Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який в подальшому уточнила в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та визнання 1/2 частини будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 лютого 1977 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу вона з чоловіком набули у власність житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . 31 травня 1988 року на зазначений будинок за [PERSON] було зареєстровано право власності, видано свідоцтво на право особистої власності. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшов будинок з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як дружина є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року). Позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату у зв`язку із відсутністю у спадкодавця необхідних правовстановлюючих документів на будинок. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно та визнати частину будинку у спільній сумісній власності подружжя. Відповідно до положень частини четвертої статті 274 ЦПК України справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Позивач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач на розгляд справи не з`явилася, надала суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Справу просить слухати без її участі. Надала копію свідоцтва про одруження, згідно якого 11 лютого 2000 року вона уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України в редакції 1969 року, який був чинний на момент купівлі будинку чоловіком позивачки, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружися має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.524 ЦК УРСР 1963 року). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.525 ЦК 1963 року). Відповідно до статей 524, 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, тому позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В силу ст.548 ЦК (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За матеріалами справи 18 лютого 1977 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. 31 травня 1988 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , видано свідоцтво на право особистої власності. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Марганецьким ВЗАГС 10 листопада 1988 року, актовий запис № 572). Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Позивач є дружиною спадкодавця (свідоцтво про шлюб, видане 18 лютого 1977 року Павловським районним ЗАГС Краснодарського Краю РРФСР, актовий запис № 30). Позивач прийняла спадщину в порядку встановленому ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року). До складу спадкового майна входить будинок з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки 31 травня 1988 року на зазначений будинок за [PERSON] було зареєстровано право власності, видано свідоцтво на право особистої власності. 06 липня 2022 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурним М.А. було винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку із ненаданням документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, а саме документів, що посвідчують право власності спадкодавця на заначений житловий будинок. Судом було витребувано від приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурного М.А. копію спадкової справи№ 2/2022 заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Спадкодавець не здійснив державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за життя. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений ст.16 ЦК України - шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved