Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5002,85 гривень, посилаючись на те, що 14.01.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н, і згідно якої отримав кредит у сумі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання. Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. [INFO] [PERSON] помер. Відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не зверталася з відповідною заявою про відмову від спадщини, а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором розмірі 5002,85 гривень та судовий збір у сумі 2481,00 гривень. Ухвалою суду від 16.01.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом належними доказами встановлено, що 14.01.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н, і згідно якої отримав кредит у сумі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.17). Оскільки, відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, то відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов договору позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості та виплати належних за цим договором платежів, в тому числі пені, на умовах, передбачених договором. Станом на дату смерті у нього виникла заборгованість в сумі 5002,85 гривень - заборгованість за тілом кредиту. [PERSON] порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов`язання з погашення заборгованість по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-12). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2019 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 47 (а.с.79). 15.06.2021 року Банк звернувся до Мукачівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора (а.с.81). 13.07.2021 року банком було отримано відповідь про те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа № 205/2021 року. Станом на 13.07.2021 в Мукачівську державну нотаріальну контору спадкоємці до майна померлого не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с.82). Із копії паспортів, доданих Банком до позовної заяви, слідує, що як померлий позичальник, так і відповідач були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.74-75,77-78). Згідно з довідкою ЦНАП Мукачівської міської ради № 324/01-32/924/42-23 від 26.01.2023 року, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з ним були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (а.с.111). На обґрунтування того, що відповідач є спадкоємцем за померлим позичальником, Банком надана лише копія паспорту позичальника [PERSON] , із адресою реєстрації: [ADDRESS] і копія паспорту відповідача із такою самою адресою реєстрації. Зі смертю позичальника зобов`язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами статей 1281, 1282 ЦК України (у редакції чинній на момент смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої. Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Спадкоємець успадковує разом із правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї. Відтак, доводи позовної заяви, про те, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із позичальником на час відкриття спадщини, є відповідач, що підтверджується довідкою з ЦНАП Мукачівської міської ради і копіями паспорту позичальника та відповідача, є необґрунтованим, оскільки Банком не надано жодних належних і допустимих доказів у підтвердження цього, а факт реєстрації відповідача із позичальником за однією адресою ще не свідчить про те, що відповідач постійно проживала разом із своїм сином на момент його смерті. Відтак, при зверненні до суду з позовом Банком, по-перше, не визначено коло спадкоємців померлого позичальника, які проживали з останнім на момент його смерті, по-друге заборгованість заявлена не станом на момент смерті позичальника ( [INFO] ), а станом на 10.06.2020 р. (а.с.13), по-третє не визначено склад спадкового майна, в межах вартості якого належить пред`являти позовну вимогу. Позиція Банку, яка зводиться до того, що оскільки відповідач і померлий позичальник були зареєстровані за однією адресою, відтак відповідач прийняв спадщину за спадкодавцем, суперечать положенням матеріального закону, що регулює спірні правовідносини. Також, АТ КБ «Приват Банк» пред`явлено вимогу кредитора 15.06.2021 року, тобто зі спливом понад два року та п`ять місяців з дати смерті позичальника ( [INFO] ), що позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що банком не дотримано передбаченого ч.3 ст. 1281 ЦК України строку пред`явлення вимог кредитора. Виходячи з обставин справи та наданих доказів, суд вважає, що наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором укладеного між АТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] позивачем не доведено. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати позивача АТ КБ "Приват Банк" відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed