Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Після усунення недоліків, позивач [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.11.2011 між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 05.10.2022. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на момент подання даної позовної заяви проживають з матір`ю та перебувають на спільному утриманні. Позивач вказує, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, проте упродовж останнього часу їхні з відповідачем стосунки почали погіршуватись, погляди на життя та основні принципи спільного проживання почали суттєво розходитись. На даний час між ним та відповідачем взагалі відсутні порозуміння, любов та повага, які на його переконання, повинні бути притаманні здоровій сім`ї. Вважає, що шлюб між ним та відповідачем носить формальний характер, не має подальших перспектив, а тому збереження такого шлюбу буде суттєво суперечити їхнім спільним інтересам. Зазначає, що вжиття судом заходів щодо примирення подружжя, як це передбачено ст.111 Сімейного кодексу України, не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення та порозуміння між ними не дають жодних результатів. На підставі викладеного вище, просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1077. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/4867/22. 04.10.2022 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків 17.10.2022 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси вказану цивільну справу прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім того, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. 07.02.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Радіновича В.І. про направлення справи за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області. 01.03.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси частково задоволено заяву про надання строку для примирення. Надано сторонам по справі строк для примирення 01 місяць, провадження по справі зупинено. 03.04.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси поновлено провадження у цивільній справі №711/4867/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься заява від 14.10.2022 про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, термін для примирення просить не надавати. Представник позивача адвокат Прядка В.М. в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю та просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Радінович В.І. у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 11.11.2011 року, згідно даних свідоцтва про шлюб, яке видане повторно 05.10.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми, актовий запис № 1077. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 19.05.2012, актовий запис № 535 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 16.12.2014, актовий запис № 1344. Як визначено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подружніх відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачено і примирення між ними неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дітей. До даного висновку також суд дійшов забезпечивши можливість збереження сім`ї, надавши час на примирення за клопотанням, ініційованим стороною відповідача, однак дане клопотання містило формальний характер, жоден із подружжя не вчинив дій для досягнення примирення та не повідомив про це суд. Відповідачка не скористалася своїм правом на не з`явилася у судове засідання для надання пояснень по суті справи та своїх заперечень щодо розірвання шлюбу, щоб дану інформацію можна було використати для прийняття рішення. Частиною третьою статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі зазначеного вище та

Outcome: approved