Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», Долинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про перерахунок страхових виплат та стягнення заборгованості не донарахованих і не доплачених сум з одноразової допомоги, щомісячних платежів, а також компенсації, у зв`язку з затримкою виплати заборгованості і відшкодування моральної шкоди посилаючись на наступне. [PERSON] , [INFO] , перебуває, як інвалід другої групи по профзахворюванню, на обліку в Фонді соціального страхування України (далі ФСС) м. Долинська Кіровоградської області. В минулому працівник Північного гірничо- збагачувального комбінату, нині ПРАТ «ПівнЕЗК» м. Кривий Ріг Дніпропетровська область, де працювала в шкідливих умовах дозувальником гарячого вороття та майстром виробничої дільниці цеху огрудкування та випалу. Висновком медико-соціальної експертної комісії (далі-МСЕК) Кіровоградської області від 04.06.1998 р. № 326/1 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності та трату професійної працездатності у розмірі 50 %, а згодом, рішеннями МСЕК від 27.05.1999 р. № 294/8 встановлено 70 %, а 22.01.2020 р. - 80 % втрати професійної працездатності та визнано інвалідом другої групи безстроково. Питання відшкодування шкоди потерпілим на виробництві трудовим законодавством врегульовані: до 1 квітня 2001 р. - спеціальним нормативно-правовим актом - Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.93 р. № 472 (зі змінами, далі - Правила), після цієї дати - Законом № 1105-1У. Страхові виплати до 01 квітня 2001 року проводив Північний ГЗК згідно наказів від 28.07.98р. №348 і від 28.07.99р. №363 (Додаток№ 1 №2), самочинно, зробивши розрахуно з посадового окладу майстра, що для мого випадку Правилами не передбачено, не виконані вимоги п. 22 Правил, а саме: Середньомісячний заробіток у зазначений період підлягає коригуванню на час встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності з урахуванням підвищення тарифних ставок, посадових окладів відповідних працівників виробничого підрозділу (дільниці, цеху) підприємства, де працював потерпілий до моменту ушкодження здоров`я, або індексації доходів відповідно до чинного законодавства. В наказі від 28.07.98р. №348 лише для проведення фальсифікації, «зроблена» спроба провести коригування мого середньомісячного заробітку за 1977р. в розмірі 287,20 крб., як рекомендовано в Правилах, але фахівці підприємства маючи повну інформацію про коефіцієнти росту посадових окладів, винахідливо обходять законодавство, і їх дії не можливо назвати просто помилкою. При коригуванні допущена арифметична помилка на рівні учня початкової школи: середня заробітна плата (складається з посадового окладу + щомісячна премія + оплата нічних і святкових +13 з/п + вислуга) і посадовий оклад помножені на одні і ті ж коригуючі коефіцієнти, в кінцевому рахунку стає меншою ніж чистий посадовий оклад. Цим наказом були створені передумови для подальшого заниження розміру страхових виплат, бо законодавчі аргументи, які б пояснили правомірність заміни відкоригованого мого середнього заробітку на посадовий оклад майстра до цього час) не надані ні підприємством, ні численними перевіряючими. Приведені в позові факти свідчать, що на Північному ГЗК були установлені свої правила, свої методики: це видно з наказу і з листів, бо проведенні маніпуляції, які не підтверджуються нормативними актами, взагалі не мають на меті соціальний захист і гарантії потерпілих. Перелік коефіцієнтів по рокам взагалі не наданий ні в наказі, ні в довідці від 03 червня 1998 року "Про розмір середнього заробітку"(Додаток № і), а надаючи загальну суму коефіцієнтів, яка дорівнює 10648,84, довгий час твердять, що взяті всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок і посадових окладів на комбінаті за період з 01.01.1992 р. по 04.06.1998 р., що не відповідає дійсності, тому що 10648,84 це добуток Кросту починаючи з 01.02.1992 р., а не з 01.01.1992 р. це свідчить лист Півн.ГЗК від 26.04.13 р.№51 /9 (додаток № 4), 1992рік К- 2 з 01.01.92р - відсутній, а далі по тексту листа: 1992 рік К-3,0 з 01.02.92р. на підставі СП № 20/28 від 29.02.92р.К-1,1448 з 01.06.92р. на підставі СП № 90/32 від 23.06.92р.,К-1,5 з 01.08.92р. на підставі СП № 138/34 від 25.08.92р.,К-1,1 з 01.11.92р. на підставі СП № 180/28 від 30.11.92р. Рік К-1,5 з 01.01.93р. на підставі СП№ 30/6від 05.03.93 р. К-2,0 з 01.06.93р. на підставі СП № 81/13від 08.05.93р. К-2,89 з 01.09.93р. на підставі СП№125/18 від 14.09.93р. К-3,0 з 0112.93р. на підставі СП № 160\\6 від 15.12.93рік К-2.01Ф1.07.94р. на підставі СПХ° 117/27 від 29.07.94р.К-2,0 з 01.10.94р. на підставі розпорядження № 324 від 27.10.94р., 1 995рікК-3,0 з 01.02.95р. на підставі СП № 22/9 від 28.02.95р. К-3,4 з 01.12.95р. на підставі СП№202/32 від 21.12.95р, 1996уік К-14 з 01.11.95р. на підставі СП № 215/55 від 28.11.96р., 1997 р. і 1998 рік - Підвищення тарифних ставок і окладів не проводилося. Не дивлячись, що «К» з 01.01.92 р. відсутній, в чергове в цьому листі завіряють: «У зв`язку з Вашими неодноразовими зверненнями щодо відповідності сум відшкодування шкоди,проводились перевірки, як адміністрацією комбінату, так і Державним департаментом з нагляду за одержанням законодавства про працю. Будь-яких порушень законодавчих норм з боку комбінату не виявлено». До того ж мій запит був щодо надання переліку коефіцієнтів з 01.01.1991р. по 04.06.1998р. Але «розглянувши МІЙ запит» ( ДИВ. пункт перший ЦЬОГО листа (додаток №4), частково проігнорували його, бо «К» надані не з 01.01.1991р., а з 01.02.1992р., і вкотре в листі повторили текст відомої маніпуляції, згідно «законодавства», точніше згідно власної методики відшкодування втраченого заробітку, яка введена в дію наказом голови правління комбінату від 28.07.98р. №348( Додатокш) і суперечила законодавству, діючому на той час в Україні, а саме Закону України "Про охорону праці" та вимог Правил. Про фактичне підвищення посадових окладів на підприємстві стає відомо з листа ПІВН.ГЗК від 16.03.15р. № 1224/12 (додаток № 5) « в жовтні 1991 року посадовий оклад змінних інженерно-технічних робітників фабрики огрудкування становив 624 крб., в грудні 1991 року -743 крб., з 1 січня 1992 року - 2203 крб., азі лютого 1992 року - 6600 крб.».

Outcome: dismissed