Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.04.2019 [PERSON] уклав з ПАТ «КредоБанк» кредитний Договір № 23531/2019. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним Договором 04.04.2019 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Згідно з кредитним Договором № 23531/2019 відповідачу було надано кредит у сумі 782130,00грн. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредит, проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 14.11.2021 утворилася заборгованість у розмірі 654230,51грн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом (тіло) 580496,82грн; прострочені проценти за основним боргом 72733,68грн. У зв`язку з викладеним представник позивача просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 654230,51грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 9813,47грн. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 08.12.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 28.12.2022 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Однак від відповідачів до суду не повернулось зворотнє рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. На підставі чого судом повторно 07.02.2023 було направлено повідомлення про розгляд справи. Від відповідача [PERSON] до суду повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Поштова кореспонденція направлялась за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою реєстрації та проживання відповідача, що підтверджується відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА ( [ADDRESS] ). Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення поштової кореспонденція за адресою зазначеною в позовній заяві, яка є адресою реєстрації та проживання відповідача, що підтверджується відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА ( [ADDRESS] ). Відповідачами у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Однак суд вважає за необхідне розглянути справу, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а відтак, відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 04.04.2019 між [PERSON] та ПАТ «КредоБанк» укладено кредитний Договір №23531/2019. Відповідно до п. 1.1. кредитного Договору №23531/2019 від 04.04.2019, Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до п. п. 2.1. - 2.2 кредитного Договору №23531/2019 від 04.04.2019 Банк видає позичальнику кредит в сумі 782130,00грн на строк до 03.04.2026, на наступні цілі: - для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки HYUNDAI, модель Tucson, дата випуску 2018, № кузову [NUMBER] , укладеного між позичальником та ТОВ «Автоберег»; - для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 56550грн. Пунктом 2.4 кредитного Договору №23531/2019 від 04.04.2019 кредит видається на умовах забезпечності, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктами 3.2 - 3.3 кредитного Договору №23531/2019 від 04.04.2019 за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах визначеним цим розділом кредитного договору. На момент укладання цього Договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процента ставка в розмірі 12,49 % річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановлених для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Пунктом 4.1.1. кредитного Договору №23531/2019 від 04.04.2019 визначено, що повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування (п. 2.1. Кредитного договору), відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору). Згідно із п. 4.7 кредитного Договору №23531/2019 від 04.04.2019 Банк у випадках передбачених п. 2.10 цього Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Шляхом підписання цього Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами Банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк»; ознайомився із реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також іншою інформацією про споживчий кредит та інше, відповідно до п.10.4 Договору. 04.04.2019 між [PERSON] та ПАТ «КредоБанк» укладено Договір поруки №23531/2019/2. Відповідно до розділу 1 Договору поруки № 23531/2019/2 від 04.04.2019, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за кредитним Договором №23531/2019 від 04.04.2019. Розмір кредиту 782130,00грн. Дата останнього повернення кредиту включно до 03.04.2026. Розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки становить 12,49% річних. Умови застосування змінюваної процентної ставки визначені кредитним договором. Подальший розмір змінюваної процентної ставки визначається як Базлва+Маржа, в порядку, визначеним кредитним Договором. Підписанням цього договору поручитель надає згоду на збільшення обсягу своєї відповідальності за цим Договором, у разі зміни (збільшення), в порядку та на умовах визначених кредитним договором, розміру змінюваної процентної ставки. Пунктом 2.1-2.2 Договору поруки № 23531/2019/2 від 04.04.2019 у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним Договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним Договором. Поручитель своїм підписом на цьому Договорі підтверджує, що він ознайомився та зрозумів умови Кредитного договору, та не має зауважень чи заперечень щодо його змісту (п. 4.2. Договору поруки). Отже відповідачі [PERSON] та [PERSON] були ознайомлений, прийняв усі умови договору, зобов`язались їх виконувати. 06.09.2022 представник позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» направив відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується описом вкладення у лист та копією чека АТ «Укрпошти». Проте вимога залишена без відповіді. 31.10.2022 представник позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» направив відповідачці [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується описом вкладення у лист та копією чека АТ «Укрпошти». Проте вимога залишена без відповіді. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом установлено, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі 782130,00грн. Оскільки, відповідач [PERSON] , порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені Договором кредиту № 23531/2019, правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», до яких він приєднався, то за ним обліковується заборгованості в розмірі 270196,13грн, з яких: заборгованість за тіло кредиту в розмірі 654230,51грнгрн, з яких: прострочена заборгованість за основним боргом (тіло) 580496,82грн; прострочені проценти за основним боргом 72733,68 грн. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідача суду надано не було. До того ж відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладені вище, положення ЦК України, що регулюють правовідносини поруки, а також виходячи зі змісту договору поруки, [PERSON] відповідає перед позивачем як солідарний боржник за невиконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов`язань за кредитним договором з повернення Банку кредитних коштів та процентів за користування ними. Крім того, суд приходить до висновку, що при укладенні кредитного договору між сторонами, останні узгодили між собою всі істотні умови договору . Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості у розмірі 654230,51грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 9813,47грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на кожного окремо відповідача по 4906,73грн.

Outcome: approved