Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивачі звернулися\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~з уточненими\~в ході\~судового розгляду\~вимогами,\~на обґрунтування\~яких вказали,\~що [INFO] помер [PERSON] , який доводився позивачам чоловіком та батьком. 05.08.2021 року державним нотаріусом Першої слов`янської ДНК позивачам було видане свідоцтво\~про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 32\~487,03 грн, яка належала\~ [PERSON] . Позивачі звернулися до відповідача з питання виплати пенсії, однак отримали відмову, яка обґрунтована тим, що сума недоотриманої пенсії померлого [PERSON] розрахована згідно ч.1\~ст. 46\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та залежить від дати звернення особи, що має право на отримання такої пенсії до територіального органу ПФУ. Позивачі звернулися до ПФУ 28.06.2022 року, що строк, встановлений ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому суми пенсії належні до виплати відсутні. Зазначає, що дане рішення відповідача не відповідає чинному законодавству України, є таким, що перешкоджає реалізації прав позивачів як спадкоємців на отримання всього належного їм спадкового майна. Просять суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на свою користь грошові кошти в розмірі 32 487, 03 грн по 16 243,50 грн та стягнути на їх користь судові витрати по справі. У судове засідання позивачі не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, на адресу суду направив відзив на позов, та вказав, що з травня 2018 року виплата пенсії [PERSON] була призупинена. На підставі заяви від 29.05.2018 № 9470 [PERSON] поновлено виплату пенсії з 01.05.2018. Сума невиплачених пенсійних коштів складає 32487,03 грн. за період з 01.05.2018 по 31.07.2018. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тобто, розмір пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу пенсійного форду особи, яка має право на спадщину. Станом на дату звернення позивачів 28.06.2022 була відсутня недоотримана пенсія згідно ст. 46 Закону №1058. При повторному розгляді заяви позивачів від 28.06.2022 прийнято рішення про скасування відмови у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії спадкоємцям, оскільки [PERSON] за життя особисто було подано заяву про поновлення виплати пенсії від 29.05.2018 року. Оформлення недоотриманої пенсії померлого [PERSON] буде проведено після надходження відповіді від Департаменту управління соціального захисту населення Донецької області про дійсність довідок внутрішньо переміщених осіб спадкоємців [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог п.1 Постанови 637. З огляду на викладене вважає, що головним управлінням не допущені порушення прав позивачів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Третя особа, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відомостей про причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~з ч.\~1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] , про що 03.06.2021 року Слов`янським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 1081. [PERSON] та [PERSON] доводяться сином та дружиною [PERSON] та отримали в порядку спадкування за законом після його смерті [INFO] спадщину, яка складається з недоотриманої спадкодавцем за життя пенсії в розмірі 32\~487,03 грн, належність якої спадкодавцеві підтверджується довідкою № 0500-1505-8/34506, виданої 13.07.2021 року Слов`янським об`єднаним управлінням ПФУ Донецької області про що отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.08.2021 року від приватного нотаріуса Першої Слов`янської ДНК. 28.06.2022 року листом ГУ ПФУ в Донецькій області № 914290835057 було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у виплаті недоотриманої пенсії [PERSON] з підстав відсутності недоотриманої пенсії спадкодавцем відповідно до вимог п.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права на спадкування за законом, а саме, права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавцю. Підставою своїх позовних вимог позивачі зазначають наявність у них як спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018№ 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Посилання представника відповідача на те, що оформлення недоотриманої пенсії померлого [PERSON] буде проведено після надходження відповіді від Департаменту управління соціального захисту населення Донецької області про дійсність довідок внутрішньо переміщених осіб спадкоємців [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог п.1 Постанови 637 не приймаються судом до уваги, оскільки працівники пенсійного фонду України не наділені функціями перевірки дійсності довідок внутрішньо переміщених осіб спадкоємців, право позивачів на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України\~Про нотаріат\~є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. Судом встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого [PERSON] складає 32 487, 03 грн, яка увійшла до складу спадщини після його смерті та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України. Відповідач відмовляється виплатити пенсію, спочатку посилаючись на норми\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», потім на перевірку дійсності довідок внутрішньо переміщених осіб спадкоємців , тому позивачам повинна бути виплачена відповідачем недоотримана пенсія [PERSON] у розмірі 32 487, 03 грн., по 16 243,50 грн кожному, як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено відповідачем у наданому ним у відзиві. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів, має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі по 496,20 грн на користь кожного. Позивачами було зайво сплачено по 496,20 грн судового збору, тому суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст. Закону України «Про судовий збір», позивачі мають право звернутися до суду з клопотанням про повернення переплаченої суми судового збору.

Outcome: approved