Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 29 травня 2015 року уклала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєиорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. В кінцевому результаті це призвело до того, що сторони почали проживати окремо. Відповідач не розуміє та не хоче зрозуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, у всіх негараздах звинувачує позивачку, тому перебувати в такому шлюбі [PERSON] не бажає, просила шлюб розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, просив слухати справу у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , вбачається, що сторони одружились 29.05.2015р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2017 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": проголошення Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з"ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя". Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки та відповідача, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved