Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

16 листопада 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 21 червня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 308. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] - [INFO] . Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, стосунки між позивачем та відповідачем втратили сімейний сенс і набули неродинного характеру, внаслідок чого сторони припинили між собою шлюбні стосунки та проживають окремо. Вони не ведуть сумісного побуту, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, в зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 308, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час сторони припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, подружжя не бажає зберегти родинні стосунки, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved