Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

В січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача набуті грошові кошти в розмірі 4 241 488,22 грн. Позов мотивований тим, що 16.09.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п. 1 Договору Позикодавець передав, а Позичальник прийняв грошову суму в розмірі 59 852 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят два долара США) 00 центів, еквівалент якого складав 1 316 624 (один мільйон триста шістнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні) 30 коп., за офіційним курсом НБУ станом на день підписання цього договору. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником з момент передачі йому суми позики. Згідно п. 2 Договору Позичальник зобов`язувався повернути Позикодавцю суму позики, зазначену п. 1 цього договору, готівкою в строк до 29 лютого 2016 року в порядку передбаченому п. 3 цього договору. Свої зобов`язання щодо сплати першого місячного платежу Відповідачем було виконано частково - строки оплати першого місячного платежу Відповідачем були порушені. Враховуючи вказане 06.11.2015 р. Позивач направив Відповідачеві лист - вимогу проханням повністю сплатити першу частину позики згідно графіку передбаченому Договору. Крім того, в вищевказаному листі Позивач повідомив Відповідача про те, що оскільки останній порушив термін сплати позики (щомісячного платежу) та повернув лише частину позики, він повинен сплатити Позивачу додатково пеню згідно з п. 5 Договору. Проте, Відповідач належним чином свого грошового зобов`язання по сплаті першого щомісячного платежу так і не виконав. Так, станом на 02.12.2015 р., 06.01.2016 р., 02.02.2016 р., 02.03.2016 р., 12.09.2016 р. Позивач повторно направляв Відповідачеві листи з вимогами своєчасно сплачувати щомісячні платежі. Не зважаючи на це, Відповідач продовжував порушувати взяті на себе обов`язки здійснюючи повернення позики не в передбачені графіком термінами та розмірах. Отже, в зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором він має сплати на користь Позивача пеню, розмір якої станом на 28.12.2016 р., становить 78 722 18 центів, що в еквіваленті за офіційним курсом станом на день звернення з даним позовом складає 2098001,20 грн. Крім того, як вбачається з п. 6 Договору у разі якщо станом на 29 лютого 2016 року сума позики не буде повернута Позикодавцю в повному обсязі, Позичальник додатково сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 20 % від суми неповернутої (простроченої) позики. Вказаний в цьому пункті договору штраф Позичальник сплачує на користь Позикодавця щоразу за кожен наступний прострочений ним календарний місяць. Отже, в зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за Договором, він має сплатити на користь Позивача штраф, розмір якого станом на 28.12.2016 р., складає 80 428 (вісімдесят чотириста двадцять вісім доларів США) 92 цента, що в еквіваленті за офіційним курсом станом на день звернення з даним позовом складає 2 143 487,02 грн. Ухвалою від 18.04.2017 р. (суддею Зарицькою Ю.Л.) відкрито провадження у справі. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 27.08.2018 р. матеріали вказаної справи передані на розгляд судді Ларіоновій Н.М. До початку судового засідання позивач подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 16.09.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до п. 1 Договору Позикодавець передав, а Позичальник прийняв грошову суму в розмірі 59 852 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят два долара США) 00 центів, еквівалент якого складав 1 316 624 (один мільйон триста шістнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні) 30 коп., за офіційним курсом НБУ станом на день підписання цього договору. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Згідно п. 2 Договору Позичальник зобов`язувався повернути Позикодавцю суму позики, зазначену п. 1 цього договору, готівкою в строк до 29.02.2016 року в порядку передбаченому п. 3 цього договору. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання щодо сплати першого місячного платежу відповідачем було виконано частково - строки оплати першого місячного платежу відповідачем були порушенні. 06.11.2015 р. позивачем було направлено відповідачу лист - вимогу з проханням повністю сплатити першу частину позики згідно графіку передбаченому п.3 Договору. Крім того, в вищевказаному листі Позивач повідомив Відповідача про те, що оскільки останній порушив термін сплати позики (щомісячного платежу) та повернув лише частину позики, він повинен сплатити Позивачу додатково пеню згідно з п. 5 Договору. Однак, Відповідач належним чином свого грошового зобов`язання по сплаті першого щомісячного платежу так і не виконав. Так, станом на 02.12.2015р., 06.01.2016р., 02.02.2016р., 02.03.2016р., 12.09.2016р. Позивач повторно направляв Відповідачеві листи з вимогами своєчасно сплачувати щомісячні платежі. Не зважаючи на це, Відповідач продовжував порушувати взяті на себе обов`язки, здійснюючи повернення позики не в передбачені графіком термінами та розмірах. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, позивач не просить стягнути суму боргу саме за позикою, а лише суму пені та штрафу, визначених умовами договору позики внаслідок порушення строків повернення коштів, за період з 28.12.2015 р. по 28.12.2016 р. Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п. 5 Договору у разі невиконання або виконання не в повному обсязі своїх зобов`язань щодо повернення позики (частини позики) в строки встановлені цим договором, Позичальник сплачує на користь Позикодавця пеню у розмірі 0,5 % від суми неповернутої простроченої) позики за кожен день прострочення. Крім того, як вбачається з п. 6 Договору у разі якщо станом на 29.02.2016 року сума позики не буде повернута Позикодавцю в повному обсязі, Позичальник додатково сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 20 % від суми неповернутої (простроченої) позики. Вказаний в цьому пункті договору штраф Позичальник сплачує на користь Позикодавця щоразу за кожен наступний прострочений ним календарний місяць. А відтак, позивач просив в зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики від 16.09.2015 р., стягнути з відповідача заборгованість станом на 28.12.2016 р. у розмірі 4 241 488,22 грн., яка складається з: пені у розмірі - 78 722 (сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять два долари США) 18 центів, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день звернення з даним позовом складає 2 098 001,20 грн., та штрафних санкцій у розмірі 80 428 (вісімдесят тисяч чотириста двадцять вісім доларів США) 92 цента, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день звернення з даним позовом складає 2 143 487,02 грн. Зазначена сума заборгованості за Договором позики, відповідачем на користь позивача у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді, не сплачена. Разом з тим, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). В даному випадку пеня і штраф, нараховані в один і той же період, на переконання суду, є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення штрафу відповідно до пункту 6 Договору позики в розмірі - 2 143 487,02 грн. не підлягає задоволенню, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню відповідно до пункту 5 Договору. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про часткову доведеність тих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог до відповідача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] . На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 6 890,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 530, 549, 610, 611, 626, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved