Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права переходу орендованої земельної ділянки до суду звернулась [PERSON] , представник позивача: [PERSON] до Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що позивач у справі, [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім`єю з 2010 року. За час спільного проживання з [PERSON] , у них народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю, позивач [PERSON] з [PERSON] , були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вели спільний бізнес, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. [PERSON] дуже хотів, щоб вони, з позивачем, офіційно одружились, але життєві обставини не дали можливості це реалізувати. Після одруження позивач та [PERSON] планували взяти спільне прізвище подружжя - [PERSON] . У зв`язку з цим і у свідоцтвах про народження спільних дітей, як батька зазначено саме [PERSON] , а не [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Позивач у справі, [PERSON] здійснила поховання, як дружина. При житті чоловік позивача, [PERSON] був приватним підприємцем та разом з ним працювали для розвитку їхнього спільного сімейного бізнесу. В інтересах сім`ї, [PERSON] , орендував земельну ділянку, відповідно до договору оренди землі на строк 49 років. Відповідно до п. 34 вище зазначеного договору: «Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, переходить за рішенням суду до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем». Таким чином за вище вказаним договором право на орендовану земельну ділянку має перейти до позивача у справі, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного Кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, виник спір про право та необхідність позивачу звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для захисту своїх прав. Такий факт позивачу потрібен для переходу орендованої земельної ділянки в оренду до позивача у справі, [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [PERSON] , позивач у справі, проживала разом з [PERSON] однією сім`єю з 2010 року. За час спільного проживання з [PERSON] , у них народились діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 02 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1275. Однією сім`єю, позивач [PERSON] з [PERSON] , були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, вели спільний бізнес, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. [PERSON] дуже хотів, щоб вони, з позивачем, офіційно одружились, але життєві обставини не дали можливості це реалізувати. Після одруження позивач та [PERSON] планували взяти спільне прізвище подружжя - [PERSON] . У зв`язку з цим і у свідоцтвах про народження спільних дітей, як батька зазначено саме [PERSON] , а не [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 18566. Позивач у справі, [PERSON] здійснила поховання, як дружина. При житті чоловік позивача, [PERSON] був приватним підприємцем та разом з ним працювали для розвитку їхнього спільного сімейного бізнесу. Відповідно до копії договору оренди землі від 03 вересня 2004 року доданого до матеріалів справи, [PERSON] , орендував земельну ділянку сільськогосподарського призначення відповідно до плану земельної ділянки, яка знаходиться у землі державної власності на території Пилятинської сільської ради, загальною площею 115,12 га, пасовище. Строк дії договору 49 років. Відповідно до п. 34 вище зазначеного договору: «Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, переходить за рішенням суду до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем». Таким чином за вище вказаним договором право на орендовану земельну ділянку має перейти до позивача у справі, [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного Кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, виник спір про право та необхідність позивачу звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу для захисту своїх прав. Такий факт позивачу потрібен для переходу орендованої земельної ділянки в оренду до позивача у справі, [PERSON] . Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 74 Сімейного Кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За змістом пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням спільного проживання позивача з [PERSON] законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Встановлення даного факту необхідно позивачу для прийняття спадщини. Відповідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного фонду власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі», яка регламентує перехід права на оренду земельної ділянки, право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного Кодексу України та цього Закону. Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги належать зокрема діти та дружина спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки позивач, [PERSON] , як спадкоємиця, заявила про свої права щодо переходу права оренди вище зазначеної земельної ділянки, а відповідач повністю визнав позовні вимоги, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за нею. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права переходу орендованої земельної ділянки є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved