Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 25.02.2021 за реєстровим № 28631 про стягнення з [PERSON] заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.06.2020 між ним та ТОВ «Глобал Кредит» укладено кредитний договір № 001/20/063915. Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит» відступило право вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Сонаті». В подальшому стало відомо, що приватним виконавцем Єфіменко Д.О. відкрито виконавче провадження № 64850954 про стягнення з [PERSON] заборгованості на підставі виконавчого напису виданого 25.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. зареєстрованим в реєстрі за № 28631. Позивач зазначає, що на момент видачі виконавчого напису нотаріус не мав права його видавати за кредитним договором який не було нотаріально посвідчено, а тому виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2023 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженні № 64850954 за виконавчим написом від 25.02.2021 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 28631, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Д.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості (а.с. 18-18 зв.). 14 лютого 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду в судове засідання (а.с. 22-23). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2023 задоволено клопотання ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» про заміну відповідача у справі № 755/1302/23 за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О., Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та замінено у цивільній справі № 755/1302/23 відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» на ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 06.03.2023, про що свідчить зворотне поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи не убачається, що позивачем подано заперечення проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 25.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 28631, за яким з позивача [PERSON] звернено стягнення за Кредитним договором 001/20/063915 від 14 червня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги № С-ГК-220221-1 від 22.02.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 43518172 (далі - виконавчий напис, а.с. 10). За виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 22.02.2021 по 25.02.2021, сума заборгованості становить 8 640 грн., що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 2 400 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 240 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Загальна сума до стягнення становить 9 640 грн. 20 червня 2022 року між ТОВ «ФК «Сонаті», як кредитором, та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», як новим кредитором, укладено договір відступлення прав вимоги № 20/06/2022 (далі - договір відступлення). Відповідно до п. 1.1 договору відступлення, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно Витягу з реєстру боржників № 1 до Договору уступки права вимоги № 20/06/2022 від 20.06.2022, до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» від ТОВ «ФК «Сонаті» перейшло право вимоги за кредитним договором № 001/20/063915 від 14.06.2020. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 25.02.2021 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення спірного виконавчого напису 25.02.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі № 910/13233/17. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. у редакції від 29.11.2001 року передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вирішенні спору суд також враховує правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року по справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі № 158/2157/17, відповідно яких для вчинення виконавчого напису нотаріусу слід надавати серед інших документів оригінал нотаріально посвідченого договору. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. За таких обставин, приватний нотаріус, не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі пункту 2 Переліку, який визнано незаконним та нечинним на час вчинення нотаріальних дій. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вищенаведені обставини свідчать про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, тому, враховуючи предмет спору, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 858,88 грн. за подачу до суду позовної заяви та судовий збір у розмірі 429,44 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову, а всього сума 1 288,32 грн. (а.с. 10 зв.). В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, опис виконаних адвокатом робіт, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, витрати на правничу допомогу складаються із 3 000 грн. за складання позовної заяви. Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між [PERSON] , як Клієнтом, та адвокатом Таштановою О.Г., як адвокатом, укладено Договір про надання правничої допомоги № 16/01/2023-ЦС від 16.01.2023 (далі - договір, а.с. 12-13 зв.). Відповідно до п. 2.1, 2.1.1 договору, адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної (правничої) допомоги: представляє інтереси та здійснює захист Клієнта з правових питань, які виникають внаслідок укладання Клієнтом кредитного договору № 001/20/063915 від 14.06.2020 року та подальшого відкриття виконавчого провадження № 64850954 на підставі виконавчого напису № 28631 виданого 25.02.2021 року. Згідно п. 4.3 договору, за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правничої допомоги і її вартість. Відповідно до доданих до позову довідки про обсяг виконаної роботи від 16.01.2023 та акту № 16/01/2023 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 16.01.2023 підписаного адвокатом Таштановою О.Г. та клієнтом [PERSON] , вартість наданих послуг зі складання позовної заяви про визнання виконавчого напису № 28631 від 25.02.2021 таким, що не підлягає виконанню складає 3 000 грн. (а.с. 11). Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved