Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

29.11.2022 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з постачання теплової енергії в сумі 2243,27 грн., а також - судовий збір у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до вимог діючого законодавства України концерн неодноразово вживав заходів щодо укладення між ним та відповідачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак відповідач на ці пропозиції не відгукнувся, зі свого боку також не ініціював укладення договору. Не дивлячись на відсутність письмово укладеного договору, концерн здійснював та продовжує надавати відповідачу відповідні послуги, які відповідачем споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. На підставі цього позивач вважає, що між ним та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, проте відповідач неналежним чином виконує зобов`язання з оплати наданих йому послуг за належні йому 2/3 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] . У зв`язку з цим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. 05.12.2022 року суддя відкрив спрощене провадження по справі з викликом сторін. 09.01.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Концур О.О. подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Суть заперечень відповідача зводиться до наступного: - [PERSON] не вчиняв будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, а факт надання та отримання послуг у відповідній кількості та якості, позивачем не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Через належну відповідачу частину нежитлового приміщення труби теплоопалення для опалення будинку не проходять, у приміщенні опалення та гаряча вода від цих труб не подається, опалення від зазначених труб у приміщенні не здійснюється, у приміщенні відсутні будь-які точки обігріву від труб тепловодоопалення (радіатори, батареї тощо), а також стояки труб опалення. Стояк труби подачі гарячої води обрізаний та опломбований, що взагалі унеможливлює отримання послуги з постачання гарячої води. Обігрів приміщення здійснюється за рахунок електрообігрівачів (конвекторів), а підігрів води з використання електричного бойлера. Дані обставини підтверджує проект реконструкції нежитлового приміщення; - позовна заява не містить відомостей про визначення та розподіл між споживачами загального обсягу спожитої теплової енергії у будинку [ADDRESS] з урахуванням житлових та нежитлових приміщень, площі приміщення відповідача; Представник позивача до суду не з`явилась, просила розглядати справу за її відсутності, задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Концур О.О. до суду не з`явились, представник просив суд проводити судове засідання за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакціях від 24 червня 2004 року, 09 листопада 2017 року, Законом України «Про теплопостачання» 02 червня 2005 року, а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 154,8 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2013 року. 30.06.2021 року директор філії концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району звернувся до ФОП [PERSON] із листом з пропозицією укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. 16.07.2021 року [PERSON] надав директору філії концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району письмову відповідь з відмовою від укладення договору, мотивуючи її тим, що в належному йому нежитловому приміщенні відсутні труби опалення, відсутні точки обігріву від труб тепловодоопалення. Обігрів приміщення здійснюється за рахунок електрообігрівачів. Відповідно до проекту реконструкції нежитлового приміщення [ADDRESS] , опалення приміщення здійснюється за допомогою електроконвекторів. Згідно наданого суду розрахунку та квитанцій за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] споживачу [PERSON] нараховано за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 по травень 2022 року - 2243,27 гривень. Сплати за послуги відсутні. Суд дійшов висновку, що вищевказані помісячні нарахування оплати за фактично надані позивачем відповідачу комунальні послуги обґрунтовані та проводилися відповідно до діючого законодавства. Суд вважає неприйнятними доводи представника відповідача в частині того, що договір між сторонами не укладався, договірні правовідносини відсутні. Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Крім того ч. 6 ст. 633 ЦКУ передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними. Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном «Міські теплові мережі» з [PERSON] укладений типовий індивідуальний договір № 7406031 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Також суд не приймає доводи представника відповідача про те, що належне йому приміщення не опалюється концерном «МТМ», а тому він не зобов`язаний сплачувати за послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика). Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення. Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019. Враховуючи знаходження належного відповідачу приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказане приміщення є опалювальними. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. Відповідно до п., п 5, 11, 32, 34, 38 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За період з 01 листопада 2021 року по травень 2022 року позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 2243,27 грн. Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунку на оплату, а саме покази приладу обліку, площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення відповідача, тарифи що діяли в розрахунковому періоді. Матеріали справи свідчать, що відповідачем оплата за надані послуги з постачання теплової енергії за спірний період у передбачені строки та в повному обсязі не здійснена. З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії станом не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved