Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 22.09.2001 вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та відсутності порозуміння. Шлюбно - сімейні відносини припинені, шлюб існує лише формально. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.09.2001 Виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району, сторони з 22.09.2001 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 38. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд враховує, що розірвання шлюбу, як правило, відбувається з вини обох сторін, а тому справедливим та розумним буде стягнути з відповідача на користь позивача 50% суми сплаченого судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, зокрема, позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 9200 грн. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою було долучено до матеріалів справи копію договору № 2102239090 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 21.02.2023 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Центр надання правової допомоги України» та акт-приймання передачі наданих послуг № 2102239090 до договору про юридичних послуг /надання правової допомоги від 27.02.2023. Суд зазначає, що в даному випадкувитрати на юридичні послуги були надані позивачці іншою, ніж адвокат, особою - ТОВ «Центр надання правової допомоги України». Доказів того, що надання правової допомоги позивачці здійснювалося саме адвокатом, позивачкою надано не було, а тому суд приходить до висновку, що такі витрати не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України.

Outcome: approved