Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

27.01.2023 виконавчий комітет Городищенської міської ради в особі голови Органу опіки та піклування Мирошника В.П., захищаючи права та інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування якого зазначають, що [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини, записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. За заявою матері, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, дитина була влаштована в сім`ю патронатного вихователя, терміном на три місяці, згідно рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради від 23.06.2021 року № 119. Рішенням виконавчого комітету Городищенської міської ради від 22.09.2021 № 201 термін перебування дитини в патронатній сім`ї продовжено. За період перебування дитини в родині патронатного вихователя, ситуація в біологічній родині суттєво погіршилась. [PERSON] не має постійного місця проживання, з моменту народження дитини змінила три помешкання та в жодному не створила елементарних умов для проживання малолітньої дитини, санітарний стан будинку незадовільний, веде мігруючий та легковажний спосіб життя, має аморальну поведінку, зарекомендувала себе з негативної сторони, догляд за дитиною не здійснювала. [PERSON] неодноразово попереджалась про відповідальність за неналежне виховання та утримання дитини, з нею проводилися бесіди виховного характеру. Питання виховання та утримання дитини розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, засіданні міждисциплінарної команди. Сім`ї надавались соціальні послуги, супровід результату не дав. Поведінка значно погіршилася. [PERSON] визнавалася винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, з притягненням до адміністративної відповідальності, постанови Городищенського районного суду від 26.05.2022 (справа № 691/282/22, провадження № 2/691/343/22), від 17.06.2022 року (справа № 691/357/22, провадження № 2/691/357/22). За період перебування дитини в патронатній родині, мати жодного разу не відвідала сина, здоров`ям не цікавилася, участі в утриманні та вихованні не приймала. Іноді цікавилася дитиною по телефону. До органу опіки та служби у справах дітей з будь-яких питань, що стосуються дитини, не цікавилася. Термін тимчасового влаштування закінчився. Мати дитини повністю самоусунулася, переклавши всі обов`язки по вихованню та утриманню дитини на державу та патронатного вихователя, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє будь-якого інтересу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до чинного законодавства України утримування дітей, надання їм матеріальної допомоги є природнім обов`язком батьків, що випливає зі змісту ст.180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Орган опіки та піклування, захищаючи права малолітньої дитини, враховуючи ситуацію в державі, а саме воєнний стан, прийняв рішення (рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради від 07.07.2022 № 129) про продовження терміну перебування дитини в патронатній сім`ї. Проте, патронат - це тимчасова форма влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування. Дитина потребує влаштування в сімейні форми виховання. Частина 2 ст. 166 СК України вказує на те, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Розмір 1/4 частки доходів відповідача є належним та достатнім розміром аліментів на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 254 СК України, на період перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя за нею зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вона мала до влаштування в сім`ю патронатного вихователя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення. Захищаючи права та інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , зважаючи на викладене, просили суд, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (1), стягнути з [PERSON] , стягувачем вважати патронатного вихователя [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2) . Згідно ухвали від 01.02.2023 року в справі відкрито загальне позовне провадження, призначеного підготовче провадження, яке 28.02.2023 року закрито та призначено справу до судового розгляду на 23.03.2023, відкладено. В судове засідання на 17.04.2023 здійснено виклик сторін. Представник позивача органу опіки та піклування Городищенської міської ради в особі начальника служби у справах дітей Кравченко О.В. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, на судове засідання призначене на 17.04.2023 року є повідомлена шляхом вручення судової повістки під розпис, що підтверджено розпискою про отримання від 12.04.2023 написаною власноруч. Не з'явилася, без повідомлення причин. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Заяв та клопотань до початку розгляду справи не надходило. Підстави для відкладення судового розгляду даної справи відсутні. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді цього спору суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України", яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Частиною 1 статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 статті 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі "HUNT v. UKRAINE", № 31111). Доведено в суді, що родина [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , відповідач у справі, з 2016 року перебуває на контролі КЗ "Городищенський районний центр надання соціальних послуг" Городищенської міської ради. [INFO] неповнолітня [PERSON] , [INFO] , народила сина. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2021 року, [PERSON] , відповідач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 13. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На час обстеження житла, червень 2021 року, для тимчасового проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вдома були [PERSON] з дитиною [PERSON] , встановлено, що будинок довгий час стояв пусткою, занедбаний, немає світла та води, не створені умови для проживання немовляти, дорослі члени родини не бажають допомагати [PERSON] у вихованні та догляді за дитиною, змінила місце проживання, відмовили попередні власники у проживанні в їх будинку за ведення родиною нездорового способу життя, має заборгованість за будинок. Склались обставини щодо загрози здоров'ю та життю дитини. Згідно акту та висновку оцінки потреб сім'ї від 23.06.2021 року, за місцем проживання [PERSON] , житло не придатне для проживання, дитині залишатися в неналежних для проживання умовах небезпечно. Комісією, за добровільною згодою та заявою [PERSON] було прийняте рішення щодо вилучення дитини та влаштування [PERSON] у патронатну сім'ю, строком на три місяці, на час подолання складних життєвих обставин. Як вбачається з рішень Виконавчого комітету Городищенської міської ради, № 119 від 23.06.2021, на тимчасове перебування малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] влаштовано у сім'ї патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; № 201 від 22.09.2021 продовжено термін перебування [PERSON] у сім'ї патронатного вихователя [PERSON] з 23.09.2021 по 23.12.2021; № 293 від 23.12.2021 завершено строк перебування [PERSON] у сім'ї патронатного вихователя [PERSON] та припинення дії договору, забезпечено подальше влаштування малолітнього [PERSON] згідно чинного законодавства; № 1 від 04.01.2022 влаштовано з 05.01.2021 року малолітнього [PERSON] у сім'ю патронатного вихователя [PERSON] ; № 61 від 07.04.2022, № 129 від 07.07.2022 продовжено термін перебування [PERSON] у сім'ї патронатного вихователя [PERSON] на період воєнного стану. 23.12.2021 року питання про неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] виносилося на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини, згідно протоколу № 1 засідання міждисциплінарної команди від 04.01.2022 року, матір [PERSON] заслухано та в черговий раз повідомлено про наслідки її протиправної поведінки стосовно дитини. Ситуація не змінилась. Дитина продовжує перебувати в патронатній родині, де граничний термін її перебування закінчився. Фахівці центру надання соціальних послуг та патронатний вихователь [PERSON] повідомляють, що повернення дитини в сім'ю матері, неможливе. Фахівці з соціальної роботи за місцем проживання матері дитини розробили план соціального супроводу сім'ї дитини, та намагались організувати його виконання з урахуванням найкращих інтересів дитини, влаштованої до сім'ї патронатного вихователя, визначали завдання, які повинна виконати мати дитини, здійснювали моніторинг стану їх виконання, надали підтримку родині матері у подоланні складних життєвих обставин, ініціювали надання інших послуг, [PERSON] на співпрацю не йде. [PERSON] на засіданні повідомила, що не може знайти роботу, змінює місце проживання по причині непорозуміння з власниками житла, яке винаймає, та обіцяє створити належні умови для проживання дитини, погоджується на зустрічі з дитиною на нейтральній теритрорії. Та, прийшли до висновку, що [PERSON] нездатна здійснювати догляд та виховання дитини, неналежний рівень виконання нею батьківьких обов'язків. 17 січня 2022 року обстежено родину, яка з 2016 року перебуває на контролі КЗ "Городищенський районний центр надання соціальних послуг" Городищенської міської ради, мати [PERSON] , донька [PERSON] та співмешканець матері [PERSON] , повернулись та проживають по [ADDRESS] , [PERSON] не працює, веде розгульний спосіб життя, дитини не відвідує. 15 лютого 2022 року обстежено родину, за адресою [ADDRESS] , [PERSON] бродяжить, веде доросле життя, курить, вживає алкогольні напої, сина [PERSON] не відвідує, не цікавиться його життям, не виконує свої батьківські обов'язки. [PERSON] в 2022 році неодноразово визнавалася винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, за ч. 1 ст. 178 КУпАП, розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п'яному вигляді, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, невиконання батьками, обов'язків щодо виховання дітей, з притягненням до адміністративної відповідальності, постанови Городищенського районного суду від 26.05.2022 (справа № 691/282/22, провадження № 3/691/343/22), від 17.06.2022 року (справа № 691/357/22, провадження № 3/691/357/22). Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку Органу оіпки та піклування Городищенської міської ради № 441/01-02-08 від 14.06.2022, малолітній [PERSON] , [INFO] , фактично залишився без батьківського піклування. Одинока мати дитини [PERSON] , [INFO] , самоусунулась від виховання сина, жодного з покладених законом, обов'язків не виконує: участі у вихованні та утриманні не бере, не виявляє до сина будь-якого інтересу, не допомогає матеріально, переклавши всі обов'язки по його вихованню та утриманню на державу, в особі патронатної родини. На засіданні було заслухано матір [PERSON] та в черговий раз повідомлено про наслідки її протиправної проведінки, стосовно дитини. Ситуація не змінилась. Дитина продовжує перебувати в патронатній родині. Виконавчий комітет Городищенської міської ради, як орган опіки та піклування, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по причині невиконання нею своїх батьківських обов'язків стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. Відповідач [PERSON] не з'явилася до суду для розгляду цієї справи. На думку суду, така її поведінка свідчить про байдуже ставлення до долі дитини. Відповідно до довідки Городищенського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 20.01.2023 № 9, з 2016 року на контролі Центру перебуває родина [PERSON] . [INFO] неповнолітня [PERSON] , [INFO] народила сина. На адресу Центру почали надходити повідомлення щодо перевірки умов проживання, забезпечення необхідними речами новонародженої дитини та її неповнолітньої матері. Комісією були надані консультації щодо ведення здорового способу життя, допомога фінансового та матеріального характеру. Родину [PERSON] постійно обстежують фахівці Центру із залученням спеціалістів служби у справах дітей, інспектора з ювенальної превенції. Під час ведення соціального супроводу [PERSON] були оформлені соціальні виплати на дитину, допомагали родині. На адресу Центру постійно надходили скарги від сусідів, знайомих, що родина [PERSON] веде нездоровий спосіб життя, у найманому житлі побили вікна, заборгували за проживання, світло, розбили телевізор. В результаті такої поведінки, господарі змушені виселити родину. Надійшло повідомлення від інспектора з ювенальної превенції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Черкаського районного управління проліції ГУНП в Черкаській області, щодо неповнолітніх [PERSON] та дитини [PERSON] , які перебувають у житлі непридатному для проживанння. Проведено обстеження, умови проживання незадовільні. До внесення позову на розгляд суду, питання невиконання батьківських обов'язків [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON] неодноразово виносилась на засідання Комісії з питань захисту прав дитини на засідання міждисциплінарної команди. [PERSON] на співпрацю з фахівцями не йде, продовжує вести нездоровий спосіб життя, вживає алкогольні напої, бродяжить, продовжує здійснювати крадіжки, влаштовує бійки, сина [PERSON] не відівідує, не цікавиться його життям. Під час перебування дитини у патронатній родині, мати [PERSON] зустрічалась з дитиною один раз. Дитина [PERSON] , 2021 року народження, матері не знає, на контакт не йде. [PERSON] продовжила вести розгульний спосіб життя. Батьківські обов'язки не виконує. Суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач [PERSON] без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , без поважних причин залишила його без материнської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з ним, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками. Як зазначено в рішенні ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі "Хант проти України", § 54, § 58 вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків (постанова ВС від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц). З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її сина [PERSON] , 2021 року народження, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дітей. На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та матір'ю зв'язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення її батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків, оскільки остання не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини [PERSON] , 2021 року народження, його виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток сина як складову виховання, під час перебування дитини в патронатній сім'ї за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON] , а тому позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати в першу чергу інтересам самої дитини. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини суд зазначає таке. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до загальних норм права ст. ст. 180, 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які проживають окремо від дитини. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Представник позивача просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2, 3 статті 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд виходячи із того, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , відповідача [PERSON] проживає окремо від матері, та набуде статус дитини позбавленої батьківського піклування, а відповідач є здоровою та працездатною особою (іншого суду не подано), позбавлення її батьківських прав відносно сина не звільняє від обов'язку щодо утримання своєї дитини, то на думку суду може і повинна сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі, однієї чверті всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що буде об'єктивним і справедливим. Відповідно до статті 430 частина 1 пункт 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позовні вимоги стверджуються даними: свідоцтва про народження [PERSON] ; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України; акту та висновку оцінки потреб сім'ї від 23.06.2021; даними обстеження родини [PERSON] за 23.06.2021 року, 17.01.2022 року, 15.02.2022 року; рішень Виконавчого комітету Городищенської міської ради, № 119 від 23.06.2021, № 201 від 22.09.2021, № 293 від 23.12.2021, № 1 від 04.01.2022, № 61 від 07.04.2022, № 129 від 07.07.2022 щодо влаштування малолітнього [PERSON] у сім'ю патронатного вихователя [PERSON] з продовженням терміну перебування, на період воєнного стану; засідання міждисциплінарної команди Комісії з питань захисту прав дитини від 04.01.2022 року про нездатність матері [PERSON] здійснювати догляд та виховання дитини, неналежний рівень виконання батьківських обов'язків щодо сина [PERSON] ; постанов Городищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 року, справа № 691/282/22, від 17.06.2022 року, справа № 691/357/22, про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, за ст.173 КУпАП; Висновку Органу опіки та піклування Городищенської міської ради № 441/01-02-08 від 14.06.2022, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; довідки КЗ "Городищенський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді" від 20.01.2023 № 9 з інформацією про умови проживання, виконання батьківських прав [PERSON] .. Згідно з положенням частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Частиною 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено та вбачається з наведених вище доказів, що мати [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вихованням дитини не займається, зловживає алкоголем, притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків, житло в якому проживає дитина не придатне для життя, умови проживання для дитини не створені, у зв'язку з тим, що дитині перебувати у вказаних умовах небезпечно, малолітнього [PERSON] передано до патронатної сім'ї. Відтак суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ній обставинах. У відповідності з пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Інші документально підтверджені судові витрати у матеріалах справи відсутні. В зв'язку з цим відсутні підстави для їх розподілу. Згідно вимог частини 6 статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 984,80 грн., за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав - 992,40 грн., за позовною вимогою про стягнення аліментів - 992,40 грн. Судом роз`яснюється, що відповідно до частини 1 статті 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved