Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

В березні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною 23-річного віку за умови продовження навчання. Позов обгрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 по 2012 рік, в період шлюбу народилася донька, яка на даний час є повнолітньою і навчається за контрактом у Ніжинському державному університеті ім. Миколи Гоголя на заочній формі навчання, термін навчання до 31 січня 2024 року. Вартість навчання становить 32 100,00 грн. Відповідач добровільно допомогу на навчання доньки не надає, здоровий та працездатний, і може сплачувати аліменти. Інших утриманців немає. Позивачка не має змоги самостійно утримувати доньку на час її навчання. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просить розгляд справи по суті провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про дату, час та місце слухання справи, зокрема шляхом оголошення на офіційному сайті Ічнянського районного суду, відзиву не подав, а тому в силу ст.128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України , суд вважає що достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволяє суду ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, дає суду право обмежитися доказами, що містяться в матеріалах справи. Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст.ст.199, 200 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187 , 189-192 і 194-197 СК України (ст.201 СК України). Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка станом на час розгляду справи досягла 18-річного віку і навчається в Ніжинському державному університеті ім. Миколи Гоголя на заочній формі навчання, термін навчання до 31 січня 2024 року, що підтверджується довідкою даного навчального закладу № 202 від 22 вересня 2022 року (а.с.8). Згідно довідки Парафіївської селищної ради № 1-136 від 13 березня 2023 року [PERSON] дійсно проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с.7). Докази на підтвердження домовленості сторін щодо сплати аліментів на [PERSON] , яка продовжує навчання - відсутні. Із врахуванням викладеного сторони зобов`язані утримувати [PERSON] , яка продовжує навчання, відповідно до положень ст.199 СК України , позивачка [PERSON] , яка здійснює фактичне утримання останньої, має право на звернення до суду з даним позовом, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Під час судового розгляду не встановлено обставин про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка просить стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, що узгоджується з положеннями ст.200 СК України. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу, розміру витрат на навчання із врахуванням вимог розумності та справедливості, фізичну можливість дитини, як працездатної особи, додатково здійснювати своє утримання за рахунок стипендії та іншого доходу, можливості надання утримання позивачем, яка є працездатною особою, що останньою у встановленому порядку не спростовано, можливості надання утримання відповідачем, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачкою ставиться питання про стягнення аліментів до досягнення 23-річного віку за умови продовження навчання, при цьому суду не подані докази щодо продовження останньою навчання після 31 січня 2024 року і до досягнення 23-річного віку [PERSON] , у зв`язку з чим стягнення аліментів необхідно проводити від дня пред`явлення позову 15 березня 2022 року і до часу закінчення навчання [PERSON] у вищезазначеному навчальному закладі 31 січня 2024 року. Також судом враховується, що судове рішення є наслідком наявних спірних правовідносин сторін і не може регулювати права та обов`язки сторін у майбутньому. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах, зокрема, про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 1073,60 грн. судового збору. Докази щодо звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору суду не подані.

Outcome: partial