Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

11.01.2023 року представник позивача Бондаренко М.Г. звернулася в суд з позовом в інтересах АТ "ТАСКОМБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6135617650 від 13 вересня 2021 року. Свої вимоги мотивує тим, що 13.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №6135617650. 17.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221, у відповідності до умов якого АТ "ТАСКОМБАНК" набуло право грошової вимоги від [PERSON] у сумі 169976,85 грн., з яких: 116592,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14,99 грн. - заборгованість за річними процентами (в тому числі прострочена), 53369,35грн. - заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена). Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6135617650 від 13.09.2021 року у розмірі 169976,85 грн. та судовий збір у розмірі 2549,65 грн. Ухвалою від 24.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін. Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 13.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №6135617650. За умовами вищевказаного кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: сума кредиту - 116592,51 грн., строк кредиту - 48 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом - 0,01 % річних від суми боргу за договором та 3% щомісячних від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору. Виконуючи взяті на себе зобов`язання, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надав відповідачу кредит в розмірі 116592,51 грн., що підтверджується кредитним договором № 6135617650 від 13.09.2021 року. Проте, відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, порушив в односторонньому порядку умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього станом на 27.12.2022 року виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» у сумі 169976,85 грн., з яких: 116592,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14,99 грн. - заборгованість за річними процентами (в тому числі прострочена), 53369,35грн. - заборгованість за щомісячними процентами (в тому числі прострочена). 17.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 17.12.2021 Меморіальним ордером № 833437008 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» відбувся розрахунок за Договором факторингу № 171221 на суму 467336417,92 грн. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору Факторингу № 171221 від 17.12.2021 року АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6135617650 від 13.09.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України, положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе за кредитним договором № 6135617650 від 13.09.2021 року зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 169976,85 грн. заборгованості підлягають повному задоволенню. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі в розмірі 2549,65 грн., так як стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved