Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

ТОВ «Смілаенергопромтранс» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання. В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] в цьому будинку є [PERSON] . Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно. Товариство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства, однак [PERSON] не здійснювала їх оплату. Позивач стверджує, що в період часу з жовтня 2019 року по квітень 2022 року за вказаною квартирою було проведено нарахування з оплати послуг за теплоенергію у сумі 11717,53 грн.\~ та 387,09 грн. абонплати за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року. Відповідач обізнана про наявність у неї боргових зобов`язань, однак будь-яких дій по погашенню заборгованості не вчиняє. Оскільки відповідач в добровільному порядку не оплачує отримані житлово-комунальні послуги, ТОВ «Смілаенергопромтранс» просило стягнути заборгованість, що виникла, шляхом ухвалення судового рішення. Ухвалою від 19 грудня 2022 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явились. У поданій до суду заяві представник позивача Квітко Р.В., просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні, наполягав на задоволенні позову. Повноваження представника підтверджуються наявною у матеріалах справи довіреністю № 1 від 02 січня 2023 року. Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подала, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судової повістки. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, за наявності згоди представника позивача, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Відповідно до інформації з центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради від 05 грудня 2022 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач отримувала послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з актів про подачу теплової енергії від 31 жовтня 2019 року, 02 листопада 2020 року, 26 жовтня 2021 року, складених за участю представника балансоутримувача будинку [ADDRESS] , згідно з якими у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до цього будинку ТОВ «Смілаенергопромтранс» було подано теплову енергію, відповідно, 29 жовтня 2019 року, 27 жовтня 2020\~ року та 26 жовтня 2021 року. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 461 від 18 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у розмірі 53,99 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ). Як встановлено з наказу №40 ТОВ «Смілаенергопромтранс» від 22.11.2021 з 01.12.2021 введено в дію плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, що становить 35,19 грн. з ПДВ. Згідно наданого суду розрахунку позивач з жовтня 2019 року по квітень 2022 року нарахував [PERSON] 11717,53 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання, 387,09 грн. абонплати за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~ (далі в рішенні суду чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд. До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі N686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Судом встановлено, що ТОВ «Смілаенергопромтранс» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території м. Сміла, яким фактично надані вказані послуги до помешкання, де мешкає відповідач, за адресою: [ADDRESS] , а тому воно правомірно розраховує на їх оплату споживачем. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до платіжного доручення від 15.11.2022 ТОВ «Смілаенергопромтранс» сплатило 2232 грн. 90 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Згідно виписки вказані кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету. Позивачем також було приєднано платіжне доручення про сплату 248 грн.10 коп. судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу\~ про стягнення з [PERSON] боргу за послуги теплопостачання. Судом встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2022 року по справі № 703/2889/22 відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю\~ «Смілаенергопромтранс» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу з оплати послуг з постачання теплової енергії та абонплати. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені товариством судові витрати по сплаті судового збору на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять. На підставі наведеного,

Outcome: approved