Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення коштів, в обґрунтування якого покликається на те, що 18.12.2019 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства - акціонерна страхова компанія «СКАРБНИЦЯ» з вимогою про виплату страхового відшкодування згідно полісу добровільного страхування медичних витрат серії CO №092412. У зв`язку з настанням страхового випадку, а саме у період з 17.11.2019 р. по 20.11.2019 р. позивач перебував на лікуванні у зв`язку з операцією на підозру защемленої пупкової грижі у стаціонарному відділенні Академічної навчальної лікарні Мартіна Лютера Університету Галле Віттенбера в м. Зангерхаузен, Німеччина. Відповідач на вказане звернення 18.03.2021 р. надіслав лист за вих. №63, у якому вказав, що ним отримано заяву позивача від 30.06.2020 р. - 16.03.2021 року. Проте, заява від позивача була отримана відповідачем 18.12.2019 p., а 30.06.2020 р. це була повторна заява по телефону щодо страхового відшкодування медичних витрат. Медичні витрати у зв`язку з операцією на підозру защемленої пупкової грижі, які поніс позивач, згідно оригіналів медичної документації лікарні, становлять суму у розмірі 3 921, 86 євро. Крім цього, позивачем 18.12.2019 р. відповідачу для відшкодування страхових виплат було надіслано оригінали квитанції про оплату даних рахунків на вказану суму у відповідності до Розділу 7 додатку Правил страхування. Проте, відповідач по сьогоднішній день не здійснив оплату вказаної суми страхового відшкодування. У зв`язку із наведеним, просить суд позов задовольнити та, з урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства - акціонерна страхова компанія «СКАРБНИЦЯ» страхову виплату у розмірі 103 844,67 грн., інфляційні нарахування - 49 228,96 грн., пеню - 12 129,06 грн., 3 % річних - 9 960,5 грн. Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач або його представник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшли. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 28.02.2023 року подали до суду заяву про збільшення позовних вимог. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, подав відзив, згідно якого просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі, оскільки вважає, що відповідачем було дотримано усіх умов договору і зі сторони ПрАТ ACK "Скарбниця" відсутні будь-які порушення прав та законних інтересів позивача. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 17.11.2019 р. по 20.11.2019 р. позивач перебував на лікуванні у зв`язку з операцією на підозру защемленої пупкової грижі у стаціонарному відділенні Академічної навчальної лікарні Мартіна Лютера Університету Галле Віттенбера в м. Зангерхаузен, Німеччина. Медичні витрати у зв`язку з операцією на підозру защемленої пупкової грижі, які поніс позивач, згідно оригіналів медичної документації лікарні, становлять суму у розмірі 3 921, 86 євро. 18.12.2019 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства - акціонерна страхова компанія «СКАРБНИЦЯ» з вимогою про виплату страхового відшкодування згідно полісу добровільного страхування медичних витрат серії CO №092412. У зв`язку з настанням страхового випадку, а саме у період з 17.11.2019 р. по 20.11.2019 р. позивач перебував на лікуванні у зв`язку з операцією на підозру защемленої пупкової грижі у стаціонарному відділенні Академічної навчальної лікарні Мартіна Лютера Університету Галле Віттенбера в м. Зангерхаузен, Німеччина. Відповідач на вказане звернення 18.03.2021 р. надіслав лист за вих. №63, у якому вказав, що ним отримано заяву позивача від 30.06.2020 р. - 16.03.2021 року. Позивач вказує, що заява від позивача була отримана відповідачем 18.12.2019 p., а 30.06.2020 р. це була повторна заява по телефону щодо страхового відшкодування медичних витрат. Медичні витрати у зв`язку з операцією на підозру защемленої пупкової грижі, які поніс позивач, згідно оригіналів медичної документації лікарні, становлять суму у розмірі 3 921, 86 євро. Крім цього, суд встановив, що 18.12.2019 року позивачем відповідачу для відшкодування страхових виплат було надіслано оригінали квитанції про оплату даних рахунків на вказану суму у відповідності до Розділу 7 додатку Правил страхування. Проте, відповідач по сьогоднішній день не здійснив оплату вказаної суми страхового відшкодування. Статтею 11 ЦК України\~визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом. Отже, завдання шкоди є підставою виникнення\~\~зобов`язання з відшкодування шкоди. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ч. 1 ст. 985 ЦК України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 636 ЦК України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Згідно із ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором. Згідно зі ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик серед іншого зобов`язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. За змістом статті 988 ЦК України, серед іншого страховик зобов`язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 991 Цивільного кодексу України та статтею 26 Закону України "Про страхування" визначено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування. А також вказується, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до вимог Розділу 5 п.5.4.4. додатку Правил Страхування, що додаються до Договору страхування, - Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування Страхувальнику. Суд встановив, що 18.12.2019 р. позивач звернувся до відповідача для відшкодування медичних витрат. Листом від 18.03.2021 р. за вих. №63 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачу, мотивуючи відсутністю доданих до заяви деталізованих розрахунків, оригіналів квитанції про оплату даних рахунків відповідно до Розділу 7 додатку Правил страхування. Матеріалами справи встановлено, що позивачем було додано всі документи у відповідності до вимог Розділу 7 додатку Правил Страхування, що додаються до Договору страхування. Разом з цим, відповідачем, в порушення умов полісу та вимог чинного законодавства України, зобов`язання щодо сплати позивачу страхової виплати в розмірі 3921,86 євро, що в еквіваленті до гривні становить 103 844,67 грн. (станом на 26.11.2019 р.) не виконане належним чином, що підтверджується медичною документацією з лікарні та товарним чеком від 30.03.2021 р. Таким чином, відповідач порушив свої зобов`язання, визначені договором застрахованої особи, ст. 988, ч. 1. ст. 990 Цивільного кодексу України, п. 3. ч. 1. ст. 20 Закону України "Про страхування", ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", чим порушив право позивача на вчасне та повне отримання страхової виплати. Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, враховуючи, що таке право позивача порушено у зв`язку з необгрунтованою відмовою відповідача у здійсненні такої виплати, позивач має право на отримання від відповідача страхової виплати в розмірі 103 844,67 грн. Щодо нарахування інфляційних втрат, пені та 3% річних за період прострочення виплати страхового відшкодування вартості медичних витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог Розділу 5 п.5.4.2. додатку Правил Страхування, що додаються до Договору страхування, - Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати Страхувальнику неустойки (штрафу, пені) в розмірі 0,01 % простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше ніж подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла в період, за який нарахована пеня. Оскільки страхова сума не сплачена, то нарахування інфляційних втрат, пені та 3% річних за період прострочення виплати страхового відшкодування слід розраховувати з 18.12.2019 р. по 14.12.2022 p., Станом на 14.12.2022 р. строк прострочення складає 1093 днів. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього згідно частини другої статті 625 ЦК України виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св 17) вказано, що: «при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 200/4309/14-ц (провадження № 61-23763св18) зазначено, що: «інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання». Згідно, Постанови Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) вказано, що: «правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зна вказані правовідносини поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Також в\~постанові Верховного\~суду України\~у складі\~Касаційного цивільного\~суду від\~27.01.2021\~№ 337/5617/19\~(61-8564св20)\~визначено,\~що при\~безпідставній відмові\~у виплаті\~страхового відшкодування,\~крім наслідків,\~передбачених договором,\~страховик,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~страхувальника зобов`язаний\~сплатити йому\~суму страхової\~виплати, пеню, а\~також три\~проценти річних\~від простроченої\~суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 18.12.2019 року по 14.12.2022 року складає 9 320,41 грн. Сума інфляційних збитків за період з 18.12.2019 року по 14.12.2022 року складає 46 958,46 грн. Сума пені за період з 18.12.2019 року по 14.12.2022 року складає 11 350,22 грн. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Представник відповідача зазначає, що ПрАТ "АСК "Скарбниця" зверталося в клініку із запитом від 14 січня 2020 року про надання інформації по даному страховому випадку, але не отримало жодної відповіді. Тоді відповідач з березня 2020 року звернувся із запитом до позивача із проханням надати оригінал деталізованих рахунків про надані послуги та надання квитанції про сплату даних медичних послуг, проте документи так і не були надані позивачем. Після цього, ПрАТ "АСК "Скарбниця" 9 березня 2020 року звернулося до клініки із повторним запитом про надання інформації та документального підтвердження цього випадку і отримало відповідь без надісланих деталізованих рахунків. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, відповідач не надав суду жодного доказу, на який посилається. Також відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Твердження відповідача про те, що через відсутність запитуваних документів страховик позбавлений можливості прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування, не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. Узагальнюючи наведене, суд робить висновки про те, що позивачем доведено підставність позовних вимог, що є обов`язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за\~ст. 12 ЦПК України, відтак позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про відшкодування шкоди звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~751,63 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved