Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 02.11.1991 року вони уклали шлюб, який зареєстровано у Кам`янка Бузькому районному відділі ЗАГС, про що складено відповідний актовий запис № 92. В шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами виявився невдалим, спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, внаслідок чого вони не можуть підтримувати нормальну атмосферу у сім`ї та почуттях любові і поваги один до одного, на даний час шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.03.2023 року вказану цивільну справу повернуто за підсудністю Франківському районному суду м. Львова та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року передано для розгляду судді Величку О.В. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Величку О.В. від 20.03.2023 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, а його рішення про необхідність розірвання шлюбу остаточне. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги не визнає, адже вважає, що в умовах воєнного стану припинення шлюбних відносин є недоцільним. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.1991 року в Кам`янка Бузькому районному відділ ЗАГС, про що складено відповідний актовий запис № 92 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ) . В шлюбі в сторін народилося троє дітей, серед яких [PERSON] , [INFO] , станом на момент звернення до суду із позовом є неповнолітнім (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно з приписами частини 3 статті 105\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватись позивач категорично не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, таким чином, подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. При цьому, суд враховує, що запровадження воєнного стану, на що посилається відповідач у своїй заяві, не є обставиною, яка унеможливлює розірвання шлюбу, і така не може нівелювати волевиявлення позивача до припинення шлюбних стосунків. В іншому випадку матиме місце примушування сторони до перебування в шлюбі, що суперечить положенням ст.56 СК України і не допускається.

Outcome: approved