Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 3210700000:10:009:0102, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 червня 2017 року був укладений Договір про поділ нерухомого майна між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого було встановлено порядок користування належних частин кожного, відповідно до правовстановлюючих документів. Позивачу належить 2/3 частини житлового будинку ,що знаходиться за адресою [ADDRESS] і [PERSON] відповідно 1/3 частини цього будинку і відповідних господарських будівель та споруд. В результаті поділу спільного майна право спільної часткової власності у сторін припинилось і жодних матеріальних претензій сторони одна до одної не мають. Право власності на відповідне поділене зі спільної часткової власності майно, а саме на два окремих житлових будинки,виникає з моменту державної реєстрації цього права,яка є обов`язковою . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.08.2017 року за №1331434732107 житловий будинок,об`єкт житлової нерухомості був внесений до єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстрований за адресою [ADDRESS] і належить в розмірі частки 1 (одна),форма власності приватна і власником ,якої є [PERSON] . Васильківська міська рада Київської області своїм рішенням Тридцять шостої сесії сьомого скликання 02 лютого 2018 року надає дозвіл (згоду) на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд [PERSON] по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,1000га. Пункт 4 цього рішення зобов`язує подати відповідну технічну документацію на затвердження сесії Васильківської міської ради з метою оформлення та видачі документу,що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відповідно до відповідей Васильківської міської ради від 03 січня 2019 року за № 1402-Б, 28 лютого 2019 року за № 12-Б, 10 травня 2019 року за № 442-Б, 26 липня 2019 року за №667-Б, 25 вересня 2019 року за № 1127-Б, 28 листопада 2019 року за № 1347-Б за результатами голосування питання не набрало потрібної кількості голосів і рішення не було прийнято. Позивачка протягом року неодноразово зверталась до Голови Васильківської міської ради,була на особистому прийомі але вирішити це питання,яке порушує право власності на земельну ділянку власнику житлового будинку не вирішилось. Васильківська міська рада не спроможна вирішити дане питання у зв`язку з тим,що колишня співвласниця житлового будинку [PERSON] не має можливості проходу до сараю ,який знаходиться на земельній ділянці [PERSON] і який належить [PERSON] 1/2 його частини і яким вона користується разом з [PERSON] . Узгоджувальна комісія по вирішенню земельних спорів у Васильківській міській раді спірного земельного питання надала відповідь в якій безпідставно та не маючи обґрунтованої відповіді не дає можливості належним чином та відповідно до чинного законодавства України надати земельну ділянку у власність Позивачу - [PERSON] . Посилаючись на положення ст.120, 125 ЗК України, ст.377 ЦК України, просила визнати за нею (позивачкою) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210700000:10:009:0102, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Від представника відповідача до суду надійшов відзив у якому в задоволені позову просив відмовити, оскільки позивачем не вірно обраний спосіб захисту його прав, а позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку є передчасними. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 08 червня 2017 року був укладений Договір про поділ нерухомого майна між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого було встановлено порядок користування належних частин кожного,відповідно до правовстановлюючих документів. [PERSON] належить 2/3 частини житлового будинку ,що знаходиться за адресою [ADDRESS] і [PERSON] відповідно 1/3 частини цього будинку і відповідних господарських будівель та споруд. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.08.2017 року за №1331434732107 житловий будинок,об`єкт житлової нерухомості був внесений до єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстрований за адресою [ADDRESS] і належить в розмірі частки 1 (одна),форма власності приватна і власником ,якої є [PERSON] . Васильківська міська рада Київської області своїм рішенням Тридцять шостої сесії сьомого скликання 02 лютого 2018 року надала дозвіл (згоду) на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд [PERSON] по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,1000га. Пункт 4 цього рішення зобов`язує подати відповідну технічну документацію на затвердження сесії Васильківської міської ради з метою оформлення та видачі документу,що посвідчує право власності на земельну ділянку.? 15 березня 2018 року відповідно до Договору №42 на виконання робіт по розробці технічної документації із землеустрою,цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд,щодо розташування земельної ділянки [ADDRESS] на території Васильківської міської ради,розроблялась Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельний кадастр». Відповідно згідно з частиною першою ст. 79 і Земельного кодексу формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. У свою чергу, земельній ділянці, відомості про яку внесено до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі (частини перша та друга ст. 16 Закону про кадастр). Земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 3210700000:10:009:0102. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.09.2018 року зазначено, що даний кадастровий номер присвоєний земельній ділянці розташованій за адресою [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),форма власності - комунальна,площа земельної ділянки 0,1000га. Як вбачається з відповідей Васильківської міської ради від 03 січня 2019 року за № 1402-Б, 28 лютого 2019 року за № 12-Б, 10 травня 2019 року за № 442-Б, 26 липня 2019 року за №667-Б, 25 вересня 2019 року за № 1127-Б, 28 листопада 2019 року за № 1347-Б за результатами голосування питання не набрало потрібної кількості голосів і рішення не було прийнято. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом,громадяни для своїх потреб можуть користуватися об`єктами державної та комунальної власності відповідно до Закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним». Стаття 55 Конституції - «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань». Ст.56 - «Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень». Ст.57 - «Кожному гарантується право знати свої права і обов`язки». Ст.68 - «Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей». Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України, громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Відповідно до п. «е» ч.1 ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Відповідно до ч.1 ст.153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З огляду на зазначене, оскільки земельна ділянка з 3210700000:10:009:0102, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку перебуває у комунальній власності відповідача, а позивач у спосіб передбачений статтею 328 ЦК України спірну земельну ділянку у власність не набув, то підстав для задоволення позову суд не вбачає, а тому визнає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed