Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (Страховик) за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого Полісом № АК/0682970 (далі - Договір), укладеного з Відповідачем, було забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] та причепа Frvehavf TF 34С, д.н.з. [NUMBER] . 31.08.2017 року сталася ДТП за участю вищезазначеного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, а саме внаслідок розслоювання протектора шини. Відповідно до постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП. До ТДВ СК «Альфа-Гарант» із вимогою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгацїї) звернулося ПрАТ «СК «Саламандра Україна», яке сплатило за договором добровільного страхування страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] . На виконання своїх зобов`язань, після аналізу всіх наданих документів, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило на користь ПрАТ «СК «Саламандра Україна» страхове відшкодування в сумі 99000,00 грн. в розмірі ліміту відповідальності по полісу №АК/0682970. Зазначають про\~те,\~що оскільки,\~в постанові\~про притягнення\~водія [PERSON] \~до адміністративної\~відповідальності було\~встановлено,\~що ДТП\~сталась внаслідок\~порушення ним\~ вимог ПДР, а саме незабезпечення перевірки технічного стану автомобіля, до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу, перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 99000,00 грн. Звертають увагу, що з аналізу п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що Страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов, як до страхувальника, так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, окрім того, безпосередньо на власника транспортного засобу, яким в даному випадку є [PERSON] , покладено обов`язок із забезпечення технічно справного стану належного транспортного засобу. Отже, з огляду на вищенаведене, вказують про те, що до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до Відповідача 1 та Відповідача 2 на суму 99000,00 грн., яка була виплачена як страхове відшкодування за полісом № АК/0682970. Просять суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальності Страхова компанія «Альфа-Гарант» грошові кошти в розмірі 99\~000,00 грн. в порядку регресу. Стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальності Страхова компанія «Альфа-Гарант» 4000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений. Відзивів на позовну заяву від Відповідачів до суду не надходило. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 статті \~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Законом України «Про страхування»\~встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону).\~ Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до статей 9, 22 - 31, 35, 36 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За приписами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Так, судом встановлено, що Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого Полісом № АК/0682970, укладеного з [PERSON] , було забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , та причепа Frvehavf TF 34С, д.н.з. [NUMBER] . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №031025, 31.08.2017 року сталася ДТП за участю транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] та причепа Frvehavf TF 34С, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (місце роботи ПП «Петрук», водій) та автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так, згідно вказаного протоколу, водій [PERSON] , не перевіривши технічний стан транспортного засобу перед виїздом, під час руху допустив розслоювання протектора шини, внаслідок чого автомобіль Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , який рухався позаду, наїхав на даний протектор та отримав механічні пошкодження. Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області по справі №402/1105/17 від 03.11.2017 [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП. Згідно із ч.6\~ст.82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 01.09.2017 власник пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра Україна», із заявою про страховий випадок, яке сплатило останньому за договором добровільного страхування страхове відшкодування. В свою чергу, до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із вимогою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгацїї) звернулося ПрАТ «СК «Саламандра Україна». ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ПрАТ «СК «Саламандра Україна» було сплачено страхове відшкодування в сумі 99000,00 грн. в розмірі ліміту відповідальності по полісу №АК/0682970, що стверджується платіжним дорученням від 21.06.2018. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 993 ЦК України\~встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту "г" пункту 38.1.1. ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху. Тобто, для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами п.п. "г" п.38.1.1 ст.38 Закону, обов`язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху\~України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників транспортних засобів належить , зокрема, здійснення заходів щодо розвитку, експлуатації та утримання у справному технічному стані транспортних засобів. Ст.\~14\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» передбачено,\~що учасники\~дорожнього руху\~зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону,\~Правил дорожнього руху\~та інших\~нормативно-правових\~актів з\~питань безпеки\~дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Згідно ст.\~16\~Закону України\~«Про дорожній\~рух», водій\~зобов`язаний перевірити\~перед вирушенням\~у дорогу\~технічний стан\~транспортного засобу\~та стежити\~за ним\~у дорозі; своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль. Так, п. 31\~Правил дорожнього руху\~встановлено ряд вимог до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання. П. 2.3. а Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Згідно з п. 31.4.5 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, які визначені в п. 5, що стосується вимог до стану коліс і шин. Згідно статті\~22\~ЦК України,\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування.\~Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ч.1. ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ч.1.\~ст.\~1172\~ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до Постанови Пленуму №4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В даному випадку власником транспортного засобу є [PERSON] , особою, в користуванні якої знаходився технічно несправний транспортний засіб є [PERSON] . Підставами відшкодування шкоди завданої засобом підвищеної небезпеки є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини). Відповідно до статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, винуватець має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 2.\~ст. 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем доведено в сукупності факт спричинення водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди як безпосереднього наслідку невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху\~України, а тому позов слід задовольнити. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;\~\~3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2019 між ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» було укладено Договір про надання правничої допомоги. Згідно детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019, їх вартість становить 4000,00 грн. Згідно платіжного доручення №8047 від 21.05.2019, ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплачено Адвокатському бюро «Грідін і Партнери» 44000,00 грн. в якості оплати за договором про надання правничої допомоги, в тому числі, у справі за позовом ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] . Згідно платіжного доручення №2754 від 20.08.2019 позивачем сплачено до суду судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1921,00 грн. та згідно платіжного доручення № 20679 від 20.09.2021 позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, вимоги якої було задоволено. На підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з Відповідачів на користь Позивача солідарно витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. та 2270,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved