Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи: [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, в якій просить встановити, що [PERSON] , [INFO] , уродженка селища Баранчинський Кушвинського району Свердловської області РФ, громадянка України, яка була зареєстрована по [ADDRESS] , померла [INFO] у будинку [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] (до заміжжя [PERSON] ) проживала по [ADDRESS] . В цьому будинку разом з нею проживала її двоюрідна бабуся (тітка її батька) [PERSON] , [INFO] . За життя остання на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно з яким все належне їй нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй буде належати за законом, вона заповіла їй - [PERSON] , [INFO] . Після російської агресії та окупації м. Таврійськ вона разом з чоловіком виїхали з вказаного міста та як внутрішньо переміщені особи поселились у будинку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. На її прохання сусіди відшукали лікарське свідоцтво про смерть останньої та вислали його копію їй на мобільний телефон, яке вона роздрукувала. Згідно з даними цього лікарського свідоцтва, смерть [PERSON] настала [INFO] в будинку [ADDRESS] внаслідок ішемічної хвороби серця та супутних захворювань. Враховуючи, що м. Таврійськ до цього часу перебуває під російською окупаційною владою, вона не може отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] та зареєструвати її смерть в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідне для реєстрації смерті та подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом. Іншим способом встановити даний факт вона не може. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Дуткевич М.В. в судовому засіданні подану заяву підтримали з підстав, викладених у заяві про встановлення факту, просили її задовольнити. Додатково заявниця вказала, що чоловік [PERSON] помер значно раніше, десь у 2004 році. З 2009 року вона проживала разом з [PERSON] . Після початку повномасштабної війни вони разом виїхали на неокуповану територію, однак, зважаючи на свій вік, остання хотіла повернутись у свій будинок. [INFO] [PERSON] померла за своїм місцем проживання. Їі похованням займались її батьки, які в даний час проживають вже на деокупованій території. Однак, зважаючи, що місце смерті [PERSON] на території, яка по даний час контролюється окупаційною владою, свідоцтва про смерть останньої виготовлено не було, через засоби телефонного зв`язку їй направили тільки світлокопію лікарського свідоцтва про смерть останньої. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд заяви був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення заяви та додатків до неї на офіційну електронну адресу відділу. Зважаючи, що, згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України, встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності представника заінтересованої особи. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою Долинського\~районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. Фактичні обставини, встановлені судом: згідно з паспортними даними громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 19.09.1997, остання народилася [INFO] у селищі Баранчинський Кушнівського району Свердловської області, зареєстрована Новокаховським міським відділом управління МВС в Херсонській області по вул. Солодухіна, 97 (а.с. 4-5). Як вбачається зі змісту заповіту від 26.09.2016, [PERSON] все належне їй рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день смерті, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Даний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі № 59552064, на що вказує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45200932 від 26.09.2016 (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2021, [PERSON] , [INFO] , 15 червня 2021 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , на що вказує довідка про реєстрацію місця проживання № 1992 від 29.07.2021 (а.с. 9), однак, на даний час як внутрішньо переміщена особа проживає по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою 446 від 18.04.2022 № 2605-7000785752 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 10). Копія лікарського свідоцтва про смерть № 94 від 03.09.2022 вказує на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] (а.с. 11-12). Заявниця [PERSON] звернулася в Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франкіської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Таврійськ Каховського району Херсонської області. Однак їй відмовлено у державній реєстрації смерті у зв`язку з тим, що нею не пред`явлено оригінал лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми, про що свідчить повідомлення Долинського ВДРАЦС у Калуському районі Івано-Франкіської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 251/25.8.5-07 від 05.04.2023 (а.с. 13). Як вказала заявниця, вона має намір успадкувати майно після смерті [PERSON] , однак позбавлена такої можливості, оскільки не може зареєструвати факт її смерті у органі реєстрації актів цивільного стану. Встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України дасть змогу заявниці оформити спадщину після смерті останньої та не тягне на даний час за собою спору про право. Оцінка суду: суд, вислухавши заявницю та її представника, перевіривши обставини, зазначені нею в письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Для [PERSON] встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України породжує юридичні наслідки, оскільки необхідний для проведення реєстрації смерті в державному органі України з подальшою реалізацією спадкових прав. Однак, у зв`язку з відсутністю оригіналу лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] , заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вказала заявниця, отримати оригінал документа встановленої форми про смерть [PERSON] , виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, вона не має можливості, оскільки смерть останньої мала місце у м. Таврійськ Каховського району Херсонської області, яке є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Місто Таврійськ Каховського району Херсонської області, яке є місцем смерті [PERSON] , є тимчасово окупованою територією України, оскільки наявне у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. В ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, який має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , уродженка селище Баранчинський Кушвинського району Свердловської області РФ, громадянка України, яка була зареєстрована по [ADDRESS] , померла [INFO] у будинку [ADDRESS] знайшов своє підтвердження. Встановлення даного факту на даний час не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення, яке необхідне заявниці для проведення реєстрації смерті в державному органі України з подальшою реалізацією спадкових прав. З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її спадкових прав, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факти смерті [PERSON] [INFO] у м. Таврійську Каховського району Херсонської області, яке є тимчасово окупованою територією України, на основі з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 317, 318, 430 ЦПК України, ст. 4, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",

Outcome: approved