Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 38 651,37 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2104941011377 «Стандартний», відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 4 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Зазначено, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників за договорами. Позивач вказує, що відповідачем заборгованість за договором не погашається та проценти за користування кредитом не сплачуються, у зв`язку із чим за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 38 651,37 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 199,52 грн., заборгованості за процентами у розмірі 32 841,34 грн. та заборгованості за простроченими процентами станом на день підготовки позову у розмірі 1 610,51 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2023 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання (а.с. 76-77). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачу за адресою її реєстрації та повернута до суду з довідкою АТ Укрпошта про відсутність адресата за вказаною адресою. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не подано заперечень проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 18.02.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2104941011377 «Стандартний» (далі - кредитний договір, а.с. 10-14). Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3, 2.2.2.1 кредитного договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4200 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором та комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення. Згідно положень п. 1.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). Заявою-анкетою від 18.02.2021 позичальник [PERSON] підтвердила ознайомлення нею з усіма умовами договору (а. с. 15). Договір підписано із використанням електронного підпису одноразовим індикатором. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно норми ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За положеннями ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Факт отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 4 200 грн. підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» про підтвердження переказу грошових коштів (а.с. 21). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування», як клієнтом, та ТОВ «Вердикт Капітал», як фактором, укладено договір факторингу № 1-12 (далі - договір факторингу, а.с. 22-30). Відповідно до п. п. 2.1, 6.1.4, 7.1 договору факторингу, за цим Договором Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 168 947,00 грн., а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать Клієнту, і стає Новим Кредитором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. Право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги. Сторони домовились, що розмір Фінансування за реєстром Боржників складає 5 535 543,12 грн. На виконання вимог договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» сплачено грошові кошти у розмірі 5 535 543,12 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 307600018 від 03.12.2021 (а.с. 31). Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» перейшло право вимоги за договором № 2104941011377 від 18.02.2021 укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] (а.с. 32-35, 36). За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого має непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 651,37 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 199,52 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 32 841,34 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1 610,51 грн., що підтверджується витягом з додатку № 3 до договору факторингу та розрахунками заборгованості за кредитним договором № 2104941011377 станом на 18.01.2023 (а.с. 16-19, 20, 36). При цьому судом встановлено, що пунктом 1.9 кредитного договору визначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік. Із розрахунку заборгованості убачається, що позивачем нарахована заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту та відсоткам станом на 05.12.2021, тобто у межах дії договору. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с. 1). У частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між ТОВ «Вердикт Капітал», як Клієнтом, та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023 (далі - договір, а.с. 61-65). Відповідно до п. 1.1 договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Пунктом 4.1 договору визначено, що вартість Послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 15 від 05.01.2023 підписаної адвокатським об`єднанням в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В. та клієнтом в особі генерального директора Іжаковського О.В., вартість надання правничої допомоги за Договором № 03-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023 за вимогами про стягнення заборгованості з [PERSON] складає 9 000 грн. (а.с. 70). Відповідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Згідно витягу з акту № 2 про надання правничої допомоги підписаного стороною позивача та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», останнім надано правові послуги стосовно відповідача [PERSON] по наданню консультації з посиланням на нормативні акти та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до Дніпровського районного суду м. Києва, підготовки та друку необхідних документів на загальну суму 9 000 грн. (а.с. 71). Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Outcome: approved