Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який ще за життя склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок в с.Дарахів Тернопільської області заповів позивачці. Вона у встановлений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не звернулася, оскільки має незадовільний стан здоров`я, хворіє, має важкий матеріальний стан. Враховуючи, що позивач з поважних причин пропустила строк прийняття спадщини за законом просить позовні вимоги задовольнити. Позивач до судового засідання не з`явилася, у прохальній частині позову зазначила про розгляд справи за її відсутності. Від представника\~Микулинецької селищної\~ради до\~суду надійшла\~заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник Теребовлянської державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст.\~12,\~264 ЦПК України, виходить з наступного. Згідно заповіту, посвідченого 09.02.2007 року секретарем Дарахівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області Юрків Є.В. заповів житловий будинок із надвірними будівлями в с.Дарахів дочці [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2023 року (виданого повторно) [PERSON] помер [INFO] .(а.с.7) Згідно довідки № 94 від 08.02.2023 року виданої старостою села Микулинецької селищної ради- [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2023 року (виданого повторно) [PERSON] померла [INFO] (а.с.10) З роз`яснень державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Тернопільської області № 79/01-16 від 18.03.2023 року вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заведена, оскільки [PERSON] не подала документів, які б підтверджували фактичний вступ у володіння спадковим майном, що унеможливлює відкриття спадкової справи, тому рекомендовано [PERSON] звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.23). За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви , які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З позову вбачається, що причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори був той факт, що позивач дуже часто хворіла, має тяжкий матеріальний стан, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями медичний документів та довідки про доходи, тому суд приходить до висновку, що строк пропущений позивачем з причин, які не залежали від його волі. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, тому позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] до Микулинецької селищної ради, третя особа: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Outcome: approved