Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

13 березня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Рожнятівка Тульчинського району Вінницької області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 3,38 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку ВН № 000777. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Зазначив, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.\~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує. Представник Томашпільської селищної ради Щербатий А.І. в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна видно, що власником земельної ділянки площею 3,381 га, кадастровий номер земельної ділянки 0523985200:01:000:0110 є [PERSON] (а.с.12). Як видно з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 000777 [PERSON] є власником земельної ділянки розташованої на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.13). В довідці, виданої Рожнятівським старостинським округом Томашпільської селищної ради видно, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 3,38 га, яка розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю ВН № 000777. Після смерті [PERSON] спадкоємцем згідно заповіту є [PERSON] (а.с.7). З заповіту від 13 березня 2017 року року видно, що [PERSON] заповіла земельний пай розміром 3,38 га, що знаходиться в користуванні ФГ «Агат Поділля» [PERSON] (а.с.12). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 23 березня 2023 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась (а.с.23). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved