Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

15.02.2023 року позивачка звернулася до суду із заявою, в якій як особа з якою мешкає дитина, що продовжує навчання, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною 23 років. Підставою звернення до суду було зазначено навчання дитини сторін у справі у [PERSON] у комунальному закладі освіти «Полтавському базовому медичному фаховому коледжі» Полтавської обласної ради до 30.06.2023 року та можливість відповідача надати утриманні у вигляді аліментів. Ухвалою судді від 20.02.2023 року вказана позовна заява була залишена без руху через не залучення до участі у справі третьої особи, а саме дитини, на яку планується стягнення аліментів, та необхідності уточнення вимог прохальної частини позовної заяви. Вказану ухвалу позивачка отримала 21.02.2023 року. 23.02.2023 року позивачка надала суду нову редакцію позовної заяви, в якій вимоги ухвали судді від 20.02.2023 року виконала, вказавши строк стягнення аліментів до 30.06.2023 року та залучивши до участі у справі повнолітню дитину сторін по справі [PERSON] , однак без надання копії уточненої позовної заяви з додатками для третьої особи по справі (а.с.11-12). Ухвалою судді від 09.03.2023 року провадження у справі було відкрито, призначено судове засідання, наданий відповідачу час для подання відзиву, а третій особі для подання письмових пояснень (а.с.17). Ухвалою суду від 30.03.2023 року провадження у справі було відкладено через першу неявку належним чином повідомленого відповідача (а.с.28). Позивачка належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання (а.с.34) у судове засідання не прибула, надавши раніше заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку заявлених позовних вимог. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.35-36), причини неявки суду не повідомив, клопотань для вирішення складом суду не подавав. Третя особа по справі [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання (а.с.33) у судове засідання не прибула, надавши раніше заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог позивачки. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Враховуючи відсутність згоди позивачки на заочний розгляд справи, справа вирішується у загальному порядку. Дослідивши позовну заяву разом із долученими до неї документами, суд приходить до наступного. Позивачка є матір`ю спільної дитини позивачки та відповідачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області (актовий запис про народження №145 від 25.07.2003 року)(а.с.5). Позивач навчається на контрактній основі на 4 курсі відділення лікувальної справи у комунальному закладі освіти Полтавської обласної ради «Полтавський базовий медичний фаховий коледж» із кінцевим терміном навчання 30.06.2023 року, що підтверджує довідка вказаного вищого навчального закладу №02-11/267 від 07.02.2023 року (а.с.6). Третя особа по справі зареєстрована разом із позивачкою, що підтверджується копією довідки відділу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області №889 від 07.02.2023 року (а.с.7), що підтверджує право позивачки звертатися до суду із відповідною позовною заявою для стягнення аліментів відповідно до ч. 3 ст.199 Сімейного кодексу України. Суд погоджується, що навчання третьої особи потребує витрат на її забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і відповідач як батько, і позивачка по справі як мати. Те, що відповідач визнає позовні вимоги, не може бути підставою для неможливості стягнення аліментів у судовому порядку. Судом також встановлюється можливість відповідача матеріальну допомогу позивачці на утримання третьої особи надавати. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В той же час суд не погоджується із заявленими вимогами позивачки щодо розміру аліментів у частці від заробітку відповідача, яка складає 1/4 щомісячно, оскільки такий розмір аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, не відповідає обставинам справи та доказам, дослідженим судом під час розгляду справи. Зокрема, судом не встановлений розмір допомоги з боку позивачки на користь третьої особи, конкретні щомісячні витрати третьої особи [PERSON] на своє утримання під час навчання, окрім безпосередньо вартості навчання, наявність у відповідача майна, яке б вказувала на вільну можливість останнього надавати допомогу дитині у розмірі 1/4 свого щомісячного заробітку. Таким чином, суд приходить до думки, що достатній розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на час навчання їх спільної дитини у вищому навчальному закладі повинен скласти 1/6 частку щомісячного доходу відповідача, що відповідає повноті з`ясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та принципу об`єктивності цивільного процесу. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182\~СК України). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір у розмірі половини необхідного до сплати судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, що становить 536,80 грн., а іншу частину судового збору у розмірі 536,80 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежі за один місяць. На підставі зазначеного та

Outcome: partial