Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

В листопаді 2022 р [PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, пені, 3 % річних, в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 45315,00 грн, пеню в сумі 10920,92 грн, інфляційні в розмірі 8314,14 грн, 3 % річних в сумі 897,61 грн, судові витрати. Позові вимоги вмотивовані тим, що 11.08.2021 р. між сторонами укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №112.00203.21.1112, строком з 18.08.2021 р. по 17.08.2022 р., предметом якого автомобіль «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] . 29.12.2021 р. о 17:00 год. позивач, виїжджаючи з парковки, не помітив електричний стовп та скоїв наїзд на нього, чим пошкодив транспортний засіб. Про страхову подію позивач повідомив ПрАТ «СК» Український страховий стандарт», представники якого 30.12.2021 р. оглянули автомобіль. 12.01.2022 р. позивач звернувся в СТО ТОВ «Автомаксимум-плюс», яке визначило вартість відновлювального ремонту в сумі 45315,00 грн. На заяву про виплату страхового відшкодування відповідач не відреагував, на зв`язок не виходить, страховий акт не склав, рішення щодо виплати страхового відшкодування не приймав. За умовами договору за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування нараховується пеня в сумі 0,1 % від суми страхового відшкодування, яке за період з 05.03.2022 р. по 01.11.2022 р. складає 10920,92 грн. Крім цього, за порушення відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував за період з 05.032022 р. по 01.11.2022 р. 3 % річних в сумі 897,61 грн та інфляційні в сумі 8314,14 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді від 17.11.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2021 р. між [PERSON] та ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №112.00203.21.1112, строком з 18.08.2021 р. по 17.08.2022 р., предметом якого автомобіль «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , франшиза за ризиком ДТП в разі відсутності винної третьої особи - 0%. 30.12.2021 р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання події (КАСКО) щодо забезпеченого транспортного засобу «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] . 30.12.2021 р. за участі позивача та представника відповідача було здійснено огляд транспортного засобу (дефектна відомість), що підтверджується актом. Згідно рахунку фактури ТОВ «Автомаксимум-люкс» №СФ-000003 від 12.01.2022 р. вартість робіт щодо ремонту автомобіля «Opel Combo», д.н.з. [NUMBER] , складає 45215,00 грн. На заяву про виплату страхового відшкодування, адвокатські запити відповідач не реагує. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. ст. 36 п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. За умовами договору добровільного страхування транспортного засобу №112.00203.21.1112 від 11.08.2021 р. ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» зобов`язане при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування і складає страховий акт протягом 10 робочих днів з дати отримання всіх документів, необхідних для встановлення причин, обставин та наслідків події. Виплата страхового відшкодування здійснюється не пізніше 30 робочих днів від дати складання страхового акту. (п. 20.4.3, 21.3, 21.4 договору) Варто зазначити, що позивачем заявлено вимоги про відшкодування заподіяної відповідачем шкоди (збитків), до яких законом віднесено як витрати, що особа вже зробила так і ті, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Позивачем підтверджено завдані збитки у вигляді витрат, які позивач мусить зробити, для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту) у розмірі 45315,00 грн, а відповідачем вказаний розмір збитків не спростовано. З огляду на викладене, відповідач порушив умови договору добровільного страхування транспортного засобу №112.00203.21.1112 від 11.08.2021 р., не виплатив позивачу страхове відшкодування за ДТП, яка сталась 29.12.2021 р., а тому обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення 45315,00 грн страхового відшкодування. Щодо стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат варто зазначити наступне. Згідно п.36.5 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За умовами договору добровільного страхування транспортного засобу №112.00203.21.1112 від 11.08.2021 р. ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» знесе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пеню в розмірі 0,1 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний календарний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. (п. 20.4.3) Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч.2 ЦК України). Суд погоджується з твердженням позивача, що дія частини 2 статті 625 ЦК України поширюється на випадки прострочення виплати суми страхового відшкодування. У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». Беручи до уваги те, що між сторонами виникло грошове зобов`язання, дія частини другої статті 625 ЦК України поширюється на ці відносини. Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 639/9965/15-ц. Судом встановлено, що за даними МТСБУ Національний банк України застосував до ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг, з 21.09.2022 р. ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» позбавлені права укладати договори страхування. Між тим, наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування,а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 р. у справі № 607/5938/20 З огляду на викладене обґрунтованим є стягнення з ПрАТ «СК`Український страховий стандарт» на користь [PERSON] 45315,00 грн страхового відшкодування, 10920,92 грн пені, 8314,14 грн інфляційних втрат, 897,61 грн 3 % річних, а всього 65447,67 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved