Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , 3-тя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували наступним. На підставі Розпорядження Деснянської районної адміністрації в м. Києві державної адміністрації від 11 липня 2000 року №984 видано Ордер на жиле приміщення [NUMBER] серія Б на ім`я [PERSON] з сім`єю шість осіб на право на зайняття жилого приміщення жилою площею 68,1 кв.м., яке складається з кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , мати дітей: - [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . В даній квартирі [ADDRESS] , на час звернення до суду зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (донька [PERSON] ); [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується документами що посвідчують особу. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , фактично не проживають за місцем реєстрації з 09 грудня 2004 року. Даний факт не проживання, підтверджується довідкою про склад сім`ї Макарівської селищної ради №14.4-33/498 від 15.12.2022 року. Даною довідкою підтверджується про те, що дійсно фактично в період з 01.01.2004 року по даний час постійно проживає без реєстрації за адресою, [ADDRESS] та має склад сім`ї проживаючих разом осіб: [PERSON] , [INFO] ,паспорт [NUMBER] ; [PERSON] , дочка [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] . Відповідно довідки Великокарашинського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району, Київської області від 14.12.2022 року № 29 підтверджується факт в тому, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася у Великокарашинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Макарівського району Київській області з 01.09.2009 року (наказ про зарахування №25 від 28.08.2009 року) по 26.06.2020 року (наказ №41 від 26.06.2020 року про закінчення навчального закладу). Відповідно Акту від 22.11.2022 року за підписом начальника ЖЕЖ - 319 складеного у присутності сусідів які проживають в будинку [ADDRESS] , в присутності [PERSON] , зазначено про те, [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] не проживають, особистих речей не ви явлено з 2005 року і по даний час. [PERSON] , померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . [PERSON] , яка померла [INFO] , також постійно проживала з 09.12.2004 року і по день смерті, за адресою [ADDRESS] , факт підтверджується довідкою Макарівської селищної ради №16.4-33/200 від 15.12.2022 року. Житловий будинок [ADDRESS] , належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 22.05.2022 року, [PERSON] , батько всіх вищезазначених дітей та чоловік [PERSON] . [PERSON] , помер [INFO] , відповідно свідоцтву про смерть серія [NUMBER] , який проживав в [ADDRESS]. Факт підтверджується довідкою Макарівської селищної ради №16.04-33/499 від 15.12.2022 року. Тобто в даній квартирі постійно проживають з 01 січня 2005 року і по даний час наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Інші члени сім`ї, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] (дочка [PERSON] ) [INFO] , зареєстровані, але з 09 грудня 2004 року фактично не проживають по даний час. За період з 2007 року по 2018 рік, виникла велика заборгованість по комунальних послугах. [PERSON] , сестра [PERSON] , жодної оплати за комунальні послуги не оплатили, починаючи з 2007 року. Борги накопичувалися, поки [PERSON] та брати [PERSON] і [PERSON] почали працювати, маємо постійний дохід, та своїми особистими коштами погасили всю заборгованість за комунальні послуги. [PERSON] разом зі своєю повнолітньою донькою [PERSON] , жодної копійки не повернули і в подальшому ухиляються від сплати комунальних послуг. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не має. За дев`ятнадцять років проживання в даній квартирі, позивачами зроблено ремонт, батареї, вікна, сантехніка та інше. Перешкод в користуванні жилим приміщенням члени сім`ї відповідачам не чинили. Із [PERSON] неодноразово розмовляли про те, щоб вона разом із донькою [PERSON] знялася з місця реєстрації, так як вони у двох на протязі дев`ятнадцяти років проживають у [ADDRESS]. Їхні обіцянки тривають два роки, а комунальні послуги за них оплачують позивачі. Відповідачі добровільно не знімаються з місця реєстрації, чим не дають змоги позивачам оформити соціальну пільгу, щодо надання комунальних послуг, так само обмежують нас у повному обсязі розпоряджатися своїми грошовими коштами на власний розсуд. Будучі зареєстрованими у даній квартирі, відповідачі не набувають за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно квартири, і відповідно будучи знятими з реєстрації в спірній квартирі ніяких прав не втрачають. Натомість, подальша формальна реєстрація відповідачів в квартирі є порушенням прав позивачів, а також ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Таким чином, вищенаведені обставини є підтвердженням про позбавлення права користування житловим приміщення та зняти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із реєстраційного обліку їхнього місця проживання за вказаною адресою, так як фактично не проживають більше дев`ятнадцяти років. Звернення позивачів до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщення та зняття [PERSON] , [PERSON] із реєстраційного обліку їхнього місця проживання за вказаною адресою - є однією із форм захисту прав позивачів. Отже, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. У зв`язку із зазначеним, до справи залучається третя особа яка не заявляє самостійних вимог Деснянська районна в місті Києві Державна Адміністрація Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб. Також, у позивачів є труднощі щодо надання копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження [PERSON] , картки платника податків, свідоцтва про народження [PERSON] , у зв`язку з чим просимо суд витребувати із фіскальної податкової служби податковий номер. У позивачі відсутні підтверджуючі докази, про фактичне місце реєстрації відповідачів. Представником позивачки [PERSON] , адвокатом Богданчук О.В. був направлений адвокатський запит до Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про підтвердження місця реєстрації [PERSON] , [PERSON] . На адвокатський запит надійшла відповідь, в якій зазначено, відповідно до ст..11 ЗУ «Про інформацію» не допускають збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. У зв`язку з чим, просимо витребувати з Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про підтвердження місця проживання [PERSON] , [PERSON] . Посилаючись на викладене, позивачі просять: визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , і зняти зазначених осіб із реєстраційного обліку їхнього місця реєстрації вказаної адреси. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2023 року Позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , 3-тя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осбі Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишено без руху. На виконання вимог ухвали суду 14 лютого 2023 року позивачами були подані квитанції про сплату судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2023 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , 3-тя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Справу визнати малозначною. Розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, про розгляд за їх відсутності, вимоги позову підтримують в повному обсязі, просили його задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів. Третя особа - Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що на підставі Розпорядження Деснянської районної адміністрації в м. Києві державної адміністрації від 11 липня 2000 року №984 видано Ордер на жиле приміщення [NUMBER] серія Б на ім`я [PERSON] з сім`єю шість осіб на право на зайняття жилого приміщення жилою площею 68,1 кв.м., яке складається з кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , мати дітей: - [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . На підставі документів, що підтверджують особу (копії паспортів) у вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (донька [PERSON] ); [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ,актовий запис №2578, батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно договору купівлі-продажу від 22.05.2002 року серії АЕК №277030, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного округу Київської області Дурицьким А.П., зареєстровано в реєстрі за №1455 житловий будинок [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та зареєстрований Макарівським бюро технічної інвентаризації, записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №65 від 18 червня 2002 року. [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області, про що 03 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис №1. Відповідно до довідки виданої Макарівською селищною радою №16.4-33/499 від 15.12.2022 року був зареєстрований та фактично проживав з 09.12.2004 року і по день смерті, за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 10 березня 2021 року складено відповідний актовий запис №408. Відповідно до довідки виданої Макарівською селищною радою №16.4-33/500 від 15.12.2022 року фактично проживала з 09.12.2004 року і по день смерті, за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Макарівською селищною радою №16.4-33/498 від 15.12.2022 року, підтверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] (донька) [INFO] , [PERSON] (син) [INFO] , фактично в період з 01.01.2004 року по даний час постійно проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 14.12.2022 року № 29 виданою Великокарашинського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району, Київської області, підтверджується факт того, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася у Великокарашинській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Макарівського району Київській області з 01.09.2009 року (наказ про зарахування №25 від 28.08.2009 року) по 26.06.2020 року (наказ №41 від 26.06.2020 року про закінчення навчального закладу). Відповідно Акту від 22.11.2022 року за підписом начальника ЖЕЖ - 319 Коновал А.В. складеного у присутності сусідів які проживають в будинку [ADDRESS] , в присутності [PERSON] , зазначено про те, що [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] не проживають, особистих речей не ви явлено з 2005 року і по даний час. Відповідно до адвокатського запиту від 12.01.2023 року вих№1 адвокатом Богданчук О.В. був направлений адвокатський запит до Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про підтвердження місця реєстрації [PERSON] , [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . 20.01.2023 року №102/05/30-264 Деснянською районною в місті Києві Державною адміністрацією на адвокатський запит від 12.01.2023 року надійшла відповідь, в якій зазначено, відповідно до ст..11 ЗУ «Про інформацію» не допускають збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК України). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. Враховуючи викладене, а також те, що судом достовірно встановлено, що Відповідачі не мешкають за адресою: [ADDRESS] ., не утримують дане житло, не сплачують комунальні послуги, в даному житлі особистих речей немає, вони там тільки зареєстрована, суд вважає, що Відповідачі втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved