Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача борг за письмовим зобов`язанням в розмірі 100000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.03.2016 між ним та відповідачкою досягнуто згоди щодо продажу належної їй 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами, а також земельних ділянок, які розташовані по [ADDRESS] . На підтвердження наміру укласти договір купівлі-продажу цього нерухомого майна він передав [PERSON] 100000,00 грн., що підтверджується розпискою. Вказаний договір купівлі-продажу вони мали укласти до 10.06.2016, однак відповідач не вживала заходів для підготовки документів необхідних для відчуження цього майна, внаслідок чого договір купівлі-продажу не був укладений. Ухвалою судді від 25.01.2023 справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи без виклику сторін (а.с. 228). Відповідачка відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, копія ухвали від 25.01.2023 повернулася до суду не врученою відповідачеві з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 04.04.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшли копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу, а також копія її паспорта. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.03.2016 [PERSON] написала розписку, згідно якої остання отримала від [PERSON] гроші в сумі 100000,00 грн. за належну їй 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є відповідач на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області справа №289/626/15-ц, виданого 25.08.2015 та зареєстрованого в реєстрі 21.09.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Радомишльського РУЮ Житомирської області Клименком В.А., номер запису про право власності 11293358 та відповідно всі земельні ділянки під ним, зобов`язується продати і виготовити всі необхідні для цього документи до 10.06.2016. В іншому випадку повернути всі кошти в сумі 100 000,00 грн. (а.с. 22). Відповідно до матеріалів справи відповідач [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельних ділянок площею 0,0584 га, 0,0042 га, 0,0078 га (а.с. 5-6, 7, 8, 9, 10). Як вбачається з матеріалів справи відповідач 07.07.2017 уклала шлюб та отримала нове прізвище - [PERSON] (а.с. 249). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини першої\~статті 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі\~статтею 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Правила\~статті 570 ЦК України\~поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12. Оскільки договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана [PERSON] відповідачеві грошова сума у розмірі 100000,00 грн. є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком. Водночас доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 27) є безпідставними, оскільки розписка від 10.03.2016 не містить домовленостей між сторонами про те, що частина коштів вказаних в ній буде витрачена на виготовлення документів. Враховуючи наведене та положення\~статті 570 ЦК України, суд дійшов висновку, що сума, яка зазначена в розписці від 10.03.2016 фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених\~статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу, на виконання якого передано кошти. Аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що наявні підстави для витребування від відповідача на користь позивача авансу, який він передав перед укладенням договору по відчуженню майна, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved