Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

31.01.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони з 21.09.2018 перебувають у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2022 року, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Відповідач не бажає звертатись до органів ДРАЦСу з заявою про розірвання шлюбу. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 14.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 14.03.2023 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, представник адвокат Калашнікова В.С. надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи, відзиву на позов не подала. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із зазначеним, 18.04.2023 судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, дітей віком до одного року не мають,в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Outcome: approved