Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

В липні 2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , 1940 року народження. Спадкова справа до майна померлої була заведена Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою за № 205/2005 та 22 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (№ 1-2615 та № 1-2619) на земельну частку (пай) в рівних частках кожній. На день смерті [PERSON] також залишилась спадщина, яка складається з 5/14 часток квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14 січня 1999 року, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 5/14 часток спадщини матері позивачів складаються з 1/7 її власної частки, 1/14 частки після смерті батька позивачів [PERSON] , який помер [INFO] та 1/7 частки після смерті бабусі позивачів [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] та [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані у вказаній квартирі на день смерті разом з матір`ю позивачів [PERSON] . Заяву про відмову від спадщини ні мати позивачів, ні бабуся позивачів до нотаріальної контори не подавали, а отже фактично спадщину прийняли. Тому позивачі вважають, що [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка та матері фактично прийняла, проте юридично не оформила. На даний час у вказаній квартирі зареєстрована та проживає [PERSON] . Позивачі є спадкоємцями за законом після смерті їх матері [PERSON] . 10 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу в рівних частках кожній свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/14 часток (1/7 частка [PERSON] , 1/7 частка [PERSON] , 1/14 [PERSON] ) квартири [ADDRESS] . Постановою від 10 жовтня 2020 року вих. №2535/02-31 державний нотаріус Києво Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії обґрунтована тим, що відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Київській області «Про приймання передавання документів нотаріального діловодства та матеріальних цінностей Першої Київської обласної державної нотаріальної контори та інші організаційні заходи щодо ліквідації контори» №198/6 від 30.03.2018 року, завідувач Першої Київської обласної нотаріальної контори Київської області Грисюк О.В. передала до Києво Святошинської районної державної нотаріальної контори тільки незакінчені спадкові справи (згідно з актами приймання-передавання спадкова справа №205/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори не передавалась). При цьому, спадкові справи, по яких були видані свідоцтва про право на спадщину, передавались на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву. Однак на запит Києво Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області про отримання спадкової справи №205/2005 Київський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що надати вказану справу не може, оскільки згідно з актом приймання-передавання на зберігання до архіву вона не передавалась. За відсутності спадкової справи 205/2005 нотаріус не може вчинити нотаріальні дії. На підставі викладеного, позивачі просять суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 5/28 часток квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 5/28 часток квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 серпня 2021 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 липня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 06 березня 2023 року через канцелярію суду від позивачів по справі надійшли заяви про відмову від позовних вимог в частині визнання права власності на квартиру в порядку спадкування 1/7 частки після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в зв`язку з тим, що позивачам стало відомо про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2023 року заяву позивачів [PERSON] та [PERSON] про відмову від позову у цивільній справі № 369/9417/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задоволено. Прийнято відмову позивачів від позову в частині визнання права власності на квартиру в порядку спадкування 1/7 частки після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Провадження у справі в цій частині закрито в зв`язку із відмовою позивачів від позову. В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, представник позивачів надав заяву про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 6 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14 січня 1999 року квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже, частка кожного власника у праві спільної сумісної власності становить1/7. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 1968 року Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Київської міської Ради депутатів трудящих, [PERSON] , 1939 року народження, та [PERSON] , 1940 року народження, одружилися 13 липня 1968 року, про що зроблено відповідний запис № 4427. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 15 вересня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народилася [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 09 червня 1973 року Виконавчим комітетом Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] народилася [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 1999 року Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 26 листопада 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 26. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». [INFO] в\~с.\~Новосілки Києво-Святошинського\~району Київської\~області помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 09 березня 2004 року Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області. До майна померлого [PERSON] державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 467/2020, зареєстровану в реєстрі за № 1-2081 та 10 жовтня 2020 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадщини, що становить 1/14 частку квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 10 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2082. Згідно вказаного Свідоцтва спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] є його дочка [PERSON] , [INFO] та його дружина [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожна. [PERSON] , 1940 року народження, померла [INFO] в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 10 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області. До майна померлої [PERSON] нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори 01 квітня 2005 року було заведено спадкову справу № 205/2005 (номер справи у Спадковому реєстрі: 57986232), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 3990132 від 05 квітня 2005 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли: її дочка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~земельну частку\~(пай)\~№ 1-2615,\~виданого [PERSON] \~та №\~1-2619,\~виданого [PERSON] . Згідно відповіді на запит від 29 жовтня 2019 року № 02-20/1697 Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 02 грудня 1972 року по день смерті [INFO] . Разом з ним були зареєстровані: -[PERSON] , [INFO] , з 02 грудня 1972 року по день смерті [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] , з 17 грудня 2002 року по день смерті [INFO] ; -[PERSON] , [INFO] , з 22 червня 1990 року по теперішній час; -[PERSON] , [INFO] , з 25 лютого 1992 року по 27 січня 2009 року; -[PERSON] , [INFO] , з 22 червня 1993 року по 27 січня 2009 року; -[PERSON] , [INFO] , з 05 лютого 2002 року по теперішній час; Отже, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] та помер [INFO] , постійно проживали разом до моменту смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від спадщини. Доказів того, що [PERSON] подавала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини матеріали справи не містять, а отже остання спадщину фактично прийняла. Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , увійшло 3/14 часток квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що складаються з 1/7 її власної частки та 1/14 частки після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] спадщину після смерті чоловіка - [PERSON] фактично прийняла, але юридично своїх прав не оформила. Постановою від 10 жовтня 2020 року вих. №2535/02-31 державний нотаріус Києво Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, мотивуючи її тим, що відсутні матеріали спадкової справи №205/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦПК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1258 ЦК України). Відповідно до статей 1216 та 1217\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, позивачі належать до першої черги спадкоємців за законом після смерті їх матері. Частинами першою, третьою та п`ятою\~статті 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що померла [PERSON] постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , а отже на підставі ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. У відповідності до частин першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судовим розглядом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , проте не можуть оформити своє право власності в порядку спадкування на частки квартири, оскільки відсутні матеріали спадкової справи №205/2005 до майна померлої [INFO] [PERSON] . За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 16 ЦК України\~визначено, що способом захисту цивільних справ та інтересів може бути визнання права. За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як роз`яснено в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Ураховуючи вище зазначене, а також те, що до спадкового майна померлого спадкодавця [PERSON] входить 3/14 частки у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , спадкоємці померлої [PERSON] , а саме доньки померлої [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до\~ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги, та прийняли спадщину у встановленому законом порядку, мають право на спадкування вказаного майна у рівних частках. А відтак позивачі мають право на спадкування вказаного майна у розмірі 3/28 частки (3\\14 частки квартири [ADDRESS] (спадкоємців)=3/28 часток квартири). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, шляхом визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права власності по 3/28 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за кожним, в порядку спадкування за законом, оскільки останні є спадкоємцями першої черги за законом, що належним чином прийняли спадщину, та мають право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1225 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved