Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов позов ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 08.08.2019 між позичальником [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була укладена Заява-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/623642, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 33274,18 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.08.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 52,9%. Позивач вказує, що банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами кредитного договору. 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 014/380805/82/623642 від 08.08.2019, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] .. Зі змісту позовної заяви, за період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість у повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості відповідача з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 18.01.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 102061,24 грн, з яких: 1914,35 грн - нараховані 3% річних; 5931,78 грн - втрати від інфляції; 32850,93 грн - заборгованість за тілом кредиту; 49372,96 грн - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору; 4364, 17 грн заборгованість по пені. Враховуючи вищевказане, ТОВ «Вердикт капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 061,20 грн та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2684 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. У позовній заяві Банк просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Також просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачу [PERSON] була направлена судова кореспонденція: ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками до неї, які ним були отримані 15.03.2023, що підтверджується розпискою про отримання, яка міститься в матеріалах справи. Відзиву, заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, судом виконано вимоги положень\~ст. 128 ЦПК України\~щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце судового розгляду. Враховуючи вищевикладене та положення ст.\~178,\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.08.2019 між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» була укладена заява-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/623642, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 33274,18 грн, позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.08.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 52,9 %, що підтверджується його підписом у заяві-анкеті для отримання кредиту «Кредит готівкою». Відповідно до додатку № 1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/623642 від 08.08.2019, було сформовано графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів, де загальна сума погашення заборгованості за кредитом становить 80 683, 19 грн, де також зазначено, що графік погашення кредиту є орієнтовним примірником. Суми фактичних нарахувань, процентів будуть нараховуватися в залежності від дати фактичного погашення поточної заборгованості за кредитом. В додатку № 2 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/623642 від 08.08.2019 зазначено, що сума наданого кредиту становить 33 274, 18 грн, строк на який видано кредит 48 місяців, загальна вартість кредиту становить 80\~683, 19 грн, реальна процентна ставка 52,9 %. Також 08.08.2019 між відповідачем та АТ "Райффайзен банк Аваль" була підписана Заява -Анкета для отримання кредиту "Кредит готівкою" , якою сторони погодили суму кредиту 33274,18 грн, термін кредиту - 48 міс, страховку. З паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» від 08.08.2019 вбачається, що [PERSON] було встановлено ліміт кредиту 33 274,18 грн, строк кредитування 48 місяців, процентна ставка відсотків річних 52,9 %, загальні витрати за кредитом становлять 47 409,01 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 80 683, 19 грн, інформацію надано 08.08.2019, з чим [PERSON] був ознайомлений. Також надано додаток № 1 до паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» графік погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів де загальна сума погашення заборгованості за кредитом зазначена в сумі 80\~683, 19 грн. Вказані документи містять підпис відповідача. 20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Вердикт капітал» належні йому права вимоги за кредитними договорами. 17.03.2020 була укладена Додаткова угода до договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019, про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт капітал» за портфелем заборгованості від 17.03.2020 та відповідним реєстром боржників буде використовуватись відповідний банківський рахунок. Відповідно до портфеля заборгованості до договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019, під номером 960 зазначено [PERSON] , в якого загальна сума заборгованості становить 39 670,77 грн, що також зазначено у витязі з портфелю заборгованості від 17.03.2020 до договору відступлення права вимоги № 114/2-19-F від 20.09.2019. Згідно з протоколом № 01/08-2018 загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс фінанс» від 01.08.20185, ТОВ «Кредекс фінанс» було перейменовано на ТОВ «Вердикт капітал». Відповідно до розрахунку заборгованості від 18.01.2023, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» становить 102\~061, 24 грн, що складається з заборгованості по основній сумі кредиту 32\~850, 93 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7627,05 грн, заборгованість з пені 4364,17 грн, нараховані відсотки 49 372,96 грн, нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 1914, 35 грн, інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України 5 931,24 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/623642 від 08.08.2019 станом на 17.03.2020, сума кредиту [PERSON] становить 33\~274, 18 грн, де також зазначена дата початку дії ставки 08.08.2019, дата закінчення дії ставки до повного погашення кредиту, ставка пені (денна) становить 1,00 %, ставка по кредиту (річна) 52, 9 %. З розрахунку вбачається, що загальна сума заборгованості становить 44\~985, 47 грн з яких: 32850,93 грн заборгованість за кредитом в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1\~263,18 грн; 7627,05 грн заборгованість за процентами в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7\~199,72 грн; розрахована пеня 4507,49 грн. Також суду надано виписку по рахунку [PERSON] за період з 08.08.2019 по 08.08.2020, з якого вбачається, що відповідач користувався коштами банку протягом цього часу. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановленого договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до платіжного доручення № 2 від 17.03.2020, платник ТОВ "Вердикт капітал" перерахував отримувачу АТ "Райффайзен Банк Аваль" 1875601,63 грн; призначення платежу: оплата портфелю згідно договору №114/2-19-F від 20.09.2019. Отже, позивачем доведено, що ТОВ «Вердикт капітал» є належно заміненим кредитором внаслідок передання йому ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК) Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані із отриманням нею кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що протягом строку дії договору, а саме з 08.08.2019 [PERSON] здійснювалось використання кредитних коштів. Однак кошти Банку були повернуті не у повному обсязі, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість у повному обсязі не погашена, що і мало наслідком виникнення заборгованості, яку Банк просить стягнути. Користування [PERSON] кредитними коштами та нарахування заборгованості також підтверджується випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк», яка сформована за період з 08.08.2019 - 08.08.2020, щодо здійснених операцій. Відповідач до суду не з`явився, належним чином повідомлявся, про що свідчить розписка про отримання судової повістки 15.03.2023, яка міститься в матеріалах справи, відзиву на позов не надав. Жодним чином не намагався довести той факт, що у нього перед банком відсутня будь яка заборгованість, та той факт, що ним виконані усі зобов`язання за кредитним договором. До суду не надано жодного належного та допустимого доказу зі сторони відповідача. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків, внаслідок чого утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача також підлягають стягненню 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційні втрати. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 550 ЦК України визначає підстави виникнення права на неустойку. Так, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу). Відповідно до ст. 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Таким чином, вимога про стягнення пені також підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн суд зазначає наступне. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2\~ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України\~). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду є підстави стягнути такі витрати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. В іншому ж випадку - такі підстави відсутні. Вказане узгоджується з правовим висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. У відповідності до\~ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в\~ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3\~ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано\~Главою 63 ЦК України. Зокрема,\~ЦК України\~передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 ЦК\~регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.\~Стаття 632 ЦК України\~регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі\~ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: - Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2\~статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); - За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись\~главою 52 Цивільного кодексу України; - Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; - Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; - Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і\~Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; - Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. В підтвердження укладення угоди про надання правової допомоги, позивачем надано наступні матеріали: договір № 03-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023, укладений між ТОВ «Вердикт капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс»; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Асістанс»; платіжне доручення № 0358530000 на суму 56 000,00 грн, призначення платежу - надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 03-01/2023 від 03.01.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 8 від 05.01.2023; витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 09.01.2023. У договорі № 03-01/2023 від 03.01.2023 про надання правової допомоги у розділі 10 не вказано, яка саме сума сплачена клієнтом за надання правової допомоги саме у цій справі. Так, у вказаному договорі не має відомостей щодо надання правничої допомоги саме при розгляді цієї справи, а вказано про правничу допомогу загалом, як юридичній особі, при здійсненні нею діяльності. Крім того, з платіжної квитанції у сумі 56 000,00 грн не можливо встановити, який розмір із цієї суми було сплачено саме на потреби цієї справи. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог в частині стягнення з [PERSON] понесених витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Враховуючи наведене, позовна заява ТОВ «Вердикт капітал» підлягає задоволенню, а саме: з відповідача\~\~ [PERSON] \~\~на користь ТОВ «Вердикт капітал» слід стягнути суму кредитної заборгованості у розмірі 102061,20 грн; проте в решті вимог щодо стягнення правової допомоги слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684, 00 грн.

Outcome: approved