Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

13.02.2023 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті обов`язкових внесків на утримання та експлуатацію будинку та прибудинкової території з 01.05.2017 р. по 01.01.2023 р. в розмірі 38147,68 грн., інфляційне нарахування у розмірі 10520,24 грн., 3% річних - 2415,92 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСББ «Олевський» забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надання послуг. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та відповідальним за особовим рахунком № [NUMBER] . Статутом ОСББ «Олевський та рішенням загальних зборів від 27.10.2016 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 3,95 грн. за кв.м., а також прийнято рішення про покладення на співвласників додаткових витрат на усунення недоліків у будинку, не передбачений кошторисом для реалізації блоку "Благоустрій". Рішенням загальних зборів від 31.07.2017 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 6,22 грн. за м.кв. а також прийнято рішення про реструктиризацію боргу з ПАТ "Київтеплоенерго". Рішенням загальних зборів від 30.01.2019 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 7,22 грн. за кв.м., а також прийнято рішення про придбання пожежного пасажирського ліфта ТМ "Євроформат" з фіксованим цільовим внеском на депозитний рахунок, що буде відкритий для накопичення коштів у розмірі 9312,00 грн. з квартири. Рішенням загальних зборів від 21.12.2020 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 8,35 грн. за кв.м., а також прийнято рішення про встановлення розміру щомісячного платежу для забезпечення діяльності по отриманню контрольно-пропускного режиму в будинку у сумі 77,00 грн. з однієї квартири. Рішенням загальних зборів від 24.11.2021 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 8,57 грн. за м.кв. а також прийнято рішення про внесення одноразового цільового внесук в розмірі 23,43 грн. приміщення для комплексної заміни в будинку аварійних труб гарячого та холодного водопостачання та рішення внесення одноразового цільового внеску в розмірі 1,88 грн. для проведення енергоаудиту та отримання сертифікації енергоефективності. Однак, відповідач неналежно виконує свої обов`язки та зобов`язання перед позивачем зі сплати внесків на утримання та експлуатацію будинку та прибудинкової території, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 14.02.2023 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.92-93). Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї, які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 96). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість ухвалення по справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України та часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що ОСББ «Олевський», забезпечує утримання і експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надання послуг (а.с. 12-38) Відповідач єв власником квартири [ADDRESS] та відповідальним за їх особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 41-45, 46-48). Статутом ОСББ «Олевський та рішенням загальних зборів від 27.10.2016 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 3,95 грн. за кв. м., а також прийнято рішення про покладення на співвласників додаткових витрат на усунення недоліків у будинку, не передбачений кошторисом для реалізації блоку "Благоустрій". Рішенням загальних зборів від 31.07.2017 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 6,22 грн. за кв.м., а також прийнято рішення про реструктиризацію боргу з ПАТ "Київтеплоенерго". Рішенням загальних зборів від 30.01.2019 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 7,22 грн. за кв.м., а також прийнято рішення про придбання пожежного пасажирського ліфта ТМ "Євроформат" з фіксованим цільовим внеском на депозитний рахунок, що буде відкритий для накопичення коштів у розмірі 9312,00 грн. з квартири. Рішенням загальних зборів від 21.12.2020 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 8,35 грн. за кв.м., а також прийнято рішення про встановлення розміру щомісячного платежу для забезпечення діяльності по отриманню контрольно-пропускного режиму в будинку у сумі 77,00 грн. з однієї квартири. Рішенням загальних зборів від 24.11.2021 р. передбачено та затверджено розмір внеску на управління (утримання будинків та прибудинкової території ОСББ «Олевський», а саме: 8,57 грн. за м.кв. а також прийнято рішення про внесення одноразового цільового внеску в розмірі 23,43 грн. приміщення для комплексної заміни в будинку аварійних труб гарячого та холодного водопостачання та рішення внесення одноразового цільового внесук в розмірі 1,88 грн. для проведення енергоаудиту та отримання сертифікації енергоефективності (а.с. 49-75). Відповідач у відповідності зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного фондів. Забезпечення утримання та експлуатації будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання будинку і прибудинкової території, водопостачання водовідведення, опалення, вивезення побутових відходів об`єднання задовольняє самостійно шляхом самозабезпечення відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону про ОСББ. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання можуть вини кати безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України є, зокрема, закони України. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною третьою статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яка кореспондується із абзацом сьомим пункту 3.3 Розділу ІІІ Статуту визначено, що до виключної компетенції загальних зборів належать затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього, питання про використання спільного майна, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Отже, у відповідача, як співвласника багатоквартирного будинку [ADDRESS] є обов`язок щомісяця оплачувати затверджені органами управління ОСББ «Олевський» внески на утримання будинку та прибудинкової території. Згідно наданого розрахунку заборгованості позивачем відповідачу нарахована заборгованість по сплаті обов`язкових внесків на утримання та експлуатацію будинку та прибудинкової території з 01.05.2017 р. по 01.01.2023 р. в розмірі 38 147,68 коп, інфляційне нарахування у розмірі 10 520,24 грн., 3% річних - 2415,92 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог. Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності", тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява вчастині стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових внесків на утримання та експлуатацію будинку та прибудинкової території з 01.05.2017 р. по 01.01.2023 р. в розмірі 38 147,68 грн., підлягає задоволенню. Що стосується вимог про інфляційне нарахування у розмірі 10520,24 грн., 3% річних - 2415,92 грн., слід зазначити наступне. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк, а у разі порушення забов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). Разом з тим, слід зауважити, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Починаючи з 24.02.2022 та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено військовий стан. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Отже, з урахуванням наведених положень закону, вбачається, що з 17.03.2020 заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. Їх нарахування на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства. Суд, перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що ОСББ "Олевський" наведені вище обмеження щодо нарахування цих сум не врахувало в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог:1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦПк України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не може застосував строк позовної давності один рік до пені без заяви відповідача про застосування наслідків спливу такого строку. Тому, за розрахунком суду обґрунтованими до стягнення є суми 3% річних у розмірі 929,50 грн. (2415,92 нараховані позивачем відсотки - 1486,42 грн. (період, за який заборонено стягнення 3 % річних, та нараховані позивачем (17.03.2020-01.01.2022) та інфляційні втрати в сумі 2113,32 грн. (10520,24 нараховані позивачем інфляційні втрати- 8406,92 грн. (період, за який заборонено стягнення інфляційних втрат, та нараховані позивачем (17.03.2020-01.01.2022) нарахованих за період з 01.05.2017 по 17.03.2020 р, що має наслідком про часткове задоволення цих вимог. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає часткову задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2684,00 грн., оскільки дана сума судового збору є мінімальною при зверненні до суду юридичної особи з позовом майнового характеру. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1 - 4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За резул р. до суду надійшла отримана інформаціяьтатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених позивачем, надано Договір про надання правової допомоги № Р/12012023/К-1, який підписано в електронному вигляді; Актом приймання - передачі наданих послуг № 40; платіжним дорученням № 760 від 23.01.20232 про перерахування грошових коштів на суму 5040,00 грн. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи, що справа не є значної складності, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, враховуючи виконані в акті роботи, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 3000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. За таких фактичних обставин та за змістом вищенаведених норм процесуального закону на відповідача належить покласти відшкодування витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial