Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування посилаючись на те, що 21.07.2021 року о 11.00 год. в м.Жмеринка Вінницької області по вул.Визволення сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортних засобів «Skoda Fabia» номерний знак [NUMBER] під керування [PERSON] , який знаходився в стані алкоголього сп`яніння та автомобіля «Opel Insignia», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] в наслідок зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «Skoda Fabia» номерний знак [NUMBER] була застрахова в ПрАТ «СК «АРКС» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальночті влсників наземних транспортних засобів №ЕР202853468. Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2021 року по справі №130/1988/21 відповідача було визнано виним у скоєнні адміністративних правопорушеннь передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Власник автомобіля «Opel Insignia», номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ від 27.07.2021 року. Заяву було розглянуто, пошкодження зазначеного автомобіля внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок на виплату страхового відшкодування проведено на підставі протоколу огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, страхового акту, заявою про страхове відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Opel Insignia», номерний знак [NUMBER] в розмірі 18941,34 грн. Добровільно відповідач [PERSON] відмовляється їх відшкодувати. Таким чином у позивача після проведення виплати потерпілій особі виникло право зворотної вимоги (регресу) та просить стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування в розмірі 18941,34 грн. та судові витрати в сумі 2481 грн. Ухвалою від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судове засідання представник позивача адвокат Сечко С.В. не з`явився, надіславши на електрону адресу суду заяву, в якій просив судовий розгляд здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду повернувся конверт з відміткою про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини його неявки суду невідомі, будь-яких заяв та клопотань суду не надав. Згідно з положеннями ч.7 та 8 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як дана справа відноситься до малозначних, оскільки позовні вимоги позивача складають 18941,34 грн., тобто ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, ніхто із учасників по справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 21.07.2021 року о 11.00 год. в м.Жмеринка Вінницької області по вул.Визволення сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортних засобів «Skoda Fabia» номерний знак [NUMBER] під керування [PERSON] , який знаходився в стані алкоголього сп`яніння та автомобіля «Opel Insignia», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] в наслідок зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.09.2021 року вказана ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп?яніння. Вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с.75). На момент дорожньо-транспортної пригоди правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «Skoda Fabia» номерний знак [NUMBER] була застрахова в ПрАТ «СК «АРКС» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності влсників наземних транспортних засобів №ЕР202853468 (а.с.6-7). Власник автомобіля «Opel Insignia», номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ від 27.07.2021 року (а.с.8). Заяву було розглянуто, пошкодження зазначеного автомобіля внаслідок ДТП визнано страховим випадком (12). Розрахунок на виплату страхового відшкодування проведено на підставі протоколу огляду транспортного засобу (а.с.9-10), ремонтної калькуляції (а.с.10-11), страхового акту (а.с.12-13), заяви про страхове відшкодування (а.с.23). Позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику (а.с.1). Добровільно відповідачем відшкодування збитків зроблено не було. Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується ; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ст.1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Таким чином, позивач набув права регресної вимоги до відповідача у відповідності до вищезазначених вимог закону, тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved