Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів, виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго». Відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. За результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 01.01.2019 має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 5 728 грн. 32 коп. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 8 444 грн. 01 коп. Посилаючись на те, що відповідачем свої зобов`язання по оплаті коштів за спожиту електроенергію не виконуються, утворилася вказана заборгованість, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 5 728 грн. 32 коп., інфляційні та 3% річних у розмірі 2 715 грн. 69 коп. Ухвалою судді від 10 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, в обґрунтування позовних вимог послалась на доводи, викладені в позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що погасив суму основної заборгованості. На час розгляду справи у нього не було об`єктивної можливості погасити заборгованість повністю, у зв`язку з чим, проти позову в частині несплаченої суми не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у Між ПАТ «Київенерго» (енергопостачальник) та [PERSON] (споживач) було укладено договір про користування електричною енергією № 05061305710 (далі - договір). Відповідно до п. 1 договору енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 10 кВ електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію. Підпунктами 5-6 п. 11 договору передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язується: оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно з п. 16 договору оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку, знімання показань приладів обліку і проводиться споживачем щомісяця. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно розрахунків боргу, наданих позивачем, відповідач має заборгованість по оплаті послуг за спожиту електроенергію у розмірі 8 444 грн. 01 коп., з яких: 5 728 грн. 32 коп. - основна сума боргу; 2 715 грн. 69 коп. - сума інфляційної складової та 3% річних. Відповідно до абз. 1 п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 (далі - Правила), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Згідно з абз. 1 п. 19 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Пунктом 20 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 21 Правил знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Згідно з п. 22 Правил оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Порядок та форма оплати спожитої електричної енергії визначаються у договорі. Пунктом 23 Правил передбачено, що оплата спожитої електричної енергії, в тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти від застосування штрафних санкцій до споживача, в тому числі пеня за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії, а також плата за надання споживачу додаткових послуг зараховуються на поточний рахунок енергопостачальника. Згідно п. 42 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний, у тому числі, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. З копії електронної квитанції, наданої відповідачем, вбачається, що 26.03.2023 [PERSON] перерахував на розрахунковий рахунок ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» суму основного боргу у розмірі 5 728 грн. 32 коп. за надані послуги електричної енергії по квартирі [ADDRESS] , що не заперечувалось представником позивача. Тобто, заборгованість у цій частині відповідачем погашена, тому відсутні підстави позову та спір про право в даній його частині. У зв`язку з чим, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Натомість, у зв`язку з несплатою відповідачем наданих послуг електричної енергії, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 2 199 грн. 67 коп. та 3% річних у розмірі 516 грн. 02 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не сплачував вчасно послуги по енергопостачанню, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 2 199 грн. 67 коп. та 3% річних у розмірі 516 грн. 02 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. Враховуючи те, що задоволено 32,16 % позовних вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 863 грн. 17 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial