Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.11.2022 о 17 год. 15 хв. по вул. Набережній - просп. Шевченка, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «SKODA RAPID», д/н [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на транспортний засіб «Сузукі», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого некерований автомобіль відкинуло на транспортний засіб «Інфініті», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій [PERSON] порушив п. 2.3 (б), 2.3 (д) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП матеріальних збитків завдано чотирьом автомобілям. 9 січня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області виніс постанову, якою [PERSON] визнано винним та накладено штраф у розмірі 850 гривень. Внаслідок зіткнення автомобілю «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, завдано технічних пошкоджень. Згідно з нарядом-замовленням № 00000090659 від 26.11.2022 для ремонту автомобіля позивача витрачено 93 180 грн, що є розміром матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику автомобіля. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням відшкодувати завдану йому шкоду, але він ігнорує його звернення та уникає зустрічі з ним. Третя особа - страхова компанія AT «Страхова група «ТАС» частково відшкодувала позивачу шкоду в розмірі 33 000 грн. Позивач сплатив за відповідача франшизу у розмірі 2500 грн. Крім матеріальних збитків позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди: страждання, заподіянні внаслідок пошкодженого майна, позивач отримав психічний стрес. Моральну шкоду, завдану винними діями відповідача, позивач оцінює в сумі 20 000 грн. В зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений звернутись до суду, так як вважає, що відповідачем порушені його права. Просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальні збитки у сумі - 60 180 грн, оплачену франшизу у розмірі 2 500 грн, судові витрати у розмірі - 1073,60 грн судового збору, юридичної допомоги у розмірі - 6 700,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 тис. грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Представник третьої особи АТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про перенесення судового засідання від нього не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу марки Suzuki, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2023 по справі № 363/3852/22, яка набрала законної сили, було притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. У вищевказаній постанові було встановлено, що [PERSON] 08 листопада 2022 року о 17-15 год. по вул. Набережній - просп. Шевченка, керуючи транспортним засобом «SKODA RAPID», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на транспортний засіб «Сузукі», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого некерований автомобіль відкинуло на транспортний засіб «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій [PERSON] порушив п. 2.3 (б), 2.3 (д) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно з нарядом-замовленням № 0000009069 від 26.11.2022 вартість виконаних робіт, товарів та матеріалів для ремонту автомобіля «Сузукі», д.н.з. [NUMBER] (наряд-замовлення № 0000009069 від 26.11.2022) складає 93 180,00 грн. Як вбачається із заяви про страхове відшкодування, [PERSON] звернувся до голови правління АТ «СГ «ТАС» (приватне) з проханням виплати йому страхове відшкодування. Погодився з тим, що розмір страхового відшкодування складає 33 000 грн. При цьому [PERSON] повинен сплатити франшизу 2 500 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент ДТП була застрахована АТ «Страхова група «ТАС». Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу завдання відповідачем шкоди майну позивача під час дорожньо-транспортної пригоди. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 461/8496/15. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6 вищевказаного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, суд бере до уваги, що позивач фактично поніс витрати на відновлювальний ремонт належного йому пошкодженого автомобіля у розмірі 93 180,00 грн, АТ «СГ «ТАС» виплатила позивачу [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 33 тис. грн, то стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума різниці невідшкодованої матеріальної шкоди у розмірі 60 180,00 гривень. Щодо позовних вимог про відшкодування інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає наступне. На думку суду, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума, сплаченої за відповідача страховій компанії, франшизи у розмірі 2 500,00 гривень. Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. У позовній заяві позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду тим, що він зазнав моральних та душевних страждань з приводу пошкодження його транспортного засобу та неможливості його використання в звичному режимі, а також з приводу порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial