Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з грудня 1986 року по [INFO] року. Заява мотивована тим, що з грудня 1986 року по [INFO] року (по день смерті [PERSON] ), [PERSON] перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах та проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [PERSON] разом з [PERSON] вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що виражалися у взаємному піклуванні, мали спільний бюджет, разом займалися благоустроєм будинку, робили в ньому ремонт, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашнього побуту за рахунок спільних коштів. Крім того, разом виховували спільних дітей від попередніх шлюбів: [PERSON] (сина [PERSON] ), який згодом помер [INFO] , та [PERSON] (сина [PERSON] ). [INFO] [PERSON] помер. Його поховання здійснювала [PERSON] , яка на момент його смерті проживала разом з ним. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] та на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради. На випадок своєї смерті [PERSON] заповів [PERSON] , онуці [PERSON] , вказаний житловий будинок та земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1818 га за цією ж адресою. Земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які входять до складу спадщини, заповітом не охоплені, тому спадкуються за законом. [PERSON] після смерті [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, однак їй було відмовлено з причин відсутності документів на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем та рекомендовано звернутися з відповідною заявою до суду. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] немає. Ухвалою суду від 14.03.2023 надана заява [PERSON] була залишена без руху, а заявниці надано строк для усунення її недоліків. 16.03.2023 на виконання вказаної ухвали суду заявницею подано до суду заяву про усунення недоліків разом з клопотанням про витребування доказів. Ухвалою суду від 17.03.2023 у вказаній справі було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 17.03.2023 у вказаній справі за клопотанням заявниці було витребувано докази. На виконання вказаної ухвали суду надані спадкова справа та копії актових записів про шлюб. Заявниця до суду не з`явилася. Її представниця - адвокат Окольчишина І.М. надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі як представника та без участі заявниці, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явилася. Надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала. Представник заінтересованої особи: Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області до суду не з`явився. Надіслав на електронну пошту суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області у віці 82 роки, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим Первомайським міським відділом ДРАЦСу у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 24.11.2021 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 20.02.2020 (а.с.18), [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , житловий будинок з усіма надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1818 га (кадастровий номер: 4825484600:07:036:0005) за цією ж адресою. [PERSON] - онука заявниці [PERSON] . Земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами: 4825484600:03:000:2579 (площею 0,14 га) , 4825484600:03:000:1662 (площею 0,11 га), 4825484600:03:000:0717 (площею 4,85 га), які входять до складу спадщини та на які претендує заявниця як спадкоємець за законом, належали [PERSON] відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області від 08.05.2008 за №149-р (а.с. 9, 10, 11). Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] мав сина - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 24.01.2017 (а.с.12). Відповідно до довідки Лисогірського старостинського округу Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 15.03.2023 (а.с.33) [PERSON] , який помер [INFO] , за період свого життя в зареєстрованому шлюбі не перебував. Після його смерті спадкова справа не заводилась, а отже спадкоємці за правом представлення відсутні. Відповідно до копії актового запису про шлюб №7 від 30.01.1964, складеного виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, який отримано на запит суду 03.04.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] . Проте, згодом дружина [PERSON] - [PERSON] померла. Як вбачається з довідки Лисогірського старостинського округу Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 15.03.2023 (а.с.34) [PERSON] , який помер [INFO] , у період з 1986 року до дня своєї смерті у зареєстрованому шлюбі не перебував. Крім того, з відповіді Первомайського відділу ДРАЦСу у Первомайському районі Миколаївської області від 29.03.2023, отриманої судом 03.04.2023 (а.с.69-70), вбачається, що актові записи про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей, батьком яких є [PERSON] у архіві відділу відсутні. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до довідок Лисогірського старостинського округу Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 13.01.2022 (а.с.24), від 15.12.2022 (а.с.25) та від 15.03.2023 (а.с.31) [PERSON] , [INFO] , з 1986 року по день своєї смерті [INFO] проживав однією сім`єю разом зі своєю співмешканкою [PERSON] у її житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що у період часу з 1986 року по 20.11.2021 [PERSON] , [INFO] , не перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Дане підтверджується довідкою Лисогірського старостинського округу Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 15.03.2023 (а.с.32). Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , була заведена спадкова справа № 14/2022, з матеріалів якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про спадщину їм не видавались. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено з причин відсутності документів на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] з 1986 року по день смерті останнього [INFO] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Даний факт також підтверджується письмовими заявами свідків (сусідів): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також світлинами, доданими до заяви [PERSON] (а.с.13-16). Вирішуючи по суті вимогу заявниці про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд виходить з наступного. Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Як встановлено при розгляді справи, факт спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем необхідний заявниці для оформлення спадкових прав на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з грудня 1986 року по 20.11.2021 року знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. За таких обставин, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved