Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 15.03.2020 по 31.10.2021 в розмірі 11 145 грн 68 коп. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28 липня 2006 року і з 15 жовтня 2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка, в тому числі і будинок [ADDRESS] . Споживачем теплової енергії в квартирі [ADDRESS] вказаного будинку є [PERSON] , який не виконує свої зобов`язання перед позивачем по сплаті наданих ним послуг з теплопостачання, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі і через оголошення розміщеного на сайті Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, але в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності не надавав. Враховуючи викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає доцільним ухвалити рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт є надавачем послуг з теплопостачання, в тому числі і мешканцям будинку [ADDRESS] , відповідно до рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 28.07.2006 року № 226 Про надання послуг з теплопостачання. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с. 7). Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Згідно статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, яка введена в дію 10.06.2018, споживачем житлово-комунальних послуг (далі - споживач) визнається індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Факт надання послуг з централізованого опалення в будинку, в якому знаходиться належна відповідачу квартира, підтверджується копіями актів приймання теплоносія на опалювальний об`єкт за 2019-2021 роки. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пунктів 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про централізоване опалення квартири відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідач ними користуються та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляє. З дослідженої в судовому засіданні обігової відомості вбачається, що відповідач за період з 15.03.2020 по 31.10.2021 має заборгованість за споживання послуг, що складає 11 145 грн 68 коп. Таким чином, проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та встановлені у справі докази й обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з відповідача як власника цієї квартири. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» витікає зі змісту правовідносин, які виникли між сторонами та підтверджується наявними у матеріалах справи документами. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved