Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 000 гривень 00 копійок з кредитів та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. по оплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 травня 2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3662500774/682919. 24.12.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги № 24122021, за яким первісний кредитор відступив позивачеві право грошової вимоги за кредитним договором №3662500774/682919 від 15.05.2021 року. Станом на день укладення вказаного договору факторингу заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складала 18 000,00 гривень, яка складалася з 4 500,00 гривень суми заборгованості за основною сумою боргу, 13 500,00 гривень заборгованості за відсотками, 0,00 гривень суми заборгованості за пенею. Як вказує позивач, відповідач зобов`язання за Договором належним чином не виконує, систематично порушує умови Договору. Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не вчиняються дії, спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів за Договором, позивач, з метою захисту права й охоронюваних інтересів, змушений звернутись до суду з даною заявою. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь суми заборгованості: за кредитним договором №3662500774/682919 від 15.05.2021 року - 18 000,00 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Ухвалою суду від 14.03.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов чи зустрічного позову не надав, належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. 15 травня 2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3662500774/682919 на суму 18 000,00 гривень строком на 30 днів з процентною ставкою 2,5% за день користування (а.с. 5-7). 24.12.2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги № 24122021, за яким первісний кредитор відступив позивачеві право грошової вимоги за кредитним договором №3662500774/682919 від 15.05.2021 року (а.с. 8-11). Як зазначає позивач, станом на день укладення вказаного договору факторингу заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складала 18 000,00 гривень, яка складалася з 4500,00 гривень суми заборгованості за основною сумою боргу, 13 500,00 гривень заборгованості за відсотками, 0,00 гривень суми заборгованості за пенею. На підтвердження цього позивачем надається витяг з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 24122021 від 24.12.2021 року (а.с. 12). Проте, з вказаного витягу дійсно вбачається, що [PERSON] має перед первісним кредитором заборгованість за основною сумою боргу та по відсотках у вказаному позивачем розмірі, при цьому, жодних розрахунків зазначених сум не додається. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а.с. 13), зроблений ним за період з 24.12.2021 року по 31.01.2023 року, тобто після укладення договору факторингу. Таким чином, позивачем суду не надано обґрунтування та належне підтвердження сум заборгованості відповідача за договором позики №3662500774/682919 від 15.05.2021 року. При цьому, суд звертає увагу на те, що по кредитному договору при заміні первісного кредитора позичальник (відповідач) повідомлений про заміну кредитора не був, також не надано доказів того, що відповідачем на час звернення позивача до суду не здійснено розрахунок з первісним кредитором. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Між сторонами виникли відносини, які регулюються цивільним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Як стверджує позивача, позичальники свої зобов`язання за договорами виконали в повному обсязі. Це підтверджено позивачем належними та допустимими доказами. Права кредитора за договором факторингу набув позивач по справі. Згідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. При цьому, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Однак, позивач не надає судові жодного доказу на підтвердження факту повідомлення відповідача про заміну кредитора у вказаних кредитних договорах, а також не надає доказів того, що відповідачем не було проведено погашення заборгованості за вказаними кредитними договорами первісному кредитору. Згідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, з позову та доданих до нього доказів не вбачається, що позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача сум заборгованостей за кредитними договорами. Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, не є обґрунтованими задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у разі задоволення позову. Оскільки суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, зазначені позивачем судові витрати стягненню з відповідача на його користь не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed