Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину позивачем на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті їй належала вищезазначена квартира, земельна ділянка площею 0,25 га, що знаходиться на території м. Він. Стави, Він.-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області, яка належала на підставі державного акту на землю серії КВ № 1538, виданого Він. Ставською сільською радою 28.11.1995 померлому [INFO] [PERSON] . Одночасно померлому [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , але не був зазначений до спадкового майна після смерті [PERSON] 25.10.2022 державний нотаріус Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії позивачу, яка звернулась 18.10.2022 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не могла звернутись із заявою про прийняття спадщини через розпочату збройну агресію рф та була змушена виїхати разом з родиною за кордон. Відтак просить позов задовольнити. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано учасникам справи. 18.01.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація зазначила, що не є належним відповідачем по справі. У судове засідання учасники справи не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 13.10.2021 складено відповідний актовий запис № 21857. Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70441858 від 27.10.2020, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, номер у реєстрі 69847183, місце заведення м. Київ, Шоста київська державна нотаріальна контора, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] , дата реєстрації 27.10.2022. У постанові державного нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2022 зазначено, що 18.10.2022 до Шостої київської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , відтак державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Звертаючись з позовом, [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення для прийняття спадщини, позивач вказує військову агресію та вимушений виїзд за кордон. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. За приписами ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено чітку позицію щодо осіб, які є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме п. 25 ч. 1 помилковою є практика тих судів, які в порушення засад диспозитивності цивільного судочинства залишають без руху позовні заяви, у яких на думку суду неправильно визначено відповідача (наприклад, виконком місцевої ради, нотаріальна контора, бюро технічної інвентаризації, територіальні органи Міністерства юстиції України) і надають додатковий строк позивачеві для усунення недоліків. У п. 26 ч. 1 Листа вказано, що у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Пунктом 27 Листа зазначено, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. У п. 19 ч. 2 Листа вказано, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Враховуючи ч. 1 ст. 15 Статуту територіальної громади міста Києва, затверджений рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 р. N 371/1805, Київська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування у місті Києві. Відтак, належним відповідачем є Київська міська рада. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача є прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.

Outcome: dismissed