Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

19 січня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір стягнення аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини його доходу і стягувати аліменти в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів значно зріс розмір витрат на утримання дітей, що зумовлено здорожчанням цін, діти часто хворіють та потребують додаткових витрат, які позивач не може покрити самостійно. Просить збільшити розмір аліментів. 25.01.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 10.03.2023 року відповідачем надано відзив на позов, який долучено до матеріалів справи, проти позовних вимог відповідач заперечує, вказує, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня, станом з 01.02.2023 року зменшився розмір його доходу, він будує нову сім`ю та надає допомогу батькам похилого віку. Обставин для збільшення розміру аліментів позивач не навела, а тому просить відмовити в задоволенні позову. 10.03.2023 року справу призначено до слухання по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, з підстав, наведених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2022 року по справі № 686/9031/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 травня 2022 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач у своїх поясненнях вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів значно зріс розмір витрат на утримання дітей, що зумовлено здорожчанням цін, діти часто хворіють та потребують додаткових витрат, які позивач не може покрити самостійно, а тому вважає що за таких умов є підстави для збільшення розміру аліментів до частини доходу відповідача. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, сплата аліментів згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2022 року по справі № 686/9031/22 [PERSON] проводиться своєчасно, в повному обсязі. Вказане підтверджується довідкою про доходи № 118, яка долучена до матеріалів справи. Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 зробив висновок, що аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідач у своїх поясненнях вказував, що він будує нову сім`ю та надає допомогу батькам похилого віку, на даний час розмір його доходу зменшився, а тому стягнення аліментів в розмірі частини від його заробітку поставить його у скрутне матеріальне становище. Позивачем на підтвердження своїх вимог додано до позовної заяви квитанції, однак, суд оцінює їх критично, оскільки вони жодним чином не підтверджують того, що дітям не вистачає сплачених позивачем аліментів, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява є необґрунтованою, недоведеною, жодних доказів на підтвердження позовних вимог позивачем в судовому засіданні не було надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову та збільшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, з 1/3 частини до 1/2 частини від доходу відповідача.

Outcome: dismissed