Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на її користь всі судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується профізичний та духовний розвиток дитини, протягом тривалого часу не спілкується з нею, заходів щодо налагодження стосунків з дочкою не приймає. Окрім того, відповідач не проживає разом з дитиною та не бере участі у її матеріальному забезпеченні. Ухвалою судді від 31.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 28). Позивач в судове засідання не з`явилась, однак, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 26). Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 33-34). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 14.01.2016 (а.с. 8). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.09.2018 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, змінено позивачу прізвище на дошлюбне « [PERSON] », а також визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом із матір`ю (а.с. 6-7). Згідно витягів з реєстру Радомишльської територіальної громади малолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] (а.с. 9-10). Як вбачається з характеристики Радомишльського ліцею №1 ім. Т.Г. Шевченка малолітня [PERSON] навчається у школі з 01 вересня 2022 року, виховується в неповній сім`ї, приводить та забирає зі школи доньку завжди мама, яка активно цікавиться успіхами дитини у школі, відвідує батьківські збори та піклується про зовнішній вигляд доньки. За період навчання батько доньки успіхами малолітньої [PERSON] не цікавився (а.с. 11). На підставі виконавчого листа №2/289/379/20 від 16.06.2022 було відкрито виконавче провадження №62411209від 01.07.2020 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2020 до 08.01.2034. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на жовтень 2022 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 29032,25 грн. (а.с. 12, 13). З наданого до суду письмового висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області №681 від 29.03.2023 вбачається, що орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 41-44). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас, частиною 6 ст. 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, даний висновок надається на підставі засідань комісії органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, який проводить відповідну перевірку щодо підстав для надання відповідного висновку. Для підготовки цього висновку комісія спілкується з обома батьками, вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав. Разом з тим, дослідивши вищевказаний висновок органу опіки та піклування, суд вважає його недостатньо обґрунтованим та не погоджується з ним. Зокрема, у цьому висновку не зазначено, чому відмова суду у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки є доцільною і відповідає найкращим інтересам дитини. При цьому, судом враховано, що відповідач, згідно вказаного висновку, знаючи про засідання комісії з питань захисту прав дитини, де, на думку суду, розглядалось важливе для відповідача питання щодо позбавлення його батьківських прав, на це засідання не з`явився. Аналогічно, суд звертає увагу на те, що відповідач, будучи неодноразово повідомленим про час та місце судового розгляду даної справи, в судове засідання також не з`являвся, що є проявом байдужості відповідача і фактично підтверджує доводи позивача про ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, а також враховуючи наявність того факту, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свою малолітню дитину, суд вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved