Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 16.01.2023\~року представник позивача\~ [PERSON] \~адвокат Брона\~Мар?яна Василівназвернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21.05.2011 року по 06.05.2022 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі За час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 08.07.2021 року, [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Курило Н.Й. за реєстровим № 478, що підтверджується витягом з ДРРПНМ № 264988032 від 08.07.2021 року. Одноосібним власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідач відмовляється добровільно здійснити поділ спірної квартири, відтак позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та законних інтересів. В судове засідання призначене на 06.04.2023 року: позивач [PERSON] - не з?явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с. 29). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. представник позивача [PERSON] адвокат Брона Мар?яна Василівна - не з?явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку (а.с. 29). На адресу суду подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення. відповідач [PERSON] - не з?явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 29). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 21 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції на підставі актового запису № 746. У шлюбі\~в сторін\~народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Рішенням Шевченківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~06.05.2022\~року у\~справі №\~466/12112/21\~шлюб між\~сторонами було\~розірвано. За час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 08.07.2021 року, [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Курило Н.Й. за реєстровим № 478, що підтверджується витягом з ДРРПНМ № 264988032 від 08.07.2021 року. Одноосібним власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власнику майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулись чи є підстави передбачати можливість порушення його права у майбутньому. Власник вправі звернутись до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до\~частини 1\~статті 70\~СК України та частини другої статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71\~СК України\~визначено,\~що майно,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~ділиться між\~ними в\~натурі. Якщо\~дружина та\~чоловік не\~домовилися про\~порядок поділу\~майна,\~спір може\~бути вирішений\~судом.\~При цьому\~суд бере\~до уваги\~інтереси дружини,\~чоловіка,\~дітей та\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У відповідності до ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту\~ст.\~357\~ЦК вбачається,\~що під\~терміном «визначення\~часток» законодавець\~розуміє визначення\~(встановлення)\~розміру частки\~співвласника у\~спільному сумісному\~майні. Враховуючи той факт, що спірне майно - квартира [ADDRESS] була придбана [PERSON] за час зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , така давала згоду на придбання даної квартири, дане майно вважається спільним майном подружжя [PERSON] , а відтак частка, належна [PERSON] у даній квартирі становить . Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 5\~418,00 грн., тому сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved