу, погано контрольованою. Також вказано, що останній хворіє більше 20 років та знаходиться на 2 групі інвалідності (а.с.19-20). Крім того, до матеріалів справи долучено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 березня 2023 року, постановлену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу Н.Д., згідно якої відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку із тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як спадкоємець не подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини у встановлений десятимісячний строк і відповідно до ст. 1270 ЦК України пропустив строк для прийняття спадщини, не надав доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і згідно п.1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину (а.с.21-23). Вирішуючи вказаний позов, на основі поданих доказів, суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, що передбачено ч.1 ст. 1268 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (згідно ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. При цьому, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК України). Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Крім того, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) зроблено висновок, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи». Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 315/714/19 вказав, що якщо в період з дати смерті спадкодавця до закінчення шестимісячного строку у спадкоємця була тяжка хвороба, яка унеможливила його звернення до нотаріуса, суд вправі на підставі статті 1272 ЦК України встановити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця і такі висновки суду обґрунтовані, оскільки вони базуються на правильному застосуванні норм статей 1270, 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач не проживав із спадкодавцем на день смерті та пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини через наявність тривалої хвороби та ускладнень від коронавірусної інфекції, що є обставиною пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що спричинили неможливість самостійно пересуватися, викликані ускладненням його здоров`я, і така обставина потягла за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини, - то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини позивачем поважними. Таким чином, зважаючи на те, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини, враховуючи наявність поважної причини останнього - тривалої хвороби, і внаслідок її існування позивач мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, беручи до уваги і позицію відповідача, який жодних заперечень щодо задоволення позову не заявляв, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне встановити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком три місяці, який буде цілком достатній для вчинення всіх необхідних дій для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved