Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Йорданешти Чернівецького району, померла її тітка [PERSON] внаслідок чиєї смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 21 березня 1996 року за реєстровим №4, яким всім належним майном вона розпорядилася на її користь. Заповіт не відмінений і не змінювався. Інших спадкоємців в тому числі осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Вона в порядку ст.549 Цивільного кодексу Української РСР прийняла спадщину, вступивши в фактичне володіння спадковим майном: на час відкриття спадщини постійно проживала з тіткою, що підтверджується довідкою Карапчівської сільської ради № 273 від 13.03.2023 року, у її власність перейшли належні спадкодавцю предмети побутового призначення, вона підтримувала в належному стані належний нам житловий будинок, будівлі і споруди господарського призначення. Вона з тіткою були членами господарства по [ADDRESS] яке станом на 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, що вбачається з особового рахунку негосподарського обліку по даному населеному пункту і їхня частка в майні двору виходячи з кількості членів господарства згідно ч.2 ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР становили по 1/2 кожного. Зі смертю тітки все майно в тому числі нерухомість перейшло у її власність. По причині відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно-будинок за вищевказаною адресою вона не може оформити спадкові права. Державним нотаріусом Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області Девда М.Т. з цих підстав у видачі спадщину відмовлено. До спадкового майна, що розташоване по [ADDRESS] , входять житловий будинок літ. «А», загальною площею 100,9 кв.м. в т.ч. житловою площею 51,9 кв.; підвал літ. «АПд»; прибудова літ. «А1»; ганок літ. «а»; сараї літ. «Б», «Г», «Д»; гараж літ. «В»; убиральня літ. «Е»; колодязь №1; ворота №2-3; хвіртки №4-6; огорожа №7-8; колодязь інженерних мереж №9; вимощення №10. Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове нерухоме майно, що розташоване в [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Карапчівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Тому, до завершення будівництва житлового будинку, та (або) до прийняття його в експлуатацію та (або) до реєстрації права власності на цього житлового будинку як нерухомого майна юридично не існує, натомість в якості об`єктів цивільних прав, щодо яких можливо вирішити спір, існують лише будівельні матеріали, обладнання та утворені ними конструктивні елементи. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] в с. Йорданешти Чернівецького району, померла тітка позивачки - [PERSON] внаслідок її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Карапчівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 21 березня 1996 року за реєстровим №4, яким всім належним майном вона розпорядилася на користь позивачки. Заповіт не відмінений і не змінювався. Інших спадкоємців в тому числі осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. [PERSON] в порядку ст.549 Цивільного кодексу Української РСР прийняла спадщину, вступивши в фактичне володіння спадковим майном: на час відкриття спадщини постійно проживала з тіткою, що підтверджується довідкою Карапчівської сільської ради № 273 від 13.03.2023 року, у її власність перейшли належні спадкодавцю предмети побутового призначення, вона підтримувала в належному стані належний нам житловий будинок, будівлі і споруди господарського призначення. [PERSON] з [PERSON] були членами господарства по [ADDRESS] яке станом на 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, що вбачається з особового рахунку негосподарського обліку по даному населеному пункту і їхня частка в майні двору виходячи з кількості членів господарства згідно ч.2 ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР становили по 1/2 кожного. Зі смертю тітки все майно в тому числі нерухомість перейшло у власність [PERSON] . По причині відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно-будинок за вищевказаною адресою вона не може оформити спадкові права. Державним нотаріусом Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області Девда М.Т. з цих підстав у видачі спадщину відмовлено. До спадкового майна, що розташоване по [ADDRESS] , входять житловий будинок літ. «А», загальною площею 100,9 кв.м. в т.ч. житловою площею 51,9 кв.; підвал літ. «АПд»; прибудова літ. «А1»; ганок літ. «а»; сараї літ. «Б», «Г», «Д»; гараж літ. «В»; убиральня літ. «Е»; колодязь №1; ворота №2-3; хвіртки №4-6; огорожа №7-8; колодязь інженерних мереж №9; вимощення №10. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved