Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАНСАР» про визнання виконавчого напису № 968572, який вчинений 28 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія АВАНСАР» заборгованості в розмірі 107283 грн 75 коп., таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на таке. З тексту оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем за період з 06 квітня 2016 року по 01 червня 2020 року включно становить: - 46 964 грн. 28 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 58 719 грн. 47 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; - 750 грн. 00 коп. заборгованість за нарахованою пенею. Ознайомившись з текстом Виконавчого напису, позивач категорично не погоджується з оскаржуваним написом, оскільки він вчинений з порушеннями чинного законодавства України та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Позивач у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, третьої особи та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та третьої особи, що не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 06 квітня 2016 року, між ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» та [PERSON] (далі позивач) був укладений кредитний договір № 200497234 (далі Договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 41 000 грн. на будь-які цілі на строк 48 місяців. 28 травня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис на вищезазначеному кредитному договорі, право вимоги за яким 22 квітня 2016 року було відступлено ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» на користь ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА», яке в свою чергу 22 травня 2016 року відступило право вимоги за згаданим договором ТОВ «ФК «ФАГОР», а той у свою чергу 18 травня 2018 року відступив своє право вимоги за згаданим кредитним договором ТОВ «ФК «АВАНСАР». Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно постанови Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Нотаріус не перевірив безспірність суми, тобто чи існувала заборгованість, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у написі (постанова ВС №766/11996/18 від 02 червня 2021 року). Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною (постанова КЦС ВС від 17 березня 2021 року справа №361/1488/19). При вчиненні напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, а саме: для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Напис не містить будь-яких посилань на розрахунки заборгованості, а лише її констатує, що є неправомірним, адже нотаріус повинен переконатися як в наявності заборгованості, так і в її безспірному розмірі. Відповідно до постанови ВС справа №201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, для правильного застосування положень ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З тексту оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальна сума заборгованості позивача перед відповідачем за період з 06 квітня 2016 року по 01 червня 2020 року включно становить: - 46 964 грн. 28 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 58 719 грн. 47 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; - 750 грн 00 коп. заборгованість за нарахованою пенею. Загальна сума заборгованості [PERSON] становить 107283 грн (сто сім тисяч двісті вісімдесят три) 75 коп. 09 березня 2018 року ТОВ «ФК «ФАГОР» направило [PERSON] письмову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за Кредитним договором на загальну суму 74 058 грн 50 коп. Відповідно до\~правової позиції,\~висловленої Верховним\~Судом у\~складі колегії\~суддів Першої\~судової палати\~Касаційного цивільного\~суду в\~Постанові від\~14\~лютого 2018\~року у\~справі №\~564/2199/15-ц,\~як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~22\~березня 2012\~року позивач\~направив відповідачу\~письмове повідомлення\~з вимогою\~про дострокове\~погашення всієї\~заборгованості,\~чим змінив\~строк виконання\~зобов`язання\~за кредитним\~договором з\~1\~грудня 2027\~року на\~22\~квітня 2012\~року.Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками та підвищеними відсотками в сумі 17 000,86 доларів США, суд першої інстанції правильно виходив із того, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором». Таким чином, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК АВАНСАР» в сумі 33225 грн 25 коп. є спірною. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З письмової\~вимоги про\~дострокове виконання\~зобов`язань за\~Кредитним договором,\~вбачається,що право вимоги у спірних правовідносинах виникло 30 березня 2018 року. Таким чином, відповідач мав право звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі в строк до 30 березня 2021 року. Враховуючи обставини справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. За загальними правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved