Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

25 січня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що 10 жовтня 2004 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття любові та взаєморозуміння, разом сторони не проживають та не ведуть спільного господарства з січня 2022 року, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2023 року цивільну справу № 753/1306/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 27 січня 2023 року. 02 лютого 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 06 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 21 лютого 2023 року від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. 01 березня 2023 року відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до розгляду в судове засідання на 13 квітня 2023 року на 15:00 год. 11 квітня 2023 року до суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі та надання сторонам строку на примирення - шість місяців. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. У судове засідання 13 квітня 2023 року з`явилися представник позивача та відповідач. Представник позивача заперечувала щодо надання сторонам строку на примирення, оскільки зі слів її довірительки, сенсу в цьому немає, позивачка не має наміру повертатись в України, вона працевлаштована за кордоном, діти навчаються. Відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу, просив надати термін на примирення, зазначив, що дружина з дітьми з початку війни перебуває за кордоном, припускає, що саме довга розлука, постійний стрес та психоемоційне перевантаження дружини вплинуло на прийняття нею рішення щодо розірвання шлюбу. Вважає, що при поверненні дружини до України, або коли він зможе виїхати до неї, вони поспілкуються та дружина передумає розлучастись. Наполягав на наданні строку для примирення. Суд, заслухавши думку учасників справи щодо надання строку для примирення, ухвалив у задоволенні клопотання відмовити, з огляду на позицію позивача, викладену у її письмовій заяві від 21 лютого 2023 року, висловлену категоричну позицію її представника щодо надання часу для примирення, а також з урахуванням наданих відповідачем пояснень, зокрема щодо його спілкування з дружиною протягом всього часу, в тому числі після звернення з позовом до суду, та відсутність у позивачки, зі слів відповідача, пояснення щодо причин розірвання шлюбу. Крім того, суд враховує, що з моменту коли відповідач дізнався про подання заяви про розірвання шлюбу (27 лютого 2023 року) по день судового засідання, минуло більше місяця, проте налагодити відносини відповідачу із позивачем не вдалось, позивачка не подавала до суду заяв про залишення позову без розгляду, а зі слів представника позивача наполягає на розірванні шлюбу. У судовому засіданні 13 квітня 2023 року представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовільнити. Відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу, висловив думку, що на дружину вплинуло емоційне навантаження через війну в країні та її переїзд за кордон із дітьми, вона там багато та важко працює, він допомогає їй грошима, проте їх не вистачає. Зазначив, що прагне примиритися з дружиною, телефонує їй, пропонував зустрітись на Новий рік, проте вона не приїхала. Він наразі через воєнний стан не може виїхати до неї, вважає, що відсутність можливості спілкуватись із дружиною особисто вплинуло також на прийняття нею такого рішення. Зауважив, що не погоджується з тим, що шлюбні відносини між ним та дружиною припинились у січні 2022 року, як вказано у позовній заяві, оскільки у лютому 2022 року вони їздили разом до друзів у Грузію, а на початку війни проживали у друзів в Житомирській області разом з дітьми та підтримували шлюбні відносини. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши обставини справи у сукупності, доходить до наступного висновку. Встановлено, що 10 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] . Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Цетром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб, актовий запис №1496, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має двох дітей - повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1671, серія [NUMBER] (а.с.10); та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1975, серія [NUMBER] (а.с.11). Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що сторони довгий час проживають окремо, позовну заяву було подано до суду в січні місяці і на день проведення судового засідання дії, які вживались відповідачем для примирення, не спонукали позивача відмовитися від рішення про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved