Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] 14.03.2023 року звернулась до суду з заявою встановлення факту, що має юридичне значення, якою просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] у м. Кагарлик Кагарлицького району Київської області та [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Києві а саме те, що вони є відповідно батьком та донькою; встановити факт належності заповіту, складеного 23 вересня 2009 року посвідченого державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори Коцюрбою Г.Г. [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] у м. Кагарлик Кагарлицького району Київської області, встановити факт належності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] ([NUMBER]) в гаражно -будівельному кооперативі «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки площею 0,2500 га та площею 0,1614 га, які розташовані в [ADDRESS] [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] у м. Кагарлик Кагарлицького району Київської області. В обґрунтування заяви посилаються на те, що вона являється рідною донькою померлого [PERSON] . Однак у документі, що підтверджує родинні зв`язки, а саме свідоцтві про народження, неправильно вказане прізвище її батька. Крім того, зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом порядок після смерті батька заявник звернулась до приватного Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин та належності померлому спадкового майна в зв`язку з наявністю розбіжносте в прізвищі померлого. На підставі викладеного просила задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2023 року було відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява, якою заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності та відсутності заявника. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву, такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьком заявника по справі був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що про свідчить актовий запис про смерть № 11547 Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , яка належала покійному на підставі договору міни квартири від 27.02.1997 року; гаражу № [NUMBER] ([NUMBER]) в гаражно -будівельному кооперативі «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] , який належав покійному на підставі ордера № 76 виданого 09.11.1987 року; земельної ділянки площею 0,2500 га та площею 0,1614 га, які розташовані в [ADDRESS] , які належали покійному на підставі державного атку на право приватної власності на землю (а.с.18-19, 20, 21, 22). За життя 23.09.2009 року покійним [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів [PERSON] (а.с. 7). 22.02.2022 року [PERSON] звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. від 22.02.2022 року № 1890/02-31, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявником не було надано доказів родинних відносин з померлим [INFO] [PERSON] та не надано доказів належності померлому спірного спадкового майна (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що у заявника існують труднощі, щодо оформлення спадкового майна. На підтвердження вказаних обставин заявниками надано суду наступні документи: свідоцтво про народження заявникам, посвідку про народження [PERSON] , паспорт заявника, паспорт померлого [PERSON] , договір мини квартири від 27.02.1997 року, державні акти на право приватної власності на землю, ордер на гараж, з яких вбачається, що це одна й та сама особа, однак її прізвище написано інакше з огляду на переклад. Крім того, судом достеменно встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин з [PERSON] необхідне заявнику для належної реалізації своїх спадкових прав, та підтвердити цей факт в позасудовому порядку заявники не можуть, в зв`язку з чим вимушені звернутись до суду із даною заявою. Крім того, з матеріалів справи вбачається що 23 вересня 2009 року покійним було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповів [PERSON] . Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що покійному на підставі правовстановлюючих документів належало спадкове майна, а саме: квартира [ADDRESS] , на підставі договору міни квартири від 27.02.1997 року; гараж № [NUMBER] ([NUMBER]) в гаражно -будівельному кооперативі «[INFO]» за адресою: [ADDRESS] , на підставі ордера № 76 виданого 09.11.1987 року; земельна ділянка площею 0,2500 га та площею 0,1614 га, які розташовані в [ADDRESS] , на підставі державного атку на право приватної власності на землю. Проте, в свідоцтві про смерть його прізвище зазначено [PERSON] , а в правовстановлюючих документах [PERSON] . Наявні у матеріалах справи копій документів, узгоджуються між собою. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявників важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Перевіривши надані заявниками документи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved