Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, а саме, зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 27 жовтня 2009 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Богуславського районного суду Київської області від 27 жовтня 2009 року було стягнуто із нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, до повноліття дитини, а саме до [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на даний час у нього змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки на його утриманні перебуває ще дружина та двоє дітей, його сім`я є внутрішньо переміщеними особами, без власного житла, перебуває в трудових відносинах із ЗСУ, тому просить змінити стягуваний розмір аліментів. Позивач [PERSON] в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, про що є відомості в матеріалах справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, не зверталася з клопотанням про розгляд справи без її участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання. На підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд визнав за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2009 року рішенням Богуславського районного суду Київської області № 2-705/09 стягнуто із [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Сміла Черкаської області, жителя [ADDRESS] , працюючого, інші дані про особу не відомі, на користь [PERSON] , уродженки та жительки с. Розкопанці, Богуславського району Київської області, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, до повноліття дитини, а саме до [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з 1/3 частини від заробітку на 1/4 частину від заробітку позивача, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: позивач є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, перебуває у трудових відносинах зі Збройними силами України, як передбачено ст. 183 СК України, що явно перевищує розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача за рішенням Богуславського районного суду Київської області від 27 жовтня 2009 року. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України. Також суд враховує матеріальний стан платника аліментів. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних зі [PERSON] аліментів з частки від заробітку в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, а саме до [INFO] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на позивача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved