Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання між ними шлюбу, зареєстрованого 09 грудня 2011 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося через різних обставин, життєвих інтересів та цілей, що призвело до фактичного припиненні шлюбних відносин з 01.04.2021, тобто з цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу дитина залишається жити з матір`ю. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у заяві про визнання позовних вимог просила відновити їй дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 09 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області складено відповідний актовий запис № 424, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який, як зазначено у позові, проживає з матір`ю (а.с. 8). Як вбачається зі змісту позову, спільне життя не склалося через різних обставин, життєвих інтересів та цілей, що призвело до фактичного припиненні шлюбних відносин з 01.04.2021, тобто з цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при пред`явлені позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, однак позивач не заявив вимогу про стягнення судового збору на свою користь.

Outcome: approved