Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному в розмірі 105 341,02 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 30.04.2020 [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та одночасно написав заяву щодо призначення виплати допомоги по безробіттю. У своїй заяві відповідач запевнив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе самостійно. Відповідно до п.2 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» від 13.02.2009 №60/62, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітного. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 22.03.2022 №0700-0702-8/10157 надано інформацію, що [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за вислугу років починаючи з 01.10.2011. Після отримання вищевказаної інформації, 13.05.2022 було проведено засідання комісії по розгляду страхових випадків. Протоколом засідання комісії №10 ухвалено скласти «Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення». Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №13 від 16.05.2022 встановлено: [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний з 04.05.2020 отримував пенсію за вислугою років з 01.10.2011, що суперечить поданим даним [PERSON] у Заяві про надання статусу безробітного від 30.04.2020. У зв`язку з вищенаведеним, безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 29.05.2020 по 24.05.2021 неправомірно отримані кошти підлягають поверненню в сумі 105 341 грн. 02 коп. 16.05.2022 Ужгородською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості видано наказ №9 про повернення незаконно отриманих коштів. 17.05.2022 ужгородською районною філією Закарпатського ОЦЗ відповідачу направлено претензію №714.1-28/159, в якій повідомлено про необхідність повернути неправомірно отримані кошти у розмірі 105 341 грн. 02 коп. Як встановлено ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Таким чином, відповідач на момент подання заяви на отримання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного. 25.07.2022 Закарпатський обласний центр зайнятості повторно звернувся з претензією №989-13 до відповідача про необхідність повернення коштів. Але сума допомоги відповідачем не повернута. 16.08.2022 листом №1092-13 Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до АТ КБ «Приватбанк» для підтвердження перерахування розміру допомоги по безробіттю, яка підлягає стягненню. 28.09.2022 отримано відповідь від АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-220823/29317 згідно якої, банком своєчасно та в повному обсязі, були зараховані грошові кошти на поточний рахунок [PERSON] 01.11.2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 22.11.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви Закарпатського обласного центру зайнятості до [PERSON] . Зазначив, що 30.04.2020 [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та одночасно подав заяву щодо призначення виплати допомоги по безробіттю, оскільки 28.04.2020 відповідно до Наказу РСЦ МВС України в Закарпатській області від 23.04.2020 №19 кн звільнений відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» із припиненням державної служби. На час подання вищевказаних заяв, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України було встановлено карантин, безпосереднє спілкування відвідувачів з працівниками центру зайнятості було обмежено. На третьому поверсі адміністративного приміщення центру зайнятості був розташований письмовий стіл, на якому знаходилися незаповнені бланки заяв про надання статусу безробітного і про призначення виплати допомоги по безробіттю та зразки заповнених таких заяв. На першому поверсі цього приміщення була розміщена скринька для таких заяв. Після ознайомлення з бланками заяв та зразками їх заповнення відповідач власноруч вніс до бланків відповідні відомості та вкинув їх до скриньки. Рішення щодо надання або відмову в наданні йому статусу безробітного, а відтак і рішення про призначення виплати допомоги по безробіттю приймалося працівниками Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості. Під час подачі заяв про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю з працівниками Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості він не спілкувався, консультування відвідувачів вони під час заповнення та подачі заяв не проводили через карантинні обмеження. Заповненні ним бланки заяв про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю не містили інформації про обмеження на подання такої заяви особою, яка отримує пенсію, в тому числі за вислугою років. Бланк заяви про надання статусу безробітного містив інформацію про те, що особа, яка подає заяву не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законом доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Відповідач, на час подання заяви про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю та за період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, не відносився до зайнятого населення в розумінні положень ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення». Окрім того, Закон України «Про зайнятість населення», на час подання заяви про надання статусу безробітного та за період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний не містив визначення терміну «інші передбачені законом доходи». За таких обставин, відповідач вважає, що він, заповнивши бланки заяви про надання статусу безробітного та заяви про призначення виплати допомоги по безробіттю, вкинувши їх до скриньки для заяв, що була розташована в адміністративному приміщенні Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, жодних завідомо неправдивих відомостей не надав, рішення про надання статусу безробітного та призначення йому виплат допомоги по безробіттю було прийнято працівниками центру зайнятості. Зазначає, що статусу безробітного особа набуває за рішенням уповноваженого органу, тобто відповідного центру зайнятості, а не за результатом подачі заяви про надання статусу безробітного. Якщо позивач вважає, що відповідач на час подання заяви не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного, за результатом розгляду заяви посадові особи Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості прийняли б рішення про відмову в наданні такого статусу. Обов`язок на подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення на випадок безробіття покладаються на осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітні. Після надання відповідачу статусу безробітного не з`явилися нова/нові обставина/обставини, що впливали на умови виплати йому забезпечення на випадок безробіття, а отже обов`язку на подання таких відомостей у нього не було. Виплата забезпечення на випадок безробіття відповідачу здійснена внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків посадовими особами Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, а не умисного невиконання [PERSON] своїх обов`язків та зловживання ними, а відтак підстав для стягнення з нього 105 341,02 грн. відсутні. Відповідачем до центру зайнятості подано заяви про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю за встановленими позивачем формами. Такі заяви не містять жодних недостовірних відомостей, а відтак і право на стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття у позивача не виникає. 01.12.2022 представником позивача надана відповідь на відзив. В якій зазначив, що відповідач у своїй заяві під час подання до центру зайнятості 30.04.2020 запевнив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. В прохальній частині самої заяви, відповідач просить надати/поновити йому статус безробітного відповідно до ст.. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Проте відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу зареєстрованого безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Таким чином, відповідач на момент подання заяви на отримання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного. Також, не заслуговують уваги аргументи відповідача, щодо відсутності у його заявах недостовірних відомостей та відсутності обов`язку подання відомостей та відсутності обов`язку подання чи обставин, що можуть впливати на умови виплати матеріального забезпечення. Відповідач мав змогу не однократно повідомити про факт отримання пенсії за вислугу років з 01.10.2011 під час відвідування центру зайнятості, а також відмовитися від подання заяви про отримання статусу безробітного 30.04.2020 посилаючись на ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до якої не мав права набути статусу зареєстрованого безробітного. Можна прийти до висновку, що відповідач, маючи вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та маючи кваліфікацію «Юрист», розуміючи правові підстави для набуття статусу безробітного, свідомо недобросовісно посилався на статтю 43 Закону України «Про зайнятість населення» для отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю без правових підстав для набуття такого статусу через отримання пенсії вислугу років з 01.10.2011. Враховуючи наведене просив задовольнити позовні вимоги. 07.12.2022 представником позивача адвокатом Шпуганич В.П. подано пояснення, в яких зазначає, що з відзиву на позов вбачається, що факти викладені у заяві і справжність на них підпису відповідача не заперечується і презумуються. Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості за № 13 від 16 травня 2022 року встановлено перевірку отримання допомоги по безробіттю та пенсію військових пенсіонерів гр. [PERSON] з 04.05.2020 р. одночасно. Таким чином, сума виплаченого грошового забезпечення в сумі 105341,02 грн. отримано всупереч вимогам ЗУ «Про зайнятість населення». З матеріалів справи вбачається що вимога відповідачем залишена без реагування через що позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідач у відзиві не спростував достовірності поданих ним у квітні 2020 року документів на отримання державної допомоги по безробіттю. Посилання у відзиві якби у позивача не було підстав для отримання допомоги по безробіттю то така б не була надана. У контексті даного слід звернути що підставою для виплати допомоги стала подана заява відповідачем та доданих до неї документів. Внаслідок проведеної перевірки шляхом звірки з відповідями зокрема від Головного управління Пенсійного фонду у Закарпатській області від 22.03.2022 р. стало відомо що відповідач у період подачі заяви про отримання матеріальної допомоги отримував пенсію. Отже дії відповідача спрямовані на отримання коштів з державного бюджету є очевидно незаконними, а порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Посилання відповідача та його представника у відзиві що заповнені ним бланки заяв про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю не містили інформації про обмеження на подання такої заяви особою яка отримує пенсію в т.ч. за вислугою років не може бути прийнята до уваги як виправдання своїх дій, оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичного або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідач діяв свідомо та підписав заяву в якій підтвердив свою обізнаність з умовами отримання матеріальної допомоги. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.02.2019 року по справі №545/163/17, а також у постанові у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11,04.2019 року по справі №150/164/17. Враховуючи подачу завідомо недостовірних відомостей як підставу для отримання допомоги по безробіттю положення ст. 1215 ЦІС України не підлягають до застосування у спірних правовідносинах 16.12.2022 представником відповідача подано заперечення на пояснення представника позивача, в яких зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги та обставини наведені в цивільному позові не визнає, вважає, що в задоволенні цивільного позову Закарпатського обласного центру зайнятості про стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття, слід відмовити повністю. Відповідач звертає увагу суду, що відзив на позовну заяву не місить жодних відомостей про справжність чи не справжність підпису [PERSON] на заявах (на якій саме представником позивача не зазначено), копії яких додані до позовної заяви. . Відзив лише містить твердження про заповнення відповідачем бланків зразків про надання статусу безробітного та заяви щодо призначення виплати допомоги по безробіттю та подання їх у спосіб, що був передбачений на той час в Ужгородській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості. Окрім того зазначені заяви не містять конкретизацію адресата, а саме зазначено: «Директору центру зайнятості». Також відповідача звертає увагу суду, що ним особисто у заяві про надання /поновлення статусу безробітного заповнені виключно відомості, що стосуються його персональних даних, як то РНОКПП, дані паспорту, місця фактичного проживання та реєстрації, освіта, останнє місце та період роботи, причини звільнення. Інші дані, що зазначені у заяві, вже містив бланк такої заяви, серед іншого і те, що з правами та обов`язками безробітного ознайомлений, разом з тим ознайомлення з правами та обов`язками безробітного відбулося тільки 22.12.2020, тобто під час десятого відвідування Ужгородського районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, про що свідчить додаток 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного, який поданий відповідачем разом з відповіддю на відзив. Окрім того, як вже зазначено у відзиві на позовну заяву, Закон України «Про зайнятість населення», на час подання відповідачем заяви про надання статусу безробітного та період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітного, не містив визначення терміну «інші передбачені законодавством доходи», а відтак немає підстав стверджувати про порушення [PERSON] закону. Акт №13 від 16.05.2022 р. Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості також не містить інформації, які саме відомості подані особисто [PERSON] стали підставою для тверджень про те, що останнім допущено порушення закону, оскільки бланк заяви про надання/поновлення статусу безробітного не містив жодних пунктів, розділів, які необхідно було заповнити чи проставити відповідну відмітку про те, отримує чи не отримує пенсію особа, що подає таку заяву. В поясненні представника позивача зазначено, що актом №13 від 16.05.2022 Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості встановлено отримання [PERSON] пенсії військових пенсіонерів, в той час як цей акт містить відомості про отримання останнім пенсії за вислугою років. Далі в поясненні представник позивача зазначає, що «сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг.... Пунктом 4 частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, зо зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції протягом 3 робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потребі з метою одержання доходу (заробітної тати) у грошовій або іншій формі... Враховуючи подачу завідомо недостовірних відомостей як підставу для отримання допомоги по безробіттю положення cm. 1215 ЦК України не підлягають до застосування у спірних правовідносинах». З цього приводу відповідач хоче звернути увагу суду на наступне. За приписами п.2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», в редакції від 18.04.2020, тобто на час подання заяв [PERSON] , безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Держава серед іншого гарантує у сфері зайнятості соціальний захист у разі настання безробіття (п.7 ч.І ст.5 Закону України «Про зайнятість населення»). ьт X * Відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про зайнятість населення» зазначено, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства; надання особливих гарантій працівникам, які втратили роботу у-зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Державна політика зайнятості населення серед іншого базується на принципі забезпечення рівних можливостей населення у реалізації конституційного права на працю (п.3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про зайнятість населення»). Як вже зазначено, у відзиві на позовну заяву, відповідач, 28.04.2020 р. відповідно до Наказу РСЦ МВС України в Закарпатській області від 23.04.2020 р. №19 кн звільнений відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» із припиненням державної служби, у зв`язку з чим і звернувся 30.04.2020 року, тобто через 2 дні після звільнення до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, з метою реалізації свого конституційного права на працю, а не з метою призначення та отримання виплати допомоги по безробіттю. tj! j Подаючи таку заяву відповідач переслідував мету знайти саме роботу, адже одним з основних завдань центру зайнятості є сприяння громадянам у підборі підходящої, відтак 30.04.2020 року він не знав та не міг знати про те, що підбір працівниками центру зайнятості підходящої для нього роботи завершиться невдало,а тому жодних підстав стверджувати, як це зазначає представник позивача, про умисність невиконання своїх обов`язків та зловживання ними з боку [PERSON] , немає. З цих же підстав, відповідач вважає неспроможними посилання представника позивача на ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, яка унормовує підстави відшкодування майнової шкоди, оскільки жодних неправомірних дій, подаючи заяву до центру зайнятості [PERSON] , не вчиняв, позивачем докази, що вказують на протилежне, до суду разом з позовною заявою не додано. Також відповідач хоче звернути увагу суду на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 22.03.2022 р., який надійшов до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості 11.04.2022 р. ( вхід №714.4-26/77). За змістом вказаного листа у відповідь на запит ГУ ПФ в Закарпатській області повідомлено позивача про те. що відповідач отримує пенсію за вислугу років з 01.10.2011 року, разом з тим жоднім: відомостей про призначення, нарахування, фактичне отримання, можливе зупинення пенсійних виплат [PERSON] в період з 04.05.2020 по 24.05.2021 такий лист не містить, а тому не можливо прийти до єдиного висновку про те, чи отримував він будь які доходи як джерело існування у вищевказаний період, а відтак чи можливо віднести відповідача до безробітного за приписами п.2 ч.1 ст.1 Закону від 18.04.2020 р. Ні позовна заява, ні відповідь на відзив не містять відомостей, які вказують на умисне подання відповідачем недостовірних даних та зловживання з його боку. 14.03.2023 представником відповідача подано додаткові пояснення, в яких він зазначив, що заява [PERSON] від 30.04.2020 про надання статусу безробітного не містила відомостей заявника, про те, що [PERSON] пенсію на пільгових умовах та вислугу років не призначено. Зазначена форма заяви не відповідає вимогам абз. 5 п.17 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку, які шукають роботу». 15.03.2023 представником позивача подано письмове заперечення проти доручення додаткових пояснень та доказів , оскільки такі подані з порушенням процесуального порядку після початку розгляду справи по суті. В судовому засіданні було відмовлено в клопотанні представника відповідача про виклик свідка [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав зазначеними у позовній заяві та відповіді на відзив. У судовому засіданні відповідач та його представник за перечували проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Крім того, зазначили, що законом не визначено термін інші доходи, відповідач не знав, що пенсія відноситься до доходів, умислу на не мав на безпідставне отримання допомоги по безробіттю, вважав, що обов`язок перевірити заяву та підстав нарахування матеріального забезпечення покладається на позивача при прийнятті рішення про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Як випливає з копії трудової книжки [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 28.04.2020 звільнений відповідно до п.1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з ліквідацією регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 2020 року №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» із припиненням державної служби. 30 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного. Разом з підписанням даної заяви, [PERSON] інформував, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Готовий та здатний приступити до роботи. 30 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості з заявою щодо призначення виплати допомоги по безробіттю. З персональної картки № [NUMBER] та рішень, прийнятих органом щодо зареєстрованого безробітного, вбачається, що [PERSON] надано статус безробітного 04.05.2020 на підставі ч.1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» та 08.06.2021 припинено реєстрацію/облік на підставі абз. 16 пп1 п 30 Порядку. Під час перебування на обліку [PERSON] відвідував центр зайнятості: 04.05.2020, 07.05.2020, 01.06.2020, 17.06.2020, 24.06.2020, 30.06.2020, 01.07.2020, 08.07.2020, 04.08.2020, 20.08.2020, 03.09.2020, 21.09.2020, 06.10.2020, 15.10.2020, 29.10.2020, 17.11.2020, 04.12.2020, 10.12.2020, 22.12.2020, 13.01.2021, 29.01.2021, 11.02.2021, 26.02.2021, 18.03.2021, 08.04.2021, 26.04.2021, 17.05.2021, 08.06.2021. 22.12.2020 [PERSON] письмово повідомлено про права та обов`язки, зокрема, що зареєстровані безробітні зобов`язані: своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації; відповідальність за достовірність поданих Центру зайнятості, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. За період з 19.06.2020 по 02.07.2021 було нараховано допомогу по безробіттю та платежі [PERSON] в розмірі 105 341,02 грн. Як випливає з листа АТ КБ «Приватбанк», останній своєчасно та в повному обсязі зарахував грошові кошти на поточний рахунок [PERSON] в сумах згідно листа. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за № 232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час реєстрації та протягом перебування на обліку як безробітного. Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів. 11.04.2022 з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла інформація, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] отримує пенсію за вислугу років з 01.10.2011 року. На підставі виявленого факту, проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення у відповідності до п. 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248. Так, 13.05.2022 проведено засідання по розгляду страхових випадків, за результатом якого ухвалено скласти Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення. Та згідно акту №13 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 16 травня 2022 року встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний з 04.05.2020 отримував пенсію за вислугу років з 01.10.2011, що суперечить поданим даним [PERSON] у заяві про надання статусу безробітного від 30.04.2020. Висновками підтверджено порушення. Відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 29.05.2020 по 24.05.2021. Неправомірно отримані кошти підлягають поверненню в сумі 105 341,02 грн. Згідно наказу Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості № 9 від 16 травня 2022 року слідує, що було прийнято рішення щодо повернення виплачених коштів [PERSON] як допомоги по безробіттю та на адресу відповідача 17.05.2022 за № 714.1-28/159 та 25.07.2022 за №989-13 були направлені лист-претензія про повернення вищевказаних коштів. Відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції на час звернення відповідача), статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п.7 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком , в тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. Частина 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачає, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасного повідомлення про отримання пенсії за віком призвело до безпідставної виплати йому матеріального забезпечення на випадок безробіття. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На теперішній час незаконно отримана допомога по безробіттю [PERSON] не повернута. Доводи сторони відповідача щодо відсутності у [PERSON] умисного невиконання своїх обов`язків спростовуються дослідженими в ході судового розгляду матеріалами та встановленими обставинами, а саме відповідач був письмово повідомлений про свої права та обов`язки, під час неодноразового відвідування центру зайнятості мав змогу повідомити про факт отримання пенсії, отримати додаткові роз`яснення та, як особа, що має вищу юридичну освіту, розумів правові підстави для набуття статусу безробітного. Крім того, при зверненні із заявою про надання статусу безробітного підтвердив свою відповідальність щодо достовірності поданих ним даних та відомостей. Щодо твердження представника відповідача про невідповідність форми заяви поданої [PERSON] про дання статусу безробітного, суд зазначає, що зазначене не спростовує факту отримання відповідачем допомоги по безробіттю за відсутності підстав для набуття статусу безробітного. Виходячи з зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Закарпатського обласного центру зайнятості знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved