Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.1989 року належить 47/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] , яка є дочкою відповідача з 2003 року в будинку не проживає, але з реєстрації місця проживання не знялась та за весь період відсутності не приймає участі в утриманні будинку, не бере участі в оплаті комунальних послуг. Зазначила, що реєстрація відповідача за вказаною адресою обмежує її право користування, зокрема у тому що позивач не може укласти угоди з підприємствами-постачальниками комунальних послуг на їх постачання у відповідності до фактичної кількості проживаючих осіб, оформити субсидію, що збільшує її витрати на утримання будинку. Ухвалою суду від 02.12.2022 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Зазначив, що позивач підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами та повістки про виклик до суду, які були направлені за зареєстрованим місцем її проживання, повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, про час та місце судового засідання відповідач повідомлялась через оголошення на сайті Судової влади України (а.с. 45). У судові засідання, призначені на 23.01.2023, 27.02.2023, 05.04.2023 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі - [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 30.11.1989 року державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Ковальовою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3772 є власницею 47/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10-11). Відповідно до копії Будинкової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-14). Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 19.10.2022 [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2003 року (а.с. 15). Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст. 319,321,391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Слід зазначити, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved