Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

03.02.2023 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказуючи на те, що 11.08.2022 року набув права власності на земельну ділянку площею 2.9762 га з кадастровим номером 7420355600:03:000:0694 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] 08.08.2022 року. Останньою, як попереднім власником, 20.05.2021 року отримано орендну плату за 2022 рік за користування земельною ділянкою в сумі 21000 гривень згідно укладеного з ТОВ «Агродмитрівське» 11.10.2012 року, з наступними змінами від 09.10.2018 року та 19.05.2021року, договору оренди землі. Оскільки добровільно [PERSON] не перерахувала йому частину отриманої орендної плати за 2022 рік після набуття ним права власності на земельну ділянку, просив стягнути з неї 6623 гривні 76 копійок за період з 11.08.2022 року по 31.12.2022 року (за винятком 18% ПДФО та 1,5% військового збору, виходячи з суми 16905 гривень 00 копійок) в рахунок отриманих 20.05.2021 року від ТОВ «Агродмитрівське» коштів за майбутній період орендної плати за 2022 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7420355600:03:000:0694, 757 гривень 64 копійки в рахунок процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до положень ст. 536 ЦК України та вирішити питання щодо судових витрат. Ухвалою судді від 01.03.2023 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження по справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 28.03.2023 року. Витребувано докази за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 28.03.2023 року судове засідання відкладено на 13.04.2023 року за клопотанням представника позивача - адвоката Тібеж К.І. в зв`язку з зайнятістю в іншій справі, та у зв`язку з ненадходженням виребуваних судом доказів. В судове засідання викликано учасників, явку яких визнано судом обов`язковою. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивачва - адвокат Тібеж К.І. в судове засідання не з`явилася. У наданій заяві просила розглядати справу без її участі у разі надходження витребуваних судом доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Про причин неявки не повідомила. У визначений судом строк відзиву на позов не подала. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродмитрівське» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за їх відсутності. Позовні вимоги визнають та зазначають, що орендна плата за 2021 рік за земельну ділянку з кадастровим номером 7420355600:03:000:0694 була виплачена [PERSON] 20.05.2021 року в сумі 16905 гривень 00 копійок, про що надали підтверджуючі документи. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За змістом ч. 5 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.08.2022 року власником земельної ділянки з кадастровим номером 7420355600:03:000:0694 на підставі договору купівлі продажу, укладеного 08.08.2022 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-23), являється [PERSON] (а.с. 24). 13.08.2022 року [PERSON] письмово повідомив орендаря - ТОВ «Агродмитрівське» про зміну власника земельної ділянки (а.с. 26). [PERSON] , як попередній власник вищезазначеної земельної ділянки, отримала 20.05.2021 року в рахунок орендної плати за 2022 рік, яка визначена в сумі 21000 гривень відповідно до п. 4.1 умов договору оренди землі від 23.10.2011 року та додаткових угод до нього від 09.10.2018 року і 19.05.2021 року (а.с. 15-17, 32-44), укладених з ТОВ «Агродмирівське», 16905 гривень 00 копійок за винятком сплати відповідних податків та суми військового збору (21000 - 18% ПДФО та 1,5% військового збору=16905 гривень 00 копійок), що підтверджується довідкою за № 10 від 10.01.2023 року ТОВ «Агродмитрівське» (а.с. 62) та його письмовими поясненнями. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). За приписами ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц зроблено висновок, що облікова ставка НБУ є основною процентною ставкою, одним із монетарних інструментів за допомогою якого НБУ встановлює для суб`єктів грошово-кредитного ринку України орієнтир за вартістю коштів на відповідний період, не є сталою величиною, змінюється рішенням правління НБУ та встановлюється виключно для національної валюти України - гривні. Згідно ст. 1 Закону України «Про Національний банк України» облікова ставка Національного банку України - один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб`єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів. Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права) (ст. 8 ЦК України). Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір орендної плати, належної [PERSON] за 2022 рік, за період з 11.08.2022 року по 31.12.2022 року, становить 6623 гривені 76 копійок, виходячи з розрахунку:16905 гривень : 365 днів=46 гривень 32 копійки/день. 143 дні (кількість днів у 2022 році, протягом яких [PERSON] був власником земельної ділянки у 2022 році) *46 гривень 32 копійки. Розмір процентів, з урахуванням положень ч.1 ст. 8 ЦК України (аналогія закону відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України), станом 24.01.2023 року (відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог) становить 757 гривень 64 копійки, виходячи з розрахунку: 25% річних (облікова ставка НБУ згідно рішення Національного банку України від 21.07.2022 року № 363-рш «Про розмір облікової ставки") від суми 6623 гривні 76 копійок складає 4 гривні 54 копійки /день*167 днів. Враховуючи, що відповідачка добровільно не повернула коштів позивачеві, в судове засідання не з`явилася та не спростувала його доводів та суми заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з положень ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору слід стягнути 1073 гривні 60 копійок, які підтверджені документально (а.с. 53).

Outcome: approved