Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» адвокат А. Данилов звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] завдані збитки в порядку регресу в розмірі 30 146,48 грн. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. покласти на відповідачів. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 30 146,48 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 07.12.2019 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-8682392, згідно якого ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daf CF75», д.н. [NUMBER] . 18.03.2019 року в с. Білогородка, по вул. Володимирська, буд.64, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Daf CF75», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «CHEVROLET TACUMA» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Daf CF75», д.н. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/3901/19. Судом у справі №369/3901/19 також встановлено, що водій [PERSON] , після скоєння ДТП залишив місце пригоди. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «CHEVROLET TACUMA» д/н [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Згідно Звіту\~№2379/04/19\~про оцінку\~колісного транспортного\~засобу,\~наданого СОД\~ [PERSON] ,\~вартість матеріального\~збитку склала\~32\~146,48\~грн. Полісом АМ-8682392 передбачена франшиза у розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування»: «Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування». У зв`язку із викладеним і відповідно до умов договору страхування, Страхового акту № 109.00469819-2, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатили страхове відшкодування у розмірі 30 146 грн. 48 коп. (тридцять тисяч сто сорок шість грн. 48 коп.), із врахуванням розміру франшизи із розрахунку: 32 146,48 - 2000,00. Відповідно до п. «в» ч. 38.1.1 ст.\~38-1\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземного транспортного\~засобу» Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до п.6, ч.3, ст. 175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу Відповідача було направлено претензію (вих. № 270519-44334/к від 27.05.2019 р.), (що підтверджується Списком відправлень №9 згрупованих поштових відправлень (листів рекомендованих), п.2, штрих кодовий ідентифікатор №0305610371367) з вимогою сплатити кошти за виплачене страховане відшкодування. Проте, станом на дату подачі позовної заяви, Відповідач не задовольнив вимоги претензії та жодних виплат на користь Позивача не здійснив. Ухвалою суду від 04.02.2022 р. відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на адресу місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст.\~272\~ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду від 04.02.2022 року направлялась відповідачу на адресу місця реєстрації, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява в якій він вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.12.2019 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-8682392, згідно якого ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daf CF75», д.н. [NUMBER] . 18.03.2019 року в с. Білогородка, по вул. Володимирська, буд.64, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Daf CF75», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «CHEVROLET TACUMA» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Daf CF75», д.н. [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/3901/19. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «CHEVROLET TACUMA» д/н [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток. Згідно Звіту №2379/04/19 про оцінку колісного транспортного засобу, наданого СОД [PERSON] , вартість матеріального збитку склала 32 146,48 грн. Полісом АМ-8682392 передбачена франшиза у розмірі 2 000,00 грн. Відповідно до п. 2 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» «страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування»: «Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування». У зв`язку із викладеним і відповідно до умов договору страхування, Страхового акту № 109.00469819-2, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатили страхове відшкодування у розмірі 30 146 грн. 48 коп. (тридцять тисяч сто сорок шість грн. 48 коп.), із врахуванням розміру франшизи із розрахунку: 32 146,48 - 2000,00. Відповідно до п. «в» ч. 38.1.1 ст.\~38-1\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземного транспортного\~засобу» Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Факт залишення Відповідачем місця ДТП встановлений Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2019 року у справі №369/3901/19. Відповідно до п.6, ч. З, ст. 175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу Відповідача було направлено претензію, вих. № 270519-44334/к від 27.05.2019 р., (що підтверджується Списком відправлень №9 згрупованих поштових відправлень (листів рекомендованих), п.2, штрих кодовий ідентифікатор №0305610371367) з вимогою сплатити кошти за виплачене страховане відшкодування. Проте, станом на дату подачі позовної заяви, Відповідач не задовольнив вимоги претензії та жодних виплат на користь Позивача не здійснив. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 24.04.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №9999365 від 24.04.2019 року. Відповідно до ст.\~979\~ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Закон України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна, у результаті ДТП майну третьої особи. Як вказує п. 22.1 ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, відповідно до положень ст.\~993\~Цивільного кодексу\~України та ст.\~27\~Закону України\~"Про\~страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та іншим. Згідно ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.\~1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. 3 огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідно до п. «в» ч. 38.1.1 ст.\~38-1\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземного транспортного\~засобу» Страховик після виплати страхового відшкодування мас право регресного позову до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди. Таким чином, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 30 146,48 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, ПАТ СК «Арсенал Страхування» отримало право регресної вимоги до відповідачів, в частині стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ПАТ СК «Арсенал Страхування» обґрунтований та підлягає задоволенню, в частині стягнення з відповідача [PERSON] завданих збитків в порядку регресу в розмірі 30 146,48 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до договору про надання правової допомоги №280921 від 28.09.2021 року, позивачем за надану йому правову допомогу адвокатом Даниловим Анатолієм Григоровичем. сплачено 5 000,00 грн., що підтверджується: додатком №1 до Договору № 280921 - Акт виконаних робіт №109.00469819, Рахунком №109.00469819 від 18.01.2022 року, платіжним дорученням №3597049 від 20.01.2022 року. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати сплачені на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. на користь позивача. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст.\~141\~ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved