Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», про стягнення коштів. Предметом позову є: 1. Стягнення страхового відшкодування у розмірі 77753,59 грн.; 2. Стягнення пені у розмірі 1082,15 грн.; 3. Стягнення 3% річних у розмірі 243,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана до провадження судді Саадулаєва А.І. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.12.2020 року о 02 год. 21 хв., в м. Києві на Дарницькій площі відбулась ДТП за участю ТЗ «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] (далі - позивачу) на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Страховика (відповідач) - ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП". Стороною позивача було подано 07.12.2020 р. до ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" повідомлення про ДТП та 25.01.2021 р. направлено заяву про виплату страхового відшкодування та долучено всі необхідні документи. 15.03.2021 року Страховиком, без узгодження суми з позивачем, здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 49646,41 грн., що підтверджується прінт-скріном повідомлення та листом про прийняте рішення від 16.03.2021 року. З метою визначення суми матеріального збитку, завданого позивачу, позивач 23.12.2020 року звернувся до TOB "Клевер Експерт" та уклав договір про проведення оцінки. На виконання умов договору між позивачем та TOB «Клевер Експерт», TOB «Клевер Експерт» складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 680/12-20 від 15.04.2021 р., відповідно до якого розмір вартості відновлювального ремонту становить 200679,40 грн., а ринкова вартість ТЗ становить 165854,70 грн. Позивач вважає, що підлягає доплаті на його користь відповідачем страхове відшкодування у розмірі 77753,59 грн., що становить різницю між страховою сумою за Полісом №200258259 (130000,00 грн.), франшизою (2600,00 грн.) та виплаченою частиною страхового відшкодування (49646,41 грн.). Крім того, просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1082,15 грн., а також 3% річних у розмірі 243,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом до відповідача. 09.08.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог та просив: 1. Стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 77753,59 грн.; 2. Стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 4569,33 грн.; 3. Стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 1720,77 грн.; 4. Стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 933,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2021 року призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу. 14.11.2022 року з КНДІСЕ надійшов висновок експерта №28705/21-54 від 03.11.2022 року. Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до висновку експерта №28705/21-54 від 03.11.2022 року, ринкова вартість транспортного засобу після ДТП (вартість залишків) складає 27188,20 грн. Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування: 147242,32 грн. - 27188,20 грн. = 120054,12 грн. Отже, максимально гранична сума страхового відшкодування, що може бути стягнуто з відповідача на користь позивача складає 70407,71 грн. (120054,12 грн. - 49646,41 грн. (раніше сплачена сума відповідачем). Перераховані обставини, на думку відповідача, свідчать про необґрунтованість заявлених позивачем суми позовних вимог. 14.02.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог та просив поновити пропущений процесуальний строк на подання даної заяви, та просив: 1. Стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 67807,71 грн.; 2. Стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3984,82 грн.; 3. Стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 1569,96 грн.; 4. Стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 814,00 грн. Суд, вважає поважними причинини пропуску процесуального строку на подання заяви про зменшення позовних вимог, у зв`язку із тим, що подання заяви про зменшення розміру вимог залежало від результатів висновку експерта, який долучений до матеріалів справи після проведення першого судового засідання, а тому, приходить висновку про задоволення заяви про поновлення строку для подання заяви та приймає заяву про зменшення позовних вимог. В судове засідання, яке відбулось 11.04.2023 року, позивач та його представник не з`явились, представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. В судове засідання, яке відбулось 11.04.2023 року, представник відповідача не з`явився, у відзиві просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2020 року о 02 год. 21 хв., в м. Києві на Дарницькій площі відбулась ДТП за участю ТЗ «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товариству "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200258259. 15.03.2021 року ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 49646,41 грн., що підтверджується прінт-скріном повідомлення та листом про прийняте рішення від 16.03.2021 року. Відповідно до висновку експерта №28705/21-54 від 03.11.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, станом на дату ДТП 06.12.2020 без урахуванням ВТВ та з урахуванням ПДВ складає: 147242,32 грн. Залишкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , після ДТП, яка мала місце 06.12.2020 складає: 27188,20 грн. з ПДВ. Виходячи зі змісту п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МУК) та ФДМ України 24.11.2003 року за № 142/5/2092 (далі Методика), за умови якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ до ДТП. Відповідно до ч.1 ст. 30 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди». Отже, в розумінні ст. 30 ЗУ "Про ОСЦПВВНТЗ", автомобіль «Chevrolet Aveo», д.н.з. [NUMBER] , вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Шевченківського районного суду м. Києва, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Отже, суд встановив підстави для деліктної відповідальності [PERSON] , відповідальність якого була застрахована у ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, з якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Приписи ст. 625 ЦК України застосовуються у деліктних зобов`язаннях щодо відшкодування шкоди, що підтверджується постановою Великої Палати Верховного суду України по справі №686/21962/15-п прийнятою 16.05.2018 р., постановою Верховного суду України по справі №456/3525/15 прийнятою 13.02.2019 р., постановою Верховного суду України по справі №758/9445/16-ц прийнятою 11.02.2019 р. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 67807,71 грн. (147242,32 грн. - 27188,20 грн. - 49646,41 грн. - 2600,00 грн. = 67807,71 грн.), а також, стягнути 3% річних у розмірі 814,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 1569,96 грн., пені у розмірі 3984,82 грн. На підставі положень статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved