Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в їхній сім`ї постійно були сварки, конфлікти, непорозуміння. Відповідач в нетверезому стані наносив позивачу побої. Так як діти були неповнолітні позивач все терпіла, щоб у дітей був батько. Діти виросли стали повнолітніми, а поведінка відповідача стала ще більш агресивною. Відповідач постійно ображає позивача, принижує її людську гідність. Поведінка відповідача негативно впливає на її стан здоров`я. Зазначає, що сім`я практично розпалася і шлюб існує лише формально. Позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, в заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Відповідач та його представник подали до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без їхньої участі. В заяві про визнання позову відповідач зазначає, що всі твердження позивачки щодо зловживання відповідачем алкогольними напоями, застосування насильства не відповідають дійсним обставинам справи. Бажання позивачки видати бажане за дійсне не доведено жодними доказами. Також зазначає, що примирення з між ними не можливе, а подальше існування шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданного 04.06.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 04 травня 1999 року, актовий запис №469. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved