Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). За життя його мати [PERSON] знаходилась на обліку у лікаря психіатра Червонослобідської лікарні с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області. Крім цього, його мати [PERSON] знаходилась на обліку та лікуванні у Черкаській обласній психіатричній лікарні, що знаходиться у Черкаській області м. Сміла, вул. Павлова, 46. На праві власності [PERSON] мала домоволодіння по [ADDRESS] , до якого входить будинок з надвірними спорудами. Після його повернення із заробітків з Ізраїлю він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] , але нотаріус повідомив йому, що є заповіт, яким мати заповіла все своє майно його сестрі [PERSON] , про який він взагалі нічого не знав і мати йому ніколи про це не говорила, і який був складений 14.06.2019 року в сільській раді с. Червона Слобода. Позивач вказує, що у будинку за адресою [ADDRESS] зареєстрований та проживає він, його дружина і діти та інші родичі, які вказані у довідці від 07.12.2020 року за № 3665/02-23, яка видана Червонослобідською сільською радою. Отже, таким чином позивач дізнався, що в сільській раді с. Червона Слобода є заповіт від імені - [PERSON] , згідно з яким вона заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Позивач вважає, що заповіт складений з порушенням закону, так як [PERSON] мала вади зі здоров`ям та перебувала на обліку у лікаря-психіатра і знаходилась на лікуванні в психіатричній лікарні м. Сміла, вул. Павлова, 46, а заповіт складався за відсутності свідків, підписаний лише секретарем сільської ради с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Факт того, що [PERSON] мала вади зі здоров`ям та перебувала на обліку у лікаря-психіатра і знаходись на лікуванні в психіатричній лікарні м. Сміла вул. Павлова 46 можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд заповіт його матері [PERSON] , складений 14.06.2019 року на ім`я [PERSON] , у сільській раді с. Червона Слобода, визнати недійсним. Судові витрати стягнути з відповідача. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що у позові не зазначається у чому саме полягали вади здоров`я померлої, час їх виникнення, у чому вони виражались, чи стосувались виключно психічного здоров`я померлої чи ні, які конкретні дії у поведінці померлої свідчать про ці вади зі здоров`ям, в який проміжок часу вони відбувались, які конкретні факти з життя померлої свідчать про наявність у померлої психічних розладів, коли вони відбулись, хто саме їх бачив та може це підтвердити, та чи бачив це сам позивач, а також чи могли бути ці вади причиною того, що померла не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними саме в момент підписання заповіту. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували його доводи про те, що заповіт складався за відсутності свідків. У відзиві представник відповідача зазначає, що [PERSON] постійно спілкувалась та опікувалась станом здоров`я померлої матері, допомагала їй за потреби, що відбувалось протягом усього часу та особисто може підтвердити, що [PERSON] самостійно підписала оскаржуваний заповіт на її користь, усвідомлюючи значення своїх дій, оскільки бажала, щоб все належне їй майно перейшло на користь саме [PERSON] , вважаючи, що саме [PERSON] догляне її до старості років та поховає після смерті, про що була також домовленість та згода усіх членів родини, у тому числі і позивача. Померла не мала будь-яких вад здоров`я, які б в момент підписання заповіту впливали на здатність її матері усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а отже [PERSON] правомірно та обґрунтовано вважає, що волевиявлення її померлої матері на укладення заповіту, як і будь-яких інших документів могло відбутись лише за наявності вільного волевиявлення померлої, без жодного примусу з її боку і відповідає внутрішній волі її матері, що можуть підтвердити секретар сільської ради, інші працівники сільської ради та свідки, які бачили, спілкувались та знали померлу. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зауважив, що наявність психічного захворювання у спадкодавиці підтверджується як медичною документацією, витребуваною судом, так і показами свідків, наданими у судовому засіданні, та висновком психіатричної експертизи, а тому наявні усі підстави для задоволення позовних вимог та визнання заповіту недійсним. Представники відповідача [PERSON] - адвокат Филь О.М. та адвокат Руднічук Д.В. просили відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вважали, що у справі відсутні докази, які б підтверджували ту обставину, що спадкодавиця, складаючи даний заповіт мала психічні розлади, які свідчили б про нездатність керувати своїми діями та розуміти їх зміст. Висновок експерта Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України № 521 від 30.06.2022 року вважали неналежним доказом, оскільки експертами не у повній мірі досліджено усі обставини справи, не надано аналізу причин встановлення відповідного діагнозу спадкодавиці та не оцінено покази свідків щодо її свідомої поведінки, а тому з цих підстав просили відмовити у пред`явленому позові. Представник Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про слухання справи за відсутності представника Червонослобідської сільської ради. У вирішенні спору покладається на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Старовойтов О.С. у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява про слухання справи за його відсутності. У судовому засіданні за клопотанням сторони позивача допитано свідка [PERSON] , який суду пояснив, що [PERSON] проживала від нього недалеко. Приходила до нього 2-3 рази, купувала в нього моркву і капусту. Перед тим, як її забрали до психіатричної лікарні, вона почала поводити себе дивно, ходила попід хатами, стукала у вікна, говорила нісенітниці. До нього також приходила з якимись речами і казала: На забери, казала, що її хотіли вбити до лікування. Не могла пояснити де знаходиться її син. Після лікування її не бачив, лише знає, що вона була у сестри позивача. У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що на час посвідчення заповіту працювала секретарем у сільській раді. Прийшла [PERSON] та повідомила, що хоче скласти заповіт на свою доньку, бо вона її доглядає. Повідомила, що хоче заповісти все майно. З заповітом вона ознайомилась, одягала окуляри, підписала, текст читала. Сумнівів у її психічному здоров`ї не виникло. У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що [PERSON] була сусідкою, вона з нею спілкувалась. Поводила себе завжди однаково. Перед госпіталізацією приходила з якимись речами, просила у неї залишити, вона відмовилась. Потім одного разу просила у неї переночувати, чому не казала, вона відмовила. У 2019 році вона була на городі та бачила [PERSON] , яка казала, що заповість усе майно на доньку [PERSON] . Після лікування бачила її біля будинку, вона сиділа на лавці, був її син [PERSON] . [PERSON] її впізнала, поговорила з сином і з нею. У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що знайома з [PERSON] та має з нею дружні стосунки. [PERSON] знала, бачила як вона ходила по селу. Дивної поведінки не бачила, у червні 2019 року бачила її біля сільської ради. З нею не розмовляла, але постійно віталася як бачила. У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка [PERSON] , який суду пояснив, що у [PERSON] з 2013 року по 2018 рік жив з дружиною. Потім вони перестали проживати і влітку 2019 року приїхав до неї забрати свій холодильник. [PERSON] казала, щоб вони привезли правнучку, бо вона скучила за нею. Казала, що зробить заповіт на [PERSON] , бо [PERSON] її не доглядає. Як проживали разом, то нічого дивного в її поведінці не бачив, і коли приїхав, то теж поводила себе звичайно. У судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача допитано свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що знайома з [PERSON] , вона їй зателефонувала та попросила приїхати до нотаріуса посвідчити заповіт. Хто що казав, не пам`ятає. Щодо пояснень свідків стосовно поведінки спадкодавиці, суд зауважує, що дані покази є суб`єктивною думкою указаних осіб, щодо стану та поведінки останньої та не можуть свідчити як про відсутність так і наявність у неї психічних розладів, а мають значення для аналізу за наявності медичної документації, особою яка має відповідні спеціальні знання, зокрема для експертів, що проводили відповідну експертизу. У судовому засіданні за клопотанням представника відповідача було допитано експерта Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України [PERSON] , який пояснив, що дійти до наведеного в експертизі висновку можливо за наявності відповідної медичної документації щодо стану психічного здоров`я під експертної особи і другорядне значення мають покази свідків, які аналізуються у сукупності з встановленими діагнозами. Діагноз не може бути підтверджений чи спростований показами свідків. За наявності у особи деменції вона не може вчиняти юридично значимі дії незалежно від того, яка стадія захворювання у особи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до свідоцтва про народження від 05.10.1974 року серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Мати [PERSON] , батько [PERSON] . [PERSON] [INFO] померла [INFO] у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2020 року, виданим повторно. У довідці Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 07.12.2020 року № 3665/02-23 зазначено, що за померлою [INFO] [PERSON] рахується житловий будинок по [ADDRESS] . Як на день смерті, так і по даний час крім неї у будинку зареєстровані та проживають: дочка [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , невістка [PERSON] [INFO] , онук [PERSON] [INFO] , онука [PERSON] [INFO] , онука [PERSON] [INFO] , онук [PERSON] [INFO] , чоловік онуки [PERSON] [INFO] , правнука [PERSON] [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 32/2020, заведеної приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки зі Спадкового реєстру № 63809219 від 04.03.2021 року щодо наявності заповітів від імені заповідача [PERSON] , у спадковому реєстрі наявні такі заповіти: № 57208042, посвідчений 13.02.2015 року Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області, який скасований заповітом № 57894490 від 04.09.2015 року. Заповіт № 57894490, посвідчений 06.08.2015 року Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області скасований заповітом № 61067456 від 10.08.2017 року. Заповіт № № 61067456 скасований заповітом № 64281330 від 05.06.2019 року. Заповіт № 64380755 від 14.06.2019 року, посвідчений 14.06.2019 року Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області є чинним. Відповідно до заповіту від 14.06.2019 року, який посвідчено секретарем Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області Дядюрою І.М. та зареєстровано у реєстрі за № 187, [PERSON] , [INFO] заповіла усе своє майно на випадок своєї смерті [PERSON] [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. від 15.12.2020 року вих. № 323/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що 10.12.2020 року він сина померлої [PERSON] надійшла заява про визнання недійсним заповіту, який надано для оформлення спадщини. На виконання ухвали суду від 10.03.2021 року про витребування доказів КНП Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР надано копію медичної карти стаціонарного хворого № 126 за 2020 рік пацієнтки [PERSON] 1943 р.н., з якої вбачається, що [PERSON] була госпіталізована до закладу 14.01.2020 року з діагнозом змішана судинна деменція, галюцинаторно-параноїдний синдром, дата виписки -14.03.2020 року. Відповідно до направлення на госпіталізацію у Черкаську обласну психіатричну лікарню від 14.01.2020 року, яке видане КНП Черкаською центральною районною лікарнею Черкаської районної ради у графі психічний статус значиться: Знаходиться на обліку у психіатра, лікувалась у ЧОПЛ з 23.07.2019 року по 29.08.2019 року. Згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 126, [PERSON] виписана додому у супроводі доньки 14.03.2020 року з покращенням, працездатність втрачена стійко повністю, хвора є пенсіонером за віком. На виконання ухвали суду від 10.03.2021 року про витребування доказів КНП Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР надано копію медичної карти стаціонарного хворого № 250 за 2019 рік пацієнтки [PERSON] 1943 р.н., з якої вбачається, що [PERSON] була госпіталізована до закладу 23.07.2019 року з діагнозом змішана коркова та підкоркова судинна деменція, середня ступінь вираженості, тривожно-маячний синдром, дата виписки -29.08.2019 року. Згідно епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2415, [PERSON] виписана додому у супроводі доньки 29.08.2019 року з покращенням, працездатність втрачена стійко повністю, хвора є пенсіонером за віком. Згідно з відповіддю КНП Черкаської центральної районної лікарні від 08.04.2021 року № 07/493 на ухвалу суду від 10.03.2021 року про витребування доказів, повідомлено, що [PERSON] [INFO] на обліку у лікаря-психіатра КНП Черкаська ЦРЛ не перебувала. Стороною відповідача до суду було надано пояснення доньки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. від 27.09.2021 року та зареєстровано у реєстрі за № 2305 та № 2303, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] вказують на адекватну поведінку [PERSON] та відсутність у неї ознак психічного захворювання. Відповідно до заповіту від 05.06.2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С. та зареєстровано у реєстрі за № 2027,2028 [PERSON] , [INFO] заповіла належний їй будинок по [ADDRESS] на випадок своєї смерті у рівних частках - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , а належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 7124989000:03:003:0910 площею 3,1114 га, що знаходиться на території Червонослобідської сільської ради - [PERSON] [INFO] . У висновку судово-психіатричного експерта № 521 від 30.06.2022 року Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України, саме у п. 22 під назвою Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, як встановлені і виявлені при дослідженні об`єктів експертизи зазначено, що аналізуючи матеріали цивільної справи, медичну документацію, покази сторін свідків, встановлено, що [PERSON] впродовж життя страждала різними соматичними захворюваннями (в тому числі на гіпертонічну хворобу), двічі перебувала на лікуванні КЗ Черкаська обласна психіатрична лікарня. Кожного разу при поступленнях [PERSON] до вказаного психіатричного стаціонару у останньої простежувались грубі когнітивні та поведінкові розлади, а в описах психічного стану відмічаються порушення по типу деліріозних із затьмаренням свідомості, дезорієнтацією у навколишньому, галюцинаторно маячною симптоматикою, мінливістю настрою, неадекватними емоційними проявами та порушеним критичним осмисленням свого стану і ситуації в цілому. За час перебування на лікуванні [PERSON] проводились додаткові інструментальні обстеження (МРТ головного мозку від 27.07.2019 р.) та тести (годинниковий тест, ММSЕ), що в поєднанні з клінічною картиною дало змогу лікарям верифікувати у підекспертної деменцію. Варто вказати, що виявлені значні атрофічні зміни головного мозку свідчить про тривалість перебігу патологічного процесу. Також за час другого епізоду лікування в психіатричній лікарні [PERSON] оглядалась лікарем-неврологом (19.02.2020 р.), який діагностував хронічну прогресуючу ішемію головного мозку в останньої. З висвітленого анамнезу захворювання у медичній документації вбачається, що розлади психічної діяльності у [PERSON] маніфестували у 2014-му році. Покази допитаних свідків також підтверджують наявність в [PERSON] тяжкого психічного захворювання, адже її поведінка часом була невідповідна та дивакувата. Сукупний аналіз наданих об`єктів експертизи (матеріали цивільного провадження, допит свідків, медична документація) вказує на те, що розлади психічної діяльності [PERSON] вперше проявились у 2014-му році, а вже у 2019-му році психічний стан [PERSON] характеризувався розгорнутою клінічною картиною тяжкого психічного розладу у вигляді набутого недоумства у формі деменції. Підсумовуючи вищенаведене, беручи до уваги покази свідків про специфічну поведінку підекспертної, враховуючи надану медичну документацію та результати додаткових інструментальних обстежень комісія вважає, що [PERSON] на час укладення правочину страждала на набуте недоумство у формі деменції змішаного (судинного та атрофічного ґенезу) типу, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У п. 23 під назвою відповіді на запитання, зазначено: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент укладання заповіту 14.06.2019 року у сільській раді с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області страждала хронічним стійким психічним розладом - деменцією змішаного (судинного, атрофічного) типу. Внаслідок хронічного психічного розладу деменції змішаного (судинного, атрофічного) типу та викликаних нею змін індивідуально-психологічних властивостей особистості на час складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними. Відповідно до статті 1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, зазначивши у ч. 2 ст. 1223 ЦК України, що спадкування за законом має місце лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також неохоплення заповітом всієї спадщини. Згідно ст.\~1234\~ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Статтею 1247\~ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно з п. 1.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого 11.11.2011 року № 3306/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року - перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначен \~статтею 37 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст.\~37\~Закону України\~«Про нотаріат» - у населених пунктах, де немає державних нотарiусiв, посадовi особи виконавчих комiтетiв сiльських, селищних, мiських Рад народних депутатів вчиняють в тому числі таку нотарiальну дiю, як посвiдчення заповiту. Згідно з вимогами розділу 3 п. 1 п.п. 1.1., 1.4., 1.6. вищезазначеного Порядку - посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247,1251\~ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Посадова особа органу місцевого самоврядування при посвідченні заповіту зобов`язана роз`яснити заповідачу зміст статей 1241, 1307\~ЦК України про що зазначається в тексті заповіту. Статтею 1248\~ЦК України встановлено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Відповідно до положень ч.1,2 ст.1257\~ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно п. 4 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~9\~від 06.11.2009\~року «Про\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» судам, відповідно до статті 215\~ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом(частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225\~ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Згідно з частиною другою статті 1267\~ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Заінтересованими особи, повноважними пред`являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України, можуть розглядатися виключно особи, суб`єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК\~України (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів), порушені у зв`язку із вчиненням (складанням) недійсного (за їх твердженням) заповіту. Відповідно до вимог статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із статтею 215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно з якою загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Стаття 1257\~ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Отже, заповіт, як односторонній правочин, підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Відповідно до змісту наведених норм дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону, є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним заповіту від 14.06.2019 року, який складений [PERSON] посилався на те, що його мати у момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, оскільки хворіла на психічне захворювання. Вказані обставини у подальшому були підтверджені висновком судово-психіатричної експертизи № 521 від 30.06.2022 року Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на момент укладання заповіту 14.06.2019 року у сільській раді с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області страждала хронічним стійким психічним розладом - деменцією змішаного (судинного, атрофічного) типу. Внаслідок хронічного психічного розладу деменції змішаного (судинного, атрофічного) типу та викликаних нею змін індивідуально-психологічних властивостей особистості на час складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними. Суд критично оцінює доводи представників відповідача [PERSON] щодо неналежного висновку судово-психіатричної експертизи від 30.06.2022 року, у зв`язку із тим, що вказаний висновок, на думку суду, повністю відповідає обставинам справи та експертами надано відповідну оцінку наявних у спадкодавиці психічних розладів та показам свідків у справі. Доводи сторони відповідача зводяться виключно до незгоди з указаним висновком експерта з надуманих мотивів. Доводи представників відповідача [PERSON] також спростовуються показами експерта [PERSON] , який є доповідачем у експертній комісії та у судовому засіданні пояснив, що юридично значимі дії за наявності деменції змішаного (судинного, атрофічного) типу та викликаних нею змін особа не може вчиняти, незалежно від стадії захворювання. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За таких обставин, суд вважає висновок судово-психіатричної експертизи від 30.06.2022 року належним та допустимим доказом у справі, кваліфікація експертів у суду не викликає сумнівів, у суду відсутні підстави для відхилення висновку експерта. Таким чином, аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та заповіт складений [PERSON] є недійсним, оскільки спадкодавиця у момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 840,80,00 грн.

Outcome: approved