Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [INFO] в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, у віці 67 років [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Ладушкин, Калінінградська область, Російська Федерація. В обґрунтування заяви представник заявника посилався на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території України помер батько заявника [PERSON] , [PERSON] . Встановити факт смерті батька заявника необхідно для реєстрації його смерті та отримання свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Представник заявник в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями ч. 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1\~ст.317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.12.2004 р. Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть серії 35 №086798 від 17.11.2020 р., яке не чинне на території України, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Копія довідки про смерть № С-02838, видана 11.12.2020 р., яка не чинна на території України, містить аналогічну інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого «Бахчисарайським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим» серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Вказані вище свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво та довідка, відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними на території України. Отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки довідка про причину смерті, яка видана незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже, не створює жодних юридичних наслідків. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв`язку з тим, що смерть [PERSON] настала на території, на якій нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з тим, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України є неможливим. Оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] неможлива, то суд вважає за необхідне встановити такий факт, задовольнивши вимоги представника заявника, які є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved