Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - відповідач-1, ТОВ «Фінфорс»), Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі - відповідач-2, Приватний виконавець Дорошкевич В.Л.), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 26.09.2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 52069, грошові кошти в розмірі 7 648,48 грн., а також три проценти річних та інфляційні втрати, розраховані по день прийняття рішення у справі; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року у справі № 757/33248/21-ц позов [PERSON] до ТОВ «Фінфорс», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (далі - Приватний нотаріус Горай О.С.), Приватний виконавець Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково. Виконавчий напис, вчинений 26.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С. за реєстровим № 52069, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6 801 грн. 10 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 362 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У зазначеному судовому рішенні суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 26.09.2020 року, зареєстрованим за № 52069, грошових коштів в сумі 7 648, 48 грн., оскільки вказана вище вимога є передчасною. 04.11.2020 року Приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження № [NUMBER] при примусовому виконанні виконавчого напису, вчиненого 26.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі № 52069, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6 801,10 грн. На виконання вказаної постанови Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. від 04.11.2020 року із заробітної плати позивача стягнуто 7 648,48 грн., з яких на користь ТОВ «Фінфорс» - заборгованість у розмірі 6 478,37 грн., на користь Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. - виконавчі витрати/винагороду в розмірі 1 170,11 грн., що підтверджується звітом про здійснені відрахування, виданим Приватним підприємством «Смерека». Позивач вважає, що на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з відповідачів підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 7 648,48 грн., набуті відповідачами безпідставно внаслідок виконання вищевказаного виконавчого напису, а також три проценти річних за період з 23.03.2022 року по 04.07.2022 року в розмірі 65,38 грн. та інфляційні втрати за період з 23.03.2022 року по 04.07.2022 року в розмірі 450,01 грн. на підставі ст. 625 ЦК України, розраховані по день прийняття рішення у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінфорс», Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про стягнення грошових коштів та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.10.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2022 року відкладено розгляд справи на 24.01.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2023 року відкладено розгляд справи на 19.04.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2023 року провадження у цивільній справі № 757/17240/22-ц за позовом [PERSON] до Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про стягнення грошових коштів закрито. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року у справі № 757/33248/21-ц позов [PERSON] до ТОВ «Фінфорс», треті особи: Приватний нотаріус Горай О.С., Приватний виконавець Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково. Виконавчий напис, вчинений 26.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С. за реєстровим № 52069, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6 801 грн. 10 коп. визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1 362 грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У зазначеному судовому рішенні суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 26.09.2020 року, зареєстрованим за № 52069, грошових коштів в сумі 7 648, 48 грн., оскільки вказана вище вимога є передчасною. 04.11.2020 року Приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження № [NUMBER] при примусовому виконанні виконавчого напису, вчиненого 26.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі № 52069, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6 801,10 грн. Згідно з копією Звіту про здійснені відрахування Приватного підприємства «Смерека» відносно [PERSON] за постановою від 04.11.2020 року ВП № [NUMBER], виданою Приватним виконавцем Дорошкевич В.Л., про стягнення боргу на доходи за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року із заробітної плати [PERSON] утримано 7 648,48 грн., з яких: борг у розмірі 6 478,37 грн. та виконавчі витрати/винагорода в розмірі 1 170,11 грн. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Так, з матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого Приватним виконавцем Дорошкевич В.Л., при примусовому виконанні виконавчого напису, вчиненого 26.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі № 52069, із доходів [PERSON] були здійснені відрахування, зокрема, на користь ТОВ «Фінфорс» - сума боргу в розмірі 6 478,37 грн., що підтверджується копією Звіту про здійснені відрахування Приватного підприємства «Смерека» відносно [PERSON] . Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року у справі № 757/33248/21-ц визнано виконавчий напис, вчинений 26.09.2020 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі № 52069, таким, що не підлягає виконанню, відтак, грошові кошти в розмірі 6 478,37 грн. набуті відповідачем-1 без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України. З огляду на зазначене, суду дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача-1 на користь позивача грошових коштів у розмірі 6 478,37 грн., набутих відповідачем-1 без достатньої правової підстави. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 трьох процентів річних за період з 23.03.2022 року по 04.07.2022 року в розмірі 65,38 грн. та інфляційних втрат за період з 23.03.2022 року по 04.07.2022 року в розмірі 450,01 грн. на підставі ст. 625 ЦК України суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11. За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. У постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач у позовній заяві вказав, що обов`язок відповідача-1 повернути безпідставно отримані кошти виник після набрання законної сили заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року у справі № 757/33248/21-ц. Разом з тим, зазначеним судовим рішенням відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ТОВ «Фінфорс» на користь позивача в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом від 26.09.2020 року, зареєстрованим за № 52069, грошових коштів в сумі 7 648, 48 грн., оскільки вказана вище вимога є передчасною. Спір, що виник з повернення безпідставно одержаних відповідачем-1 грошових коштів розглядається судом у справі № 757/17240/22-ц. Відтак, суд вважає, що станом на 23.02.2022 року відповідачем-1 не було прострочено виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно одержаних грошових коштів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 трьох процентів річних за період з 23.03.2022 року по 04.07.2022 року в розмірі 65,38 грн. та інфляційних втрат за період з 23.03.2022 року по 04.07.2022 року в розмірі 450,01 грн. на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають. Оскільки позивач згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача-1 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial