Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за її позовом до Комунального підприємства Дарницьке лісопаркове господарство (далі КП\~Дарницьке ЛПГ), треті особи: Головне управління Держгеокадастру в м.\~Києві, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Зазимська сільська рада Броварського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат у даній справі та стягнути з відповідача КП\~Дарницьке ЛПГ на її користь понесені нею судові витрати у справі, зокрема, витрати за грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 1500 грн., сплачений судовий збір у розмірі 3479 грн. 68 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн. В обґрунтування заяви зазначала, що ухваленим у справі 01 березня 2023 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області її позовні вимоги задоволено. Однак, при ухваленні цього рішення судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат. За змістом ч. 4 ст. 270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення у даній справі судом вирішується без повідомлення учасників справи. Розглянувши заяву позивача [PERSON] про ухвалення судом додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що у червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП\~Дарницьке ЛПГ,\~у якому\~просила суд\~визнати її\~право власності\~на земельні\~ділянки:\~площею 0,250\~га,\~цільове призначення:\~для обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~та площею\~0,072\~га,\~цільове призначення:\~для ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~відповідно до\~державного акта\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії КВ,\~виданого 18\~квітня 1997\~року Пухівською\~сільською радою\~Броварського району\~Київської області\~(далі\~ Пухівська\~с/рада)\~ [PERSON] ,\~який зареєстрований\~у Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~№\~622,\~та договору\~дарування від\~10\~жовтня 2006\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Броварського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Попович\~Л.С.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№\~2894.Також просила покласти на відповідача усі понесені нею судові витрати. У вказаній позовній заяві позивачем зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом цієї цивільної справи. 01 березня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області у зазначеній цивільній справі №\~361/4090/19 ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Питання про розподіл судових витрат при ухваленні судом даного рішення не вирішено. За змістом п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно із ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)\~на професійну правничу допомогу; 2)\~пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)\~пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. За змістом ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України порядок розподілу судових витрат між сторонами, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі задоволення позову на відповідача; 2)\~у разі відмови в позові на позивача; 3)\~у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених судових витрат: судового збору в розмірі 3479 грн. 68 коп. і витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн., позивач [PERSON] надала суду квитанцію №\~0.0.1333706221.1 від 22 квітня 2019 року про сплату нею судового збору та договір про надання правової допомоги №\~04/11/20, укладений 04 листопада 2020 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Хуторненком І.М. У п. 1.2 вказаного вище договору сторони погодили, що вартість послуг, які надаються адвокатом, встановлюється за домовленістю сторін у розмірі 10000 грн. Із квитанції №\~110 від 04 листопада 2020 року видно, що позивач [PERSON] сплатила адвокатові Хуторненку І.М. за послуги з надання правової допомоги за договором 04/11/20 від 04 листопада 2020 року у справі №\~361/4090/19 грошові кошти в розмірі 10000 грн. Враховуючи викладене, надані позивачем [PERSON] докази на підтвердження понесених судових витрат на сплату судового збору в розмірі 3479 грн. 68 коп. та витрат на правничу професійну допомогу адвоката в розмірі 10000 грн., суд вважає, що заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цій частині вимог є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому на її користь з відповідача КП\~Дарницьке ЛПГ підлягають стягненню понесені судові витрати в загальному розмірі 13479 грн. 68 коп. Щодо стягнення з КП\~Дарницьке ЛПГ заявлених [PERSON] витрат за проведення грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 1500 грн., суд вважає, що у цій частині вимог заява задоволенню не підлягає, оскільки в розумінні ст. 133 ЦПК України дані витрати до судових витрат не належать. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що грошову оцінку спірної земельної ділянки здійснено на замовлення [PERSON] на підставі укладеного між нею і Товариством з обмеженою відповідальністю НВФ\~Кадастр ЛТД договору Г/10 від 18 лютого 2019 року, та саме [PERSON] , яка не є учасником цієї справи, було здійснено оплату за проведення грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 1500 грн., що не може вважатися належним доказом понесених саме позивачем [PERSON] витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial