Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

позивачка [PERSON] 06.03.2023 звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 10.08.2004 у Мшанській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №8. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.08.2004 зареєстровано шлюб між сторонами, [INFO] у них народився син - [PERSON] . Подружні відносини між ними не склались, після звільнення відповідача з місць позбавлення волі умовно-достроково у 2020 році, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують. Кожен з них має протилежні погляди на життя, сім`ю та шлюб. Вказує, що примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Ухвалою від 21.03.2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. Позивачка у судове засідання не з`явилась, 12.04.2023 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 12.04.2023 звернувся в суд із заявою, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позов визнав. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.08.2004 у Мшанській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №8. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції №32528798800006432850 Таскомбанк від 05.03.2023, позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1 073 грн 60 коп. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до висновку, що позивачці [PERSON] слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 грн 80 коп. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачкою при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 536 грн 80 коп судового збору.

Outcome: approved