Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просив, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31 серпня 2016 року на утримання сина [PERSON] до розміру 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивуючи позов тим, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 12.07.2010 з позивача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 липня 2010 року і до досягнення нею повноліття. [INFO] від наступного шлюбу в позивача народився син [PERSON] . Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 31.08.2016 з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 25% щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше чим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З моменту ухвалення зазначених рішень позивач - [PERSON] за двома вказаними судовими рішеннями сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у повному обсязі в розмірі 50% заробітку. На даний час склалися обставини, що не дозволяють позивачеві сплачувати аліменти у розмірі 25% на кожну дитину виходячи з наступних обставин. 01 вересня 2020 року позивач уклав шлюб із [PERSON] та разом із нею виховує та утримує падчерку - [PERSON] [INFO] . Також, матеріальної підтримки позивача потребують його непрацездатні батьки: батько [PERSON] та [PERSON] . В 2022 році мати позивача - [PERSON] була прооперована в зв`язку із онкологічним захворюванням та на даний час проходить лікування. Таким чином, з моменту ухвалення 31 серпня 2016 року Немирівським районним судом Вінницької області рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліментів в розмірі частини усіх видів його заробітку, змінився сімейний стан позивача - в нього вже була дочка [PERSON] , на яку він вже сплачував аліменти в розмірі всіх видів заробітку, а згодом на його утриманні з`явилася третя дитина, падчерка у третьому шлюбі [PERSON] , [INFO] , погіршився стан здоров`я його непрацездатних батьків - мати позивача захворіла на онкологічну хворобу. Вказані зміни сімейного та матеріального стану позивача є підставою для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. А отже, позивач вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам ст. 182 та ч.5 ст.183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину. 23.03.2023 до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову (уточнення позовних вимог), відповідно до якої позивач додатково зазначив, що 01 вересня 2020 року ним було укладено шлюб із [PERSON] , що має дочку від попереднього шлюбу - [PERSON] [INFO] , яку вони разом виховують та утримують. На даний час позивач [PERSON] не удочеряв [PERSON] . Однак, батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . З того часу [PERSON] утримувала виключно мати - [PERSON] . На даний час утриманням дочки - [PERSON] займаються спільно [PERSON] та позивач [PERSON] . Отже, позивач фактично, як батько, утримує [PERSON] , інших годувальників, окрім нього та матері, в дитини немає. Ухвалою від 13.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 04.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовну заяву підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] , заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 31.08.2016 у справі № 140/1757/16-ц. з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 25% щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше чим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8). Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 12.07.2010 з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 липня 2010 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 6-7). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що з нього стягуються аліменти за двома виконавчими провадженнями, що в повному обсязі складає 50 % його заробітку, так, позивач вказує, що на даний час склалися обставини, що не дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 25% на кожну дитину, адже, на його матеріальної підтримки потребують його непрацездатні батьки, а також він разом зі своєю дружиною утримує її донку від попереднього шлюбу. А отже, на думку позивача, вказані зміни його сімейного та матеріального стану, є підставою для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, до 1/6 частини доходів позивача. Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 25% щомісячно, суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та обставина, що відповідно до рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 12.07.2010 з позивача було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі частини усіх видів його заробітку, сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки вказана обставина існувала і на момент винесення рішення Немирівським районним судом Вінницької області від 31.08.2016. Також, суд звертає увагу, що позивачем не доведено що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітнього сина та суперечитиме його інтересам. Доводи позивача щодо утримання ним дитини дружини від попереднього шлюбу, суд не приймає до уваги, оскільки позивач не є її батьком або усиновлювачем, а тому відповідно до ст. 180 СК України не несе обов`язку щодо її утримання. Позивачем також не надано жодного доказу на підтвердження утримання ним своїх батьків. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначеніст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому його позовні вимоги не підлягають до задоволення. На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed