Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

14 березня 2023 року позивач [PERSON] (далі- Позивач, [PERSON] ), в інтересах якого діє представник - адвокат Заборський О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 195 000 гривень без урахування податків та інших обов`язкових платежів, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював у шкідливих умовах праці на протязі 21 роки 05 місяців на підприємстві відповідача - шахті «Ювілейна» прохідником. Рішенням МСЕК від 22 березня 2022 року позивачу вперше було встановлено втрату професійної працездатності 30% по сидеросилікозу, та третю групу інвалідності. Вказує, що у зв`язку із отриманим профзахворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, внаслідок професійного захворювання змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки. Внаслідок професійного захворювання позивач відчуває виражену задишку при незначному фізичному навантаженні та ходьбі, приступоподібний сухий кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабкість, підвищену втому, головний біль, запаморочення, болі та обмеження рухів за ходом хребта, також змушений періодично проходити стаціонарне лікування, і йому протипоказана важка праця, довга хода, переохолодження. Зазначив, що внаслідок професійного захворювання та втрати працездатності з вини відповідача, йому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях. Зазначені обставини викликають у позивача відчуття неповноцінності, вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, позивач вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 27 березня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що при укладенні з відповідачем трудового договору позивача було ознайомлено з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, права та пільги позивача, і компенсації за роботу в таких умовах. При цьому позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Також зазначив, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Вказав, що відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Крім того зазначив, що ймовірною причиною професійного захворювання [PERSON] є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту. Також вказав, що позивачем не доведений факт спричинення йому моральної шкоди, а надані докази свідчать лише про наявність у нього професійного захворювання. Зазначив, що заявлена позивачем сума моральної шкоди не є аргументованою, є необґрунтованою та завищеною, не відповідає принципам розумності та справедливості. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 28 травня 2003 року по 21 липня 2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на шахті «Ювілейна» підземним гірничоробочим, підземним прохідником, інженером з охорони праці, начальником служби з охорони праці, і був звільнений з підприємства 21 липня 2021 року, за власним бажанням, ст. 38 КЗПП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 12-19). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 09 лютого 2022 року, складеного на підприємстві ПрАТ «Суха Балка» встановлено наявність у [PERSON] професійного захворювання: сидеросилікоз першої стадії (s/t, 1/1), пізній розвиток, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень другої стадії, група В. ЛН-другого ступеня (а.с. 20-25). Згідно до п.17 вказаного Акту хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: працюючи на шахті «Ювілейна» підземним прохідником з 29.10.2003 по 20.11.2013, виконував весь комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Відповідно до п.18 Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є: пил переважно фіброгенної дії. Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу [PERSON] впродовж 10 років 5 місяців в умовах впливу пилу переважно фіброгеннної дії, неодноразову зміну керівництва, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативно-правові акти, встановити неможливо. Внаслідок зазначеного вище професійного захворювання, Позивач 22 березня 2022 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено 30% втрати професійної працездатності по сидеросилікозу, та встановлено третю групу інвалідності з 14 березня 2022 року до 01 квітня 2023 року. Також визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно курортне лікування. Крім того позивачу протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу, що підтверджується копіями: довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №060233 від 22 березня 2022 року, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №130201 від 22 березня 2022 року (а.с. 36-37). У зв`язку з професійним захворюванням [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками з медичної картки (а.с. 38-42). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~ Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності вперше у розмірі 30%, встановлення третьої групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він змушений проходити лікування. Крім того, відчуває фізичний біль, обмеженість у неможливості продовжувати колишній спосіб життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує загальний період роботи позивача у шкідливих умовах на підприємстві відповідача впродовж 10 року 05 місяців, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що\~позивачу первинно встановлено 30% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, встановлено третьої групи інвалідності, з переоглядом, незворотність негативних наслідків профзахворювання на житті позивача, і виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 110 000 гривень. Також, згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 10.03.2023 між позивачем [PERSON] та адвокатом Заборським О.В. було укладено договір про надання правової допомоги, додано детальний опис наданих адвокатом послуг (а.с. 45), а також надано акт приймання-передачі наданих послуг від 13.03.2023, та копія квитанції про оплату позивачем вказаних послуг в розмірі 3000 грн. (а.с.46). Оскільки справа розглянута в спрощеному позовному провадженні без участі сторін, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 1000 гривень, пов`язану з представництвом інтересів позивача в суді задоволенню\~не підлягають. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 2 000 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 100 гривень.

Outcome: partial