Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позовні вимоги. [PERSON] , 07.02.2023 року (вх. № 2400) звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , про що 25.09.1995 року складено відповідний актовий запис № 6082, був дідусем заявника. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що він є внуком [PERSON] ( [PERSON] ), який народився [INFO] у с. Гійче Рава-Руського р-ну Львівської обл. 29.08.1960 року дідусь отримав право на зайняття квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією ордера, яка додається до матеріалів справи. Ордер виписаний російською мовою на « [PERSON] ». На сьогоднішній день у цій квартирі проживає заявник. Оскільки вказана квартира не приватизована, а основний квартиронаймач помер, заявник звернувся у 2020 році до Залізничної районної адміністрації із заявою про зміну договору найму квартири у зв`язку із смертю дідуся [PERSON] . Згідно отриманої відповіді № 32-вих-58891 від 31.07.2020 року, вбачається, що відповідно до ордеру про право на зайняття вказаної квартири та свідоцтва про смерть - помер [PERSON] , проте, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дідусем заявника був [PERSON] , тобто відсутній документ, який підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] являється однією і тією ж особою. Так, просить суд заяву задовольнити у повному обсязі для можливості зміни договору найму квартири, у якій він зареєстрований, щоб визначити себе основним квартиронаймачем. Рух справи в суді. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі (а.с. 32). Позиція сторін по справі. Заявник будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомив. Однак, 20.04.2023 року (вх. № 8003) подав письмову заяву, у які вимоги заяви підтримав, просить суд розглядати справу за відсутності сторони заявника. Представник заінтересованої особи будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Так, згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені судом фактичні обставини справи. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 13.03.1950 року стверджується, що [INFO] народився « [PERSON] », батьками якого вказано: « [PERSON] » та « [PERSON] » (запис здійснено російською мовою) (а.с. 9). Копією свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданому 22.12.1955 року стверджується, що 04.06.1950 року « [PERSON] », 1925 року народження та « [PERSON] », 1929 року народження одружилися, про що зроблено відповідний актовий запис № 11 (запис здійснено російською мовою) (а.с. 10). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України) № 00026901256 від 03.07.20202 року [PERSON] (батько заявника) - народився [INFO] , у відомостях про батька зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 11-12). Копією свідоцтва про народження № [NUMBER] , стверджується, що [INFO] народилася « [PERSON] » (рідна сестра батька заявника), батьками якої вказано: « [PERSON] » та « [PERSON] » (запис здійснено російською мовою) (а.с. 13). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , стверджується, що [INFO] народився « [PERSON] » (заявник у справі), батьками зазначено: « [PERSON] » та « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис № 397 (запис здійснено російською мовою) (а.с. 15). Копією свідоцтва про народження № [NUMBER] стверджується, що [INFO] народилася [PERSON] (сестра заявника), батьками якої вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 6082 (а.с. 17). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 50 (а.с. 23). Також, суд приймає до уваги копію рішення Залізничного районного суду м. Львова № 2-1106/99 від 05.05.1999 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившою право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та вселення, з якого у тому числі вбачаються родинні зв`язки, а саме, що [PERSON] , 1982 року народження залишився проживати разом з батьком [PERSON] (а.с. 25-27). Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Так, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналіз наведених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , про що 25.09.1995 року складено відповідний актовий запис № 6082 був дідусем заявника - [PERSON] , [INFO] , а тому заяву слід задовольнити, оскільки встановлення даного факту породжує для [PERSON] правові наслідки. Судові витрати по справі. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved