Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову зазначено, що вона являється власником земельної ділянки площею 6,7383 га, кадастровий номер 1224255100:03:001:0135. Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Відродження» 08.07.2011 року, земельна ділянка площею 6,7383 га, кадастровий номер 1224255100:03:001:0135, була передана в оренду відповідачу - ТОВ «Відродження». Відповідно до даного договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору оренди земельної ділянки за кожен рік користування земельною ділянкою, не пізніше 30 листопада кожного року дії договору оренди земельної ділянки, сплачувати орендну плату. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 07.03.2023 року №0427-23-00679, орендна плата за земельну ділянку кадастровий номер 1224255100:03:001:0135: за 2019 рік складає 18447,21 грн., що за мінусом податку становить 15126,71 грн. З даної довідки вбачається, що орендну плату згідно договору оренди земельної ділянки за 2019 рік позивачці виплачено в ІІІ кварталі 2020 року, тобто в липні 2020 року. За 2020 рік орендна плата складає 18447,21 грн., що за мінусом податку становить 15126,71 грн. З даної довідки вбачається, що орендну плату згідно договору оренди земельної ділянки за 2020 рік позивачці виплачено в липні 2021 року; за 2021 рік орендна плата складає 22136,65 грн., що за мінусом податку становить 18152,05 грн. З даної довідки вбачається, що орендну плату згідно договору оренди земельної ділянки за 2021 рік [PERSON] не виплачено. Окрім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків від 07.03.2023 року № 0427-23-00679, вбачається, що ТОВ «Відродження» нараховано орендну плату за земельну ділянку кадастровий номер 1224255100:03:001:0135 за 2022 рік в розмірі 22136,65 грн., що за мінусом податку становить 18152,05 грн. З даної довідки також вбачається, що орендну плату за 2022 рік позивачці не виплачено. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням пені, 3% річних, інфляції за договором оренди земельної ділянки від 08.07.2011 року, кадастровий номер 1224255100:03:001:0135 за 2019-2022 рр. в розмірі 45538,13 грн.; стягнути з відповідача судові витрати. В процесі\~розгляду справи\~ [PERSON] \~подала заяву\~про зменшення\~позовних вимог, оскільки 24.03.2023 року відповідачем в добровільному порядку було частково сплачено заборгованість з орендної плати в сумі 35640,00 грн., несплаченою залишилася заборгованість в розмірі 9898,13 грн. В зв`язку з чим, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Відродження» на її користь заборгованість по виплаті орендної плати з урахуванням пені, 3% річних, інфляції за договором оренди земельної ділянки від 08.07.2011 року, кадастровий номер 1224255100:03:001:0135 за 2019-2022 рр. в розмірі 9898,13 грн. та стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №162583 є власником земельної ділянки площею 6,7383 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №3163 від 07.10.2006 року. Земельна ділянка розташована на території Покровської селищної ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 1224255100:03:001:0135 (а.с.7). 08.07.2011 року між [PERSON] та ТОВ "Відродження" було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 6,7383 га, кадастровий номер: 1224255100:03:001:0135, який зареєстрований 14.02.2012 року у відділі Держкомзему у Покровському районі за №122425514000697 (а.с.8-9). Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Згідно ст.24 ч. 1 Закону України « Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначає орендну плату за землю як платіж, який орендатор вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до положень п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Таким чином, у будь-якому випадку, відповідач зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що згідно Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2022 року станом на 07.03.2023 року, орендна плата за 2019 рік складає 18447,21 грн., що за мінусом податку становить 15126,71 грн., яку було виплачено позивачці в липні 2020 року. За 2020 рік нарахована орендна плата складає 18447,21 грн., що за мінусом податку становить 15126,71 грн., яку позивачці було виплачено в липні 2021 року; нарахована орендна плата за 2021 рік становить 22136,65 грн., що за мінусом податку складає 18152,05 грн. За 2022 рік орендну плату було нараховано в розмірі 22136,65 грн., що за мінусом податку становить 18152,05 грн. (а.с.17). Так, з даної довідки вбачається, що орендну плату згідно договору оренди земельної ділянки за 2019-2022 роки станом на 07.03.2023 року [PERSON] виплачено не було, орендна плата за 2019-2022 роки була сплачена з порушенням строків сплати орендної плати. Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачем, а отже, є підстави для нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та пені. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 549 ЦК України боржник за невиконання, або неналежне виконання договірних зобов`язань повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, згідно п.4.8 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Оскільки орендну плату за 2019 рік ТОВ «Відродження» було сплачено на користь [PERSON] в липні 2020 року, то за 213 днів прострочення сплати орендної плати сума пені на борг в розмірі 15126,71 грн. складає 321,63 грн., 3% річних становлять 265,00 грн., а інфляційні втрати складають 273,52 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачкою за 2019 рік, а саме сума штрафних санкцій, становить 860,15 грн. Орендну плату за 2020 рік ТОВ «Відродження» було сплачено на користь [PERSON] в липні 2021 року, то за 212 днів прострочення сплати орендної плати сума пені на борг в розмірі 15126,71 грн. складає 320,12 грн., 3% річних становлять 264,00 грн., а інфляційні втрати складають 1106,06 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачкою за 2020 рік, а саме сума штрафних санкцій, становить 1690,18 грн. Крім того, заборгованість із виплати орендної плати за 2021 рік за договором оренди земельної ділянки станом на день звернення [PERSON] до суду складала 24835,75 грн., з яких 18152,05 грн. заборгованість за договором оренди, 839,84 грн. розмір пені, 692,00 грн. 3% річних, 5151,86 грн. інфляційне збільшення. Заборгованість із виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки станом на день звернення [PERSON] до суду складала 18152,05 грн. Як вбачається з довідки ТОВ «Відродження» №61 від 07.04.2023 року, 24.03.2023 року [PERSON] була виплачена орендна плата за 2022 рік в сумі 17820,00 грн. З виписки з банківської карти [PERSON] також видно, що 24.03.2023 року відповідачем в добровільному порядку було частково сплачено заборгованість з орендної плати в сумі 35640,00 грн. (а.с.20), у зв`язку з чим, ТОВ «Відродження» має перед позивачкою заборгованість на суму 9898,13 грн. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Таким чином, на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений останньою при подачі позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved