Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] (далі позивач, [PERSON] ), звернувся до суду з позовом до [PERSON] , (далі відповідач, [PERSON] ), зазначивши третьою особою - Орган опіки та піклування Макарівської селищної ради, в якому вказав, що він є батьком неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] який є дитиною інвалідом до 18 років. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2013 року по справі №363/583/13-ц шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідачка - [PERSON] після розірвання шлюбу покинула місце проживання. З того часу відповідачка не бачила дитину ні разу, жодної участі або матеріального забезпечення з її боку не велося. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком позивачем по справі та знаходяться на повному його утриманні. Тому [PERSON] просив позбавити [PERSON] батьківських відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути кошти у розмірі 410 729 (чотириста десять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 50 копійок, з яких: 209 295,00 грн. (Двісті дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 року та 201 434,50 грн. (Двісті одна тисяча чотириста тридцять чотири гривні 50 копійок - пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 року. Ухвалою суду від 24.10.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.11.2022 року, яке неодноразово відкладалось. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.178 ЦПК України. Встановлено також строк для подання письмових пояснень третьою особою. Ухвалою суду від 04.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 24.04.2023 року. У судове засідання 24.04.2023 року учасники справи не прибули. Представник позивача, адвокат Коваленко Я.О. через канцелярію суду подав письмове клопотання, в якому просив слухати справу у його відсутності та долучити до матеріалів справи надані докази. Позовні вимоги підтримав та просив задовільнити їх у повному обсязі. Належним чином повідомлена про час та день слухання справи відповідачка [PERSON] надіслала до суду письмові пояснення в яких вказала, що одразу після розлучення, вона фактично була позбавлена можливості будь яким чином спілкуватись та бачитись з сином, це триває і до сьогодні. Будя які спроби участі у житті і вихованні сина повністю заборонені її колишнім чоловіком. Представник третьої особи Тетяна Морозюк через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовільнити їх у повному обсязі. Крім того надала Рішення Виконавчого комітету Макарівської селищної ради та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2007 року (а.с.12), [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2013 року по справі №363/583/13-ц шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано (а.с.13-14). Згідно Договору про участь у вихованні і утриманні дитини, та про сплату аліментів на дитину від 28.02.2013 року, засвідчений Вегера Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 391, між сторонами було урегульовано питання аліментів та участі батьків у вихованні [PERSON] , [INFO] (а.с.15-18). Як вбачається з медичного висновку № 40 Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 від 26.07.2014 року, а також довідки Управління соціального захисту населені Святошинської РДА м. Києва № 230/37-02/13 від 26.08.2014 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом до 18 років (а.с.19-20). Відповідно до висновку з витягу з протоколу засідання психолого-медико- педагогічної консультації № 41/374 від 26.08.2016 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] має порушення рухового апарату: ММД, легкі рухові порушення (переважно рук); деформація грудної клітини, сколіотична постава, плоскоступість. Загальний психічний недорозвиток у формі аутизму. Порушення розумового розвитку у формі легкої розумової відсталості на тлі органічного ураження ЦНС. Загальний недорозвиток мовлення І-ІІ рівня. Порушення комунікації, соціальної взаємодії. Пізнавальний процес вибірковий, нестійкий. Взаємодія з дорослим потребує постійної посиленої організуючої, стимулюючої допомоги, заохочення. Практичні дії імпльсивні. Увага привертається на короткий проміжок часу. Працездатність залежить від налаштованості. Допомогу використовує за бажанням. Емоції малодиференційовані. Поведінка керована (а.с.21). Внаслідок проблеми зі здоров`ям [PERSON] , [INFO] з 01.09.2014 р. відвідує спеціальну школу-інтернат № 15 у місті Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 113 (а.с.22). Як вбачається з характеристики на дитину від 10.01.2022 року, [PERSON] , [INFO] навчається в СШІ № 15 з 2014 року, дитина виховується у неповній сім`ї, Мати з сім`єю не проживає. За час навчання дитини в закладі мати не відвідував навчальний заклад, не спілкувалася з класним керівником та іншими працівниках школи. Батько самостійно приділяє належну увагу вихованню та розвитку сина. За висновками лікарів дитина має великі медичні обмеження в харчуванні, тож батько самостійно займається підбором продуктів харчування. Батько дуже багато приділяє уваги вихованню та навчанню сина (а.с. 23-24). \~ \~ \~ \~Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається, що Орган опіки та піклування Макарівської селищної ради вивчив питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З метою об`єктивного вивчення питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав матері, службою у справах дітей Макарівської селищної ради надіслано запит від 10.02.2023 до служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради за місцем реєстрації матері. Працівники служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради неодноразово виходили за адресою реєстрації матері, проте обстежити умови проживання комісія не мали можливості, оскільки до квартири потрапити не змогли, двері не відчинили. Працівники служби у справах дітей Макарівської селищної ради неодноразово намагались зв`язатись із [PERSON] через листування, в телефонному режимі та через служби у справах дітей, проте марно. [PERSON] щодо заборони батьком матері спілкуватись з дитиною та з інших питань жодного разу не зверталась. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Макарівської селищної ради від 14.03.2023 розглянуто Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23.12.2022 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Макарівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджують факт невиконання Відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно сина. Позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що вищевказані захворювання та діагнози, наявні у [PERSON] , викликають необхідність постійного нагляду за дитиною, спеціального режиму життя, дієти, лікування. Починаючи з 2012 року, за [PERSON] наглядає лише батько, забезпечує його всім необхідним. Відповідач, у свою чергу, знаючи про наявні захворювання дитини, взагалі не піклується про дитину, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, змінила номер телефону, інші засоби зв`язку, на численні звернення повідомляти про зміни адреси проживання, місця та адреси роботи, номерів телефонів, адреси електронної пошти та ін. не реагувала. Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дитини, суд керується наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Так в ході розгляду справи судом було беззаперечно встановлено, що відповідач свідомо нехтує, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зокрема, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належним умов проживання та необхідного харчування, догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не цікавиться його навчанням; що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, та враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Посилання відповідачки на те, що вона фактично була позбавлена можливості будь яким чином спілкуватись та бачитись з сином, це триває і до сьогодні. Будь які спроби участі у житті і вихованні сина повністю заборонені її колишнім чоловіком не знайшли свого підтвердження в суді, так як спростовані доказами на предмет спроб Позивача отримати від Відповідача аліменти та додаткові витрати на дитину згідно договору в 2013 році, а також пропозиції Відповідача (представника) щодо вирішення справи № 370/583/22 після подання позову: Лист-вимога від 10.05.2013 року з доказами направлення Відповідачу; Лист-вимога від 11.06.2013 року з доказами направлення Відповідачу; Відповідь [PERSON] від 18.06.2013 року; Лист-вимога від 10.07.2013 року з доказами направлення Відповідачу; Відповідь [PERSON] від 17.07.2013 року; Лист-відповідь від 30.07.2013 року з доказами направлення Відповідачу; Лист від 14.08.2013 року з доказами направлення Відповідачу; Скріншот листування між представником [PERSON] та [PERSON] на предмет часткового визнання позову. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Водночас, закріплений у статті 196 СК України захід відповідальності передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, які зобов`язана особа сплачувати за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. За змістом частини 1 цієї статті, підставою для стягнення неустойки (пені) є винна поведінка платника аліментів. При цьому, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по виплаті пені за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 рік загальна сума заборгованості складає: 410729 (чотириста десять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 50 копійок, з яких: 209 295,00 грн. (Двісті дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) - заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 року та 201 434,50 грн. (Двісті одна тисяча чотириста тридцять чотири гривні 50 копійок) - пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 року. Враховуючи вимоги зазначених норм, а також з урахуванням меж розгляду судом справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пеня на несвоєчасну сплату аліментів у заявленому розмірі також підлягають задоволенню. При пред`явленні позову позивач не сплатив судовий збір за позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки він звільнений від сплати судового збору за пред`явлення даних позовних вимог на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений ним позов задоволений, тому із відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок + 992 гривень 40 копійок = 1984 гривень 80 копійок. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу не надав копію акту приймання передачі по договору з вказанням списку наданих адвокатом послуг, а тому в задоволенні даної вимоги судом відмовлено. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved