Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

11.01.2023 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт серії ЯБ №354900 на право власності на земельну ділянку площею 1,2682 га, виданий [PERSON] на підставі розпорядження голови Старосамбірської райдержадміністрації від 07.11.2005 №465. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Внаслідок смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. 05.12.2008 секретарем Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області було посвідчено заповіт [PERSON] за реєстровим №224, відповідно до тексту якого вона заповіла належний їй будинок та земельну частку (пай) в розмірі 1,2682 га [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,2684 га, неналежним чином оформлений, оскільки немає підпису та печатки органу, що видав такий документ. Крім того, існують розбіжності у площі спірної земельної ділянки, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва. Внаслідок наведених обставин позивачу було рекомендовано звернутися до суду за вирішенням даного питання. [PERSON] звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовною заявою до Хирівської міської ради Самбірського району про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 1,2684 га в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В процесі розгляду справи Бісковицькою сільською радою було надано відповідь на адвокатський запит №22 від 15.08.2022, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] було видано сертифікат серії ЛВ №036319 від 14.03.1997, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за номером 750 та в подальшому сертифікат був замінений на сертифікат серії РН №520163 від 28.05.2012. Згодом взамін сертифікату РН №520163 було видано державний акт серії ЯБ №354900 на площу 1,2682 га. З копії даного державного акту вбачається, що він був виданий на підставі розпорядження голови Старосамбірської райдержадміністрації від 07.11.2005 №465, однак на ньому відсутній номер реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та дати видачі. Крім того, було допущено помилку в написанні прізвища власника, оскільки в такому зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] » та був виданий вже після смерті [PERSON] . Вважає, що зазначені обставини свідчать про наявність підстав для визнання державного акту недійсним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І.. Ухвалою судді від 16.01.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 14.02.2023 від Самбірської РДА надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення позову вони заперечували посилаючись на те, що Самбірська РДА неналежний відповідач у справі, а також безпідставність позовних вимог та відсутність порушеного права позивача (а.с.22-25). Ухвалою Старосамбірського районного суду від 15.02.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте від представника позивача адвоката Брони М.В. надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, заяв та клопотань на адресу суду не надали. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у позові необхідно домовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.01.2009, відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно копії заповіту, посвідченого 05.12.2008 секретарем Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованим за №224, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] та земельну частку (пай) в розмірі 1,2682 га заповідає [PERSON] (а.с.8). Спадкоємців до обов`язкової частки у спадщині судом не встановлено. 03.12.2021 листом завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори №1065/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,2684 неналежним чином оформлений, оскільки немає підпису та печатки органу, що видав такий документ. Крім цього, існують розбіжності у площі спірної земельної ділянки. З відповіді Бісковицької сільської ради на адвокатський запит №22 від 15.08.2022 вбачається, що на ім`я [PERSON] , яка проживала в селі Сусідовичі Самбірського району Львівської області було видано сертифікат серії ЛВ №036319 від 14.03.1997, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за №750 та в подальшому даний сертифікат був замінений на сертифікат серії РН №520163 від 28.05.2012. Згодом взамін сертифікату РН №520163 було видано державні акти (а.с.10). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №354900 площею 1,2682 га вбачається, що виданий він на підставі розпорядження голови Старосамбірської райдержадміністрації від 07.11.2005 №465 на прізвище [PERSON] (замість вірного [PERSON] ) без зазначення дати видачі (а.с.11). Розпорядженням голови Старосамбірської державної адміністрації №465 від 07.11.2005 затверджено технічну документацію по видачі держаних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на середню земельну частку по Сусідовицькій сільській раді та видано державні акти на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства громадянам Сусідовицької сільської ради згідно додатків 1, 2. Разом з тим, у додатках 1, 2 до розпорядження голови Старосамбірської РДА №465 від 07.11.2005 громадянки [PERSON] або [PERSON] не зазначено (а.с.26-36). З листа начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.01.2023 за №14-13-0.2-306/2-23 вбачається, що відповідно до даних Державного реєстру земель відсутній запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку на громадянку [PERSON] (а.с.42). Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту статей 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень статті 51 ЦПК України та з урахуванням частини 5 статті 12 ЦПК України роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. За змістом статті 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має право проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Так, позивачем пред`явлено позов до Самбірської районної державної адміністрації яка не визнала себе відповідачем. Згідно висновку Великої палати Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. За наявною інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Старосамбірська РДА Львівської області знаходиться в стані припинення (а.с.43). Самбірська РДА на момент звернення до суду позивачем не є правонаступником Старосамбірської РДА. Позивач та його представник не подали до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги, що були заявлені до неналежних відповідачів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вказати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що позивачем не доведено, що Самбірська районна державної адміністрації Львівської області є належним відповідачем, у задоволенні позову слід відмовити. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений прав звернутися до суду з позовом до належного відповідача.

Outcome: dismissed