Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач 02 серпня 2022 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2022 року провадження по справі відкрито В обгрунтування позову позивач вказує, що 18 грудня 2002 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18 грудня 2002 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18 вересня 2015 року. 20 липня 2022 року [PERSON] було подано позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] . Син [PERSON] та [PERSON] проживає разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. [PERSON] вказує, що приділяє велику увагу здоров`ю та розвитку дитини, цікавиться її успіхами, дбає про її нормальне самоусвідомлення, сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, надає доступ до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач в свою чергу не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини, та всі витрати на утримання спільного сина забезпечує мати [PERSON] . Таким чином, спільна дитина Позивача та Відповідача потребує значних витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема, витрат на одяг, харчування, медичний догляд. В свою чергу, Позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, а тому вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до заявлених позивачем вимог, позивач просить суд: 1.Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини. 2.Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) суму судових витрат в розмірі 14 850 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., які понесені на правову допомогу. 03 жовтня 2022 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач вказує, що немає можливості сплачувати аліменти у розмірі 30000,00 грн., та просить суд ухвалити рішення яким задовольнити стягнення аліментів у сумі 1372, 00 грн. на місяць. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2022 року вирішено: ?Витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, E-mail: hotline@privatbank.ua) завірену належним чином інформацію щодо наявних відкритих рахунків на ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та виписку з цих рахунків. ?Витребувати у AT «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352, 04114, м. Київ, вул.. Автозаводська, 54/19, E-mail: contact@universalbank.com.ua) завірену належним чином інформацію щодо наявних відкритих рахунків на ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та виписку з цих рахунків. ?Витребувати у AT «Південний» (код ЄДРПОУ 20953647, 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, E-mail: 307030@pivdenny.ua) завірену належним чином інформацію щодо наявних відкритих рахунків на ім`я [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та виписку з цих рахунків. ?Витребувати у Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8, E-mail: post@tax.gov.ua) завірені належним чином відомості про отримання доходів у будь-якому вигляді громадянином України [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи. ?Витребувати у Державного пенсійного фонду України (код ЄДРПОУ 00035323, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, E-mail: info@pfu.gov.ua) завірену належним чином завірені належним чином відомості про нарахування Єдиного соціального внеску на ім`я громадянина України [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи. ?Витребувати у Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ 37996391, 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26, E-mail: adpsu@dpsu.gov.ua) завірену належним чином інформацію стосовно перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) у період 01 січня 2019 року по 06 липня 2022 року, з зазначенням причин перетинання та на підставі якого документу здійснювався перетин державного кордону. ?Витребувати у Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків Міністерства інфраструктури України (код ЄДРПОУ 25958804, 04080, м. Київ. вул. Оленівська, 25, E-mail: itcskiev@ukr.net) завірені належним чином витяг з Єдиного реєстру документів моряків стосовно усіх документів моряків, виданих на території України стосовно громадянина України [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та завірені копії всіх наявних документів вказаної особи. ?Витребувати у ТОВ «ТСД ШИПМЕНЕДЖМЕНТ» (код ЄДРПОУ 41075046, 65017, м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 16А, оф. 210) завірені належним чином копії усіх контрактів, які були укладені з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та підписані ТОВ «ТСД ШИПМЕНЕДЖМЕНТ» as agent (як агентом), в тому числі і всі завершені контракти; інформацію на якій посаді в який проміжок часу працював [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за контрактами, які були підписані [PERSON] та ТОВ «ТСД ШИПМЕНЕДЖМЕНТ» as agent (як агентом); інформацію про розмір всіх виплат, які були отримані [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за всіма наявними контрактами (дійсними чи завершеними), які були підписані ТОВ «ТСД ШИПМЕНЕДЖМЕНЕТ», as agent (як агентом) та [PERSON] ; завірені належним чином усі документи (платіжні доручення, відомості, накладні, ордера, журнали або будь-які інші документи), які підтверджують передачу коштів [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за всіма наявними контрактами (дійсними чи завершеними), які були підписані ТОВ «ТСД ШИПМЕНЕДЖМЕНЕТ», as agent (як агентом) та [PERSON] ; інформацію щодо розміру заробітної плати, що виплачувалася [PERSON] щомісячно за всіма наявними контрактами (дійсними чи завершеними), які були підписані ТОВ «ТСД ШИПМЕНЕДЖМЕНЕТ», as agent (як агентом) та [PERSON] . 08 листопада 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У судовому засіданні призначеному на 28.03.2023 року представник відповідача [PERSON] зазначив, що на даний час відповідач не працевлаштований через обмеження встановленні на території України. Вказав, що відповідач визнає позовні вимоги у розмірі 3000,00 грн. на місяць. У судове засідання призначене на 14 квітня 2023 року з`явився представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Під час судового засідання судом було оглянуто оригінал закордонного паспорту відповідача, копію залучено до матеріалів справи. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог викладених у заяві про зміну предмета позову, а саме просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 14000,00 грн. щомісяця, а також суму судових витрат у розмірі 14850,00 грн. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог у вказаному позивачем розмірі. Надав заперечення, щодо стягнення на користь [PERSON] суми судових витрат в розмірі 14850,00 грн., вказавши що вказана сума є неспівмірною, та несе надмірний фінансовий тягар для відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думки сторін приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 грудня 2002 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18 грудня 2002 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18 вересня 2015 року. Син [PERSON] та [PERSON] проживає разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з відповіді від ТОВ «ТСД Шипменеджмент» за вих. № 1 від 11.01.2023 року відповідач [PERSON] працював на посаді старшого помічника капітана у період з 07 грудня 2021 року по 06 квітня 2021 року та з 03 травня 2022 року по 02 червня 2022 року з місячним окладом 2400,00 доларів США. Однак, в матеріалах справи відсутні буд-які докази, що відповідач продовжує працювати моряком та продовжує отримувати заробітну плату у такому розмірі. Як вбачається з копії закордонного паспорту, відповідач з 2022 року не виїжджає на працю за кордон. Як зазначав представник відповідача, відповідач не має можливості працювати за кордоном через встановлені на території України обмеження пов`язані з впровадженням військового стану. З витребуваних судом доказів на клопотання позивача не вбачається, що відповідач має достатній майновий стан для встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 14000, 00 грн. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З огляду на встановлені між сторонами взаємовідносини, оцінивши можливість сплачувати аліменти в даному розмірі, з урахуванням ускладненою економічною ситуацією, суд в першу чергу керується інтересами дитини. Дотримуючись балансу інтересів дитини та батька, з урахуванням наданих сторонами доказів суд вбачає, що задоволення позову в повному обсязі буде порушувати права батька. В той же час суд вбачає, що сплата аліментів в розмірі запропонованим батьком призведе до порушення прав дитини та не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку. Таким чином суд вбачає справедливим, та таким, що забезпечить інтереси сторін та дитини стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000,00 грн. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З приводу стягнення витрат на правову допомогу, суд вказує наступне. Суд зазначає, що компенсація витрат з надання правничої допомоги адвоката здійснюється у порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 ст. 137 ЦПК України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. ч. 2, 3 ст.30 вищевказаного Закону). Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій учасника процесу, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 («East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання зокрема як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у сумі 14000,00 грн., а судом задоволено 4000,00 грн., то сума витрат на правову допомогу підлягають задоволенню пропорційно позовним вимогам - 4000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial