Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі по тексту - позивач, АТ «Кредобанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2, [PERSON] ) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 517 933,84 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 457 711,09 грн. та заборгованості за прострочені проценти за основним боргом у розмірі 60 222,75 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 серпня 2019 між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №26210/2019, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строках та умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №26210/2019 від 15.08.2019 між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань в повному обсязі. Банк свої зобов`язання щодо надання кредиту позичальнику у розмірі 672 318,72 грн. виконав в повному обсязі, тоді як позичальник свої зобов`язання з повернення вказаних кредитних коштів виконав не належним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем. З метою врегулювання спору мирним шляхом, позивачем 24.01.2023 на адресу відповідача 1 та 02.03.2023 на адресу відповідача 2 було направлено досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором №26210/2019 від 15.08.2019, однак вказані досудові вимоги були проігнорованими відповідачами, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх прав. 06 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів, направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з вказівкою на довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на вищевказане, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд даної справи, однак у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та письмових відзивів на позов не подали, у зв`язку із чим суддя дійшов висновку проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2019 між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №26210/2019, за умовами якого банк видав позичальнику кредит в сумі 672 318,72 грн. на строк до 14.08.2026 року. Вказані кредитні кошти були надані відповідачу для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу траспортного засобу марки «CITROEN», укладеного між відповідачем 1 та ТОВ «Ніко Авант», а також для оплати страхування від нещасних випадків. Крім того, 15.08.2019 між позивачем та відповідачем 1 укладено додаток №1 до кредитного договору №26210/2019 від 15.08.2019, відповідно до якого сторони погодили графік погашення заборгованості та визначили розмір внеску, відсотки та дати їх внесення. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №26210/2019 від 15.08.2019 між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки №26210/2019/2 за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за вказаним кредитним договором. Так, на підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором №26210/2019 від 15.08.2019 в матеріалах справи містяться меморіальні ордери №47489195 від 15.08.2019 на загальну суму 652 800,00 грн. та №47489082 від 15.08.2019 на загальну суму 19 518,72 грн. Відповідно до ст. 626Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За нормою ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 1 порушено умови кредитного договору №26210/2019 від 15.08.2019, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 517 933,84 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом (тіло) у розмірі 457 711,09 грн. та прострочених процентів за основним боргом у розмірі 60 222,75 грн. Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки № 26210/2019/2 від 15.08.2019, відповідно до умов якого остання зобов`язалась відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №26210/2019 від 15.08.2019, позивач звернувся з даним позовом до суду про солідарне стягнення вищевказаної заборгованості. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За приписом ч. 1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб`єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов`язок боржника за договором. У відповідності до п. 4.7. до договору поруки сторони встановили, що вказаний договір припиняється зі спливом трьохрічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов`язання за договором поруки у зв`язку з припиненням такого зобов`язання поручителя. Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що у разі реалізації кредитором свого права вимоги на дострокове повернення кредиту відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України трьохрічний строк звернення кредитора до суду з вимогами до поручителя повинен обраховуватись з моменту настання строку дострокового повернення кредиту. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов`язання. 24.01.2023 позивачем на адресу відповідача 1 було надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, у якій зазначено, що позичальник зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує протягом 203 днів, внаслідок чого станом на 24.01.2023 у нього утворилась заборгованість перед банком у розмірі 505 356,76 грн. Зважаючи на те, що умовами кредитного договору №26210/2019 від 15.08.2019 передбачено, що у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокове погашення кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язаний усунути допущені порушення протягом 30 календарних днів з моменти отримання письмової вимоги. 02.03.2023 позивачем на адресу відповідача 2 було надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, у якій зазначено, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 02.03.2023 у нього утворилась заборгованість перед банком у розмірі 511 090,09 грн. Зважаючи на те, що п. 2.1., 2.2. договору поруки встановлено, що поручитель зобов`язаний сплатити заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, а відтак банк вимагає від Вас негайного повернення заборгованості за кредитним договором №26210/2019 від 15.08.2019. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позивач звернувся з даним позовом до суду про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в межах строку дії договору поруки, оскільки вимога про дострокове повернення кредиту була надіслана відповідачу 1 - 24.01.2023. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідачі не виконують належним чином взяті на себе зобов`язання за договорами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 517 933,84 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 7 769,01 грн. судового збору.

Outcome: approved