Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №75866, вчинений 31.05.2021 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. У обґрунтування позову зазначив, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О. перебуває виконавчий напис №75866, вчинений 31.05.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Авансар» заборгованості за кредитним договором у розмірі 89195,12 грн., зазначений виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, виданий поза строку позовної давності та із значними порушеннями. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Додатково просив розглянути справу на підставі наявних у справі документів. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи, ухвалою суду від 01.11.2022 року, було витребувано у Київського міського державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича на підставі якої було здійснено виконавчий напис №75866 відносно [PERSON] . Згідно отриманої судом інформації, встановлено, що архів приватного нотаріуса Остапенко Є.М. на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву не передано. У зв`язку із чим в силу положень п.10 ст. 84 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Відповідно до п.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до заяви (оферти) №200069513 укладеної між позивачем по справі та ПАТ «Банк Михайлівський», позивач отримала кредитну картку. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було вчинено виконавчий напис №75866 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Авансар», яка є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський», заборгованості за кредитним договором № 200069513 від 10.05.2016 у загальному розмірі 89195,12 грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2022 року, приватним виконавцем Цинєвим В.О. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 89195,12 гривень за виконавчим написом №75866 від 31.05.2023 року вчинений приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задовольняючи позов, суд виходив з того, що виконавчий напис № 75866 від 31.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі кредитного договору № 200069513 від 10.05.2016 року не посвідчений нотаріально, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, ухвалюючи рішення, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису, а вищевказані обставини в їх сукупності вказують на недотримання Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вимог законодавства України під час вчинення даного виконавчого напису. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.\~Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчена нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved