Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

У листопаді 2022 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Шевченківка, Васильківського району Київської області є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне покійній майно, а саме: земельну ділянку площею 1,4294 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Васильківського району Київської області, кадастровий номер 3221488600040010037. У встановленому порядку та строки [PERSON] , який є сином покійної [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, коли заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, постановою нотаріуса від 15.11.2022 року №472/02-31/21 заявнику було відмовлено. Як вбачається, підставою винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії була та обставина, що заявником не було надано документ, що підтверджує факт родинних відносин між ним та покійною. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2022 року заяву [PERSON] залишено без руху з наданням заявнику строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 22-23). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.01.2023 року відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 31). До початку судового засідання від представника заявника адвоката Шумило Н.М. до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 70). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення заяви (а.с. 56). Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 304 (а.с. 6). Як вбачається із копії свідоцтва про народження заявника [PERSON] він народився [INFO] батьками, якого були [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу вбачається, що 16.09.1975 року було розірвано шлюб між батьками заявника - [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 26.08.1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб, після чого їй було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 13). Відповідно до Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану прізвище нареченої « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с. 14-15). Відповідно до спадкової справи № 201/2021 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 38). Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкового майна після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки ним не подано відомостей та документів на підтвердження родинних відносин із померлою (а.с. 10). Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.1 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також із роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та заявником необхідне останньому для підтвердження свого права на спадщину та належного її оформлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що [PERSON] , [INFO] є сином померлої [INFO] [PERSON] , а факт родинних відносин доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved