Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2023 року через систему\~«Електронний суд»\~ звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 21. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося. З лютого 2022 року сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, сторони мають протилежні погляди на подружнє життя, родинні цінності та між ними відсутнє взаєморозуміння. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2023 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 лютого 2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 березня 2023 року у зв`язку із усуненням недоліків та отриманням відповіді про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість через систему «Електронний суд» подав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, натомість представником позивача-адвокатом Кок С.А. через систему «Електронний суд» подано відзив, яким відповідач повідомила про свою згоду розірвати шлюб, визнала позов та обставини, якими він обґрунтований. Повідомила про своє бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Просила розглядати справу без її участі та задовольнити позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 17 січня 2014 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 21 (а.с. 19). Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16-17). На даний час між позивачем та відповідачем відсутній спір про місце проживання та утримання спільної дитини. Питання про поділ спільного майна подружжя будуть вирішуватися окремо, про що зазначено позивачем. Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про залишення її прізвища після розірвання шлюбу без змін, суд вважає необхідним залишити його без змін. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved