Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Адвокат Пивовар Ю.О. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Ананьївської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 25.10.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, тому за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 06.10.2016 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу позивач з малолітньою дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач покладених на нього обов`язків як на батька не виконує, будь-якої участі у вихованні їх дитини не приймає, з дитиною не спілкується, ніяким чином не піклується, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина та станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов не надав. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи 19.04.2023 року судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Третя особа - представник служби у справах дітей Ананьївської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та надавши до суду висновок органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, у який [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області. (а.с. 8). 25.10.2014 року сторони по справі зареєстрували свій шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №100. (а.с. 7) Сімейне життя між сторонами не склалося, тому за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 06.10.2016 року їх шлюб розірвано. (а.с .10-11) Згідно довідки Ананьївської міської ради № 275 від 25.07.2022 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. (а.с. 15) Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 25.07.2022 року, для малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , створено всі необхідні умови для його проживання і гармонійного розвитку. (а.с.16). Згідно довідки № 88 від 25.07.2022 року КУ «Ананьївський ліцей № 2 Ананьївської міської ради» та характеристики учня, малолітній [PERSON] , [INFO] , є учнем ліцею з 01.09.2020 року. За період навчання дитини у закладі батько дитини - [PERSON] в шкільному житті дитини участі не приймав. (а.с. 13, 14) Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, [PERSON] станом на 03.08.2022 року має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 67369,44 грн. (а.с. 17) 09.03.2023 року Органом опіки та піклування Ананьївської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 92-96). З дослідженого судом висновку вбачається, що 02.02.2023 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради з розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , в якому відповідач приймав участю в режимі відеозв`язку з використанням менеджера «Вайбер», який заперечував проти позбавлення батьківських прав, проте комісією одноголосно вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що часто буває в родині [PERSON] та буває присутньою на святах родини, зокрема на дні народженні дитини [PERSON] . Відповідача [PERSON] протягом останніх шести років жодного разу не бачила. З моменту розлучення [PERSON] з [PERSON] останній долею дитини не турбується, вихованням дитини не займається, аліменти не сплачує. Він лише дзвонить [PERSON] з погрозами та грубить їй. Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що відповідач, який є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , не піклується про його стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, як складову виховання. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя своєї дитини має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не приймає участі в утриманні, вихованні та розвитку свого сина, взагалі не цікавиться його життям, здоров`ям, не виявляє будь-якого інтересу до нього. Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 155 цього Кодексу, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей, відмова батьків від дітей є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (п. 16) Згідно ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради з розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , останній заперечував проти позбавлення його батьківських прав, проте в судові засідання з розгляду цивільної справи про позбавлення його батьківських прав відносно сина жодного разу не з`явився, свого відношення до позову на адресу суду не направив, що свідчить про факт відсутності заперечення відповідача щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved