Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Федорова Л.В., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2020 у справі №643/19387/19 з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.11.2019 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі №643/3086/22 шлюб між сторонами розірвано. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Також, 07.02.2023 Краснокутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрайонного управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про народження № [NUMBER] , у якому батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Таким чином, на утриманні позивача, окрім [PERSON] , [INFO] , ще є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейний стан позивача змінився, у зв`язку з цим, просить суд зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 07.03.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, свої інтереси доручив представляти адвокату Федорову Л.В. Представник позивача адвокат Федоров Л.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовільнити. Пояснив, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , змінився сімейний стан його довірителя, він одружився та на його утриманні ще є двоє неповнолітніх дітей, спільний з другою дружиною син [PERSON] , [INFO] , та усиновлена донька [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим, [PERSON] не має матеріальної змоги утримувати дитину від шлюбу з відповідачкою у раніше встановленому розмірі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Суд, вислухавши пояснення сторін у судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 18). Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2020 у справі №643/19387/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-14). Зі слів представника позивача встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі №643/3086/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26.01.2022 (а.с. 20). Також [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Краснокутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.02.2023 (а.с. 19). Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно частини другої ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З урахуванням змін, які були внесені до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] народилась ще одна дитина - син [PERSON] та була усиновлена дитина другої дружини - донька [PERSON] , на їх утримання потрібні кошти. Надані позивачем докази дають підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у позивача як платника аліментів, змінилися умови, визначені ч.1 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий, сімейний стан, у порівнянні з його сімейним станом на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , оскільки він утримує неповнолітніх дітей від другого шлюбу, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, аналогічна позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини "Хант проти України", в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, з урахуванням заяви відповідача про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved