Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

В Рівненський міський суд за підсудністю з Голосіївського районного суду м.Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» про повернення завдатку за попереднім договором, стягнення компенсації звернулась [PERSON] . У своєму позові позивач просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» (код ЄДРПОУ 44015943) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] виданий 02.08.2018 року, орган що видав №1220) грошові кошти у розмірі 215 606,90 грн.; грошові кошти у розмірі 215 606,90 грн., як компенсацію за невиконання умов договору, який був забезпечений завдатком та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 4312,14 грн. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. В судове засідання представник відповідача не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки позивач та представник позивача до суду заяв про залишення позовної заяви без розгляду чи відмови від позову не подавали, сторони по справі належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, тому суд не вбачає перешкод провести розгляд справи у відсутність сторін при наявних матеріалах, які знаходяться в справі. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що 31 грудня 2021 року сторонами по справі було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11644 (надалі по тексту - попередній договір). Відповідно до п.1 попереднього договору, сторони - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО РОЛІДАС» (сторона-1) та з другої сторони - [PERSON] (сторона-2), усвідомлюючи в повній мірі однозначно значення своїх дій, ознайомлені із загальними вимогами чинного законодавства України, додержання яких є необхідним для чинності правочину і підтверджуючи свою справжню волю на його вчинення, перебуваючи при здоровому розумі й ясній пам`яті, діючи добровільно, свідомо та розумно, без впливу обману, помилки, без будь-якого примусу як фізичного так і психічного, бажаючи реального настання правових наслідків, обумовлених нижче, розуміючи значення своїй дій та їхні праві й фактичні наслідки, згідно вільного волевиявлення, яке повністю відповідає внутрішній волі учасників правочину, а також маючи всі необхідні для цього повноваження, уклали цей договір про наступне: п.1.1. сторона-1 і сторона-2 зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний стороні -1 транспортний засіб марка: JEEP, модель: COMPASS, рік випуску: 2011, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (далі - транспортний засіб). Відповідно до п.1.2. попереднього договору за цим договором сторони зобов`язуються до 31 травня 2022 року укласти Основний договір. Відповідно до п.1.3. попереднього договору сторона-1 гарантує, що на момент укладання Основного договору транспортний засіб, визначений у п.1.1. цього договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. Відповідно до п.2.1. попереднього договору продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) 215,606,89 грн. у тому числі ПДВ 35,934,48 грн. та сплачується стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок сторони-1 в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.3. попереднього договору сторона-2 сплачує в день підписання цього договору стороні-1 на розрахунковий рахунок сторони-1 в розмірі 215,606,89 грн. у тому числі ПДВ - 35,934,39 грн. Відповідно до п.2.4. попереднього договору наступні розрахунки за транспортний засіб здійснюються стороною-2 на розрахунковий рахунок сторони-1 відповідно до виставлених нею рахунків, але не пізніше строку, встановленого в п.1.2. даного договору. Відповідно до п.2.5. попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Відповідно до п.3.1. попереднього договору після укладення Основного договору транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України. Відповідно до п.3.2. попереднього договору сторона-2 набуває право власності на транспортний засіб з моменту виконання умови вказаної в п.3.1. цього договору. Відповідно до п.4.1. попереднього договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 31 грудня 2021 року і діє до 31 травня 2022 року або до укладення Основного договору. Відповідно до п.4.3. попереднього договору якщо сторона-2 після отримання від сторони-1 тексту даного договору для його укладання здійснила оплату, зазначену в п.2.3. договору, вважається, що здійснення такої оплати є прийняттям стороною-2 пропозиції укласти договір та сторона-2 вступила у договірні відносини з стороною-1. Відповідно до п.5.1. попереднього договору сторона-1 заявляє та гарантує, що предмет цього договору до укладення основного договору нікому іншому не буде відчужений. Відповідно до п.5.2. попереднього договору сторони гарантують одна одній, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки; їх волевиявлення є вільним і відповідає внутрішній волі; договір не має характеру фіктивного та удаваного правочину; кожний з них не обмежений в праві укладати правочини. Відповідно до п.6.1. попереднього договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання настало в результаті обставин непереборної сили, що виникли після укладення договору в результаті подій надзвичайного характеру, які учасник не міг ні передбачити, ні запобігти розумними мірами - форс-мажор. До таких подій надзвичайного характеру відносяться: повінь, пожежа, землетрус або інші стихійні лиха, техногенні катастрофи, а також війна або інші військові дії. Відповідно до п.6.2. попереднього договору настання, дія і припинення обставин непереборної сили підтверджуються відповідними довідками Торгово-промислової палати України. Відповідно до п.6.3. попереднього договору при виникненні обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню зобов`язань за цим договором однією із сторін, вона зобов`язана сповістити іншу сторону не пізніше п`яти календарних днів з моменту виникнення таких обставин. При цьому, термін виконання зобов`язань за цим договором переноситься на строк дії таких обставин. Відповідно до п.6.4. попереднього договору неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення сторін про настання обставин непереборної сили не може бути виправданням для невиконання чи неналежного виконання взятих на себе, відповідно до цього договору, зобов`язань. З дослідженої кс.копії квитанції №74Т00ЗІР5 від 04 січня 2022 року вбачається, що [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ «АВТО РОЛІДАС» грошові кошти в розмірі 172 485,00 грн., призначення платежу - за Легкове авто, бу, марка JEEP, модель: COMPASS, VIN код - [NUMBER] , зг. рах. № [NUMBER] від 31.12.2021р ІПН [NUMBER] , [PERSON] . З дослідженої кс.копії квитанції №74Т00ЗІР7 від 04 січня 2022 року вбачається, що [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ «АВТО РОЛІДАС» грошові кошти в розмірі 43 121,90 грн., призначення платежу - за Легкове авто, бу, марка JEEP, модель: COMPASS, VIN код - [NUMBER] , зг. рах. № [NUMBER] від 31.12.2021р ІПН [NUMBER] , [PERSON] . Всього, позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 215606,90 грн. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.4 ст.202 ЦК України дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.626 ЦК України договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Відповідно до ч.3 ст.626 ЦК України договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Відповідно до п. 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджений рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3) (далі - Регламент) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Відповідно до п. 6.10-6.13 Регламенту якщо уповноважена особа на підставі аналізу наданих заявником документів, даних, інформації, доказів дійшла до висновку про наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили/унеможливлюють виконання зобов`язання заявника, термін виконання якого настав або настане найближчим часом, то вона приймає рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України / регіональної торгово-промислової палати. В сертифікаті вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин. Сертифікат після його внесення до єдиного Реєстру сертифікатів форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) підписується першим віце-президентом або віце-президентом Торгово-промислової палати України, відповідно - президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної торгово-промислової палати та уповноваженою особою, яка приймала рішення про засвідчення форс-мажорних обставин. На сертифікаті ставиться печатка ТПП України / регіональної торгово-промислової палати. Представником відповідача не надано до суду сертифіката ТПП про засвідчення форс-мажорних обставин встановленого зразка, а отже його покликання на їх настання суд не бере до уваги. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Судом встановлено, що між сторонами по справі було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-11644, що в свою чергу свідчить про те, що вони бажали укласти договір та розуміли його, і таке укладення відповідало внутрішній волі сторін та жодна з них не була примушена до укладення такого договору. Відтак, волевиявлення позивача та відповідача було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідно до умов попереднього договору, а саме п.2.1 продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) 166175,38 грн. та сплачується стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок сторони-1 в національній валюті України - гривні. Грошові кошти в розмірі 215606,89 грн. були позивачем сплачені відповідачу, що підтверджено дослідженими письмовими доказами. Договір купівлі-продажу транспортного засобу марки: JEEP, модель: COMPASS, рік випуску: 2011, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , в передбачений попередньому договорі строк, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору. Таким чином, сплачені позивачем відповідачу гроші в розмірі є авансом в розумінні ст.570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18.02.2009 у справі №6-23108св08, у постановах Верховного Суду України від 25.09.2012 у справі №6-82цс13, від 13.02.2013 у справі №6-176цс12 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 №461/5297/16-ц, від 07.02.2020 у справі №296/10217/15-ц, від 17.06.2021 у справі №711/5065/15-ц. Представником відповідача не було надано суду письмових підтверджуючих доказів того, що відповідач повідомив позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань в порядку, визначеному п.6.4. попереднього договору. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними та допустимим доказами, не спростованими представником відповідача, який в судове засідання повторно не з`явився та письмовий відзив не подав, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 4312,14 грн. згідно квитанції від 05 жовтня 2022 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved