Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що народилась в м. Костянтинівка, Донецької області, про що видане медичне свідоцтво про народження. Оскільки при народженні доньки [PERSON] у позивачки не були оформлені документи, вона не мала паспорту, тому в обмінній картці та при пологах в лікарні її прізвище вказали - « [PERSON] ». Однак, вказує, що вона ніколи не перебувала на прізвищі « [PERSON] ». Тривалий час вона проживала у цивільному шлюбі з чоловіком - [PERSON] . 11.12.2013 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] . 16.12.2014 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб розірвано. Позивачка звернулась до Коропського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про можливість здійснення актового запису про народження дитини та видачу свідоцтва про народження, однак їй було відмовлено у поновленні актового запису у зв`язку з тим, що до заяви не додано жодних документів, які б підтвердили, що [PERSON] , записана в медичному свідоцтві про народження дитини та [PERSON] це одна й та ж особа. Ухвалою судді від 13.01.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25.01.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 25.01.2023 року у справі була призначена судово-генетична експертиза. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. Ухвалою судді від 29.03.2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Позивачка у підготовчому судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнають. Представник третьої особи органу опіки та піклування Коропської селищної ради у підготовче судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримують та не заперечують проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у громадянки [PERSON] народилась дитина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 532 (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернулась до Коропського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про поновлення актового запису про народження дитини, однак їй було відмовлено у реєстрації народження з пропуском строку дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим, що до заяви не додано документи, які підтвердили б, що гр. [PERSON] , записана матір`ю дитини у медичному свідоцтві про народження № 532 від 21.10.2015 року виданому Центральною районною лікарнею Костянтинівської Донецької області та заявниця гр. [PERSON] це одна і та ж особа, що унеможливлює визначити походження дитини від матері. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , в графі батьки вказано: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с. 11). Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 131 СК України особа, яка вважає себе матір`ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання материнства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання материнства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Згідно висновку судово - медичної експертизи № 103-37-2023 від 21.03.2023 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного материнства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,9 %, за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне материнство вважається доведеним. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивачки щодо визнання материнства в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved