Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

10.01.2023 представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: - встановити факт спільного проживання [PERSON] із [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар з земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який за життя склав заповіт, за яким заповів все своє майно дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа №139/2010. Мати позивачки та інші діти спадкодавця, на користь яких складено заповіт, відмовились від прийняття спадщини у встановлений законом строк. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті спадкова справа не відкривалась. Звернувшись до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Восток», що за життя належало батькам, позивачка дізналася про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через не підтвердження факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та відсутність оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай). Наполягає, що фактично прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття проживала разом із померлою та поховала її за власні кошти. На думку представника, батьки позивачки за життя набули право на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельних часток (паїв), оскільки [PERSON] включена до списку громадян-пенсіонерів під №243, а [PERSON] до списку осіб громадян-членів під №261, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР № 06-00-000661. Згідно із уточненим переліком громадян-працівників та пенсіонерів, [PERSON] значиться під №495, [PERSON] №494 відповідно, але сертифікати на їх ім`я не реєструвалися та не видавався, що унеможливлює оформлення позивачкою спадкових прав на це майно та порушує її право на спадкування. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 10.01.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Ухвалою суду від 09.03.2023 за клопотанням представника позивачки залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідачів онуки спадкодавця [PERSON] , [PERSON] . Представник позивачки надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, надали посвідчені в нотаріальному порядку заяви, зі змісту яких стверджують, що спадщину після смерті [PERSON] у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, не приймали, разом із нею на час відкриття спадщини не проживали, на спадкове майно, що залишилось після її смерті, не претендують. Визнають, що [PERSON] спільно проживала із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підтверджують, що мати [PERSON] [PERSON] , яка померла в 2015 році, та мати [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті [PERSON] не приймали і проживали окремо від неї. Їм відомо, що спадкові права на майно спадкодавця [PERSON] оформляє їх тітка [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця, будь-яких заперечень щодо оформлення нею спадщини в судовому чи нотаріальному порядку не мають. Звертатись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту її прийняття наміру не мають. Позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчать дані свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18.01.1947 Добропільським сільським РАЦС. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.2010 Добропільською сільською радою Валківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки, актовий запис №6 від 10.06.1951. 14.09.1977 позивачка уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15.10.1977 Ново-Мерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №9. 20.10.1997\~ [PERSON] склав заповіт, посвідчений заступником голови Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області Колєснік Л.О., зареєстрований в реєстрі за №268, яким заповів все своє майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №54. За інформацією Валківської ДНК Харківської області №898/02-14 від 26.11.2022, на підставі поданої позивачкою заяви про прийняття спадщини за заповітом, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №403, 09.06.2010 відкрита спадкова справа №139/2010 щодо майна померлого [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23902547). Як вбачається із заяв [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідчених 09.06.2010 секретарем Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області Андріяновою Я.П., зареєстрованих в реєстрі за №217,219,218 відповідно, після смерті [PERSON] кожен окремо відмовився від частки у спадщині на користь [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.10.2012 відділом ДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис №12917. [PERSON] померла в 2015 році, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Шарівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №19 від 23.07.2015. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.09.2020 Московським районним у м. Харкові відділом ДРАЦС СМУМЮ (м. Харків), актовий запис №130. За інформацією Валківської ДНК Харківської області №906/01-16 від 29.11.2022, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не відкривалась, будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 29.11.2022 до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця станом на 29.11.2022 не видавались. Відомості про заповіт спадкодавця відсутні. Позивачка є спадкоємцем І черги за законом згідно ст.1261 ЦК України щодо майна померлої [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, так як спільно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №53 від 14.11.2022. Однак, на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , довідка Валківської міської ради Харківської області про спільне проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті відсутня. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства №53 від 14.11.2022, [PERSON] проживала разом із матір`ю [PERSON] на день смерті за адресою: [ADDRESS] , поховала її за власні кошти. 20.03.1996 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103 зареєстрований державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, відповідно до якого агрофірмі «Восток» передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі. Додатком до державного акту є Список громадян пенсіонерів та Список громадян-членів агрофірми «Восток» станом на 01.01.1996, де відповідно під №243 значиться [PERSON] , під №261 [PERSON] . Згідно з\~уточненим переліком\~громадян-працівників\~та пенсіонерів\~колишнього реформованого\~КСП «Восток»\~-\~агрофірма «Восток»,\~що мають\~право на\~земельну частку\~(пай),\~що є\~додатком до\~Державного акту\~на право\~колективної власності\~на землю\~серії ХР\~№06-00-000661, [PERSON] значиться під №494, [PERSON] №495. За повідомленнями начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/83,83 від 14.11.2022, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату та даних про його отримання на ім`я [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до\~ст.1261\~ЦК України,\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця, До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до пп.4.16 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із аналізу наданих позивачкою доказів, на час відкриття спадщини [INFO] проживала разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заявлені вимоги в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України. Оцінивши надані\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що незаконність\~набуття померлими\~права на\~спадкове майно\~судом не\~встановлено, позивачка у справі є єдиним спадкоємцем після смерті батьків за заповітом та законом відповідно, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельні частки (паї), що входять до спадщини, яка залишилася після їх смерті, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved