Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої ДТП у розмірі 105 281, 70 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати з розглядом справи - судовий збір та витрати на правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.10.2022 року о 21. 03 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 19 км., сталася ДТП за участі транспортного засобу «MERCEDES-BENS VITO», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2022 р. визнано винним [PERSON] . На дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника «MERCEDES-BENS VITO», д/н [NUMBER] була застрахована відповідно до полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207801133 у ПрАТ «СК «ВУСО». Відповідно до Звіту про визначення матеріального збитку № 19-10/В22 р., дата складання 08.11.2022р. вартість відновлювального ремонту КТЗ «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] становить 233 281, 70 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 157 202, 34 грн. 14.11.2022р. страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту визначеного на підставі звіту № 19-10/в22, тобто розміру оціненої шкоди з урахуванням зносу, в межах ліміту відповідальності за мінусом франшизи. Позивачу було виплачено в рахунок відшкодування шкоди 128 000,00 грн. Предметом позову є стягнення шкоди, а саме різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В силу вимог норм матеріального права, вбачається, що з заподіювача шкоди [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення 105 281,70 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди, що складає 233 281,70 грн. та розміром страхової виплати, що складає 128 000,00 грн. Також участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, тому просить стягнути моральну шкоду 10 000,00 грн. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представником відповідача надано відзив в якому вказав, що фактичний розмір (реальна вартість матеріального збитку),завданого позивачу у вказаній справі підтверджується звітом № 19-10/В 22 від 08.11.2022р. і складає 157 202,34гр. А вартість ремонту про яку вказує позивач у свої позовній заяві, не підтверджується належними доказами. У своєму позові позивач просить стягнути з відповідача не реальну вартість пошкодженого майна, встановленого експертом, а витрати на його ремонт, без підтвердження понесених витрат, а тому позов не підлягає задоволенню. Крім того, позивачем не обгрунтовано заподіяння йому моральної шкоди. Позивач вказує, що його участь у ДТП призвела до моральних страждань, а згідно з матеріальними справи, позивач учасником ДТП не був. Позов є необгрунтованим та безпідставним, а тому не може бути задоволеним. Представником позивача надано відповідь на відзив в якому вказано, що вартість відновлювального ремонту КТЗ «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] становить 233 281,70 грн., а не 157 202,34 грн., як вважає, представник відповідача. Безпідставним є заперечення і в частині того, що позивачем не надано доказів відновлення, в частині того, що не підтверджено вартість ремонту. Так належним доказом, який підтверджує розмір шкоди є звіт № 19-10/В22, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ «VOLKSWAGEN», становить 233 281,70 грн. Представник відповідача вказує, що доказування грунтується на припущеннях, є безпідставними, при цьому зі змісту відзиву вбачається, що представник відповідача визнає звіт № 19-10/В22, як належний та допустимий доказ та застосовуючи звіт № 19-10/В22 приходить до помилкових висновків, що фактичний розмір шкоди складає 157 202,34, оскільки вказана вартість відновлення вказана з урахуванням зносу. Позивачем відновлення не здійснено, а тому єдиним належним доказом є товарознавче дослідження, звіт № 19-10/22 згідно якого вартість відновлювального ремонту без врахування зносу КТЗ «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] становить 233 281,70 грн. Доводи викладені у відзиві не спростовують позовних вимог та є безпідставними та необгрунтованими. Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначи, що представник позивача голослівно заявляє, що ремонт не проведений, а тому слід стягувати з відповідача на користь позивача можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем. Звертає увагу, що автомобіль 2000 року випуску. Реальна вартість такого автомобіля залежно від технічного стану складає 200-250 тисяч гривень. Позивач ,притендуючи на 233 281,70 грн., фактично хоче отримати повторно вартість свого автомобіля, який вже відремонтований за значно менші кошти. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07.10.2022р. о 20 год.10 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENS VITO», д/н [NUMBER] , рухаючись по а/д М-06 Київ-Чоп, 19 км в напрямку м. Житомир, під час виконання розвороту не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, не переконався в безпеці свого маневру та здійснив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04.11.2022р. визнано [PERSON] /а.с.8-10/. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] є [PERSON] /а.с.11-12/. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MERCEDES-BENS VITO», д/н [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» /а.с. 13,14/. Відповідно звіту № 19-10/В22 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «VOLKSWAGEN», д/н [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом становить 233 281,70 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 157 202,34 грн./а.с.29-34/. Судом встановлено, що позивачу було виплачено ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування 14.11.2022р. у розмірі 128 000,00 грн./а.с.46/. Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Як встановлено, судом вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом становить 233 281,70 грн. Так, суд не приймає посилання представника відповідача, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки це суперечить висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15. Враховуючи викладене, саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином розмір відшкодування, завданого внаслідок ДТП, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить 233 281,70 грн. - 128 000,00 грн. = 105 281,70 грн. Щодо стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. На підставі частини 2 статті 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням глибини та характеру душевних страждань, які завдані пошкодженням майна позивача, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу повинен складати 1000 грн., та відповідно підлягає стягненню з [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 152, 82 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial