Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовзом до [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання правочинів недійсними. Відповідно до заявлених вимог позивач просить: -визнати недійсною довіреність, видану [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р., про що в Книзі реєстрації нотарільних дій здійснено запис за реєстровим № 1309; -визнати недійсним договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1319; -визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га (1000 кв.м.) кадастровий номер 79:118:038, що розташована в [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1315; -повернути сторони в первісний стан шляхом виключення з Державного реєстру прав на нерухоме майно запису № 469993 від 27.03.2013 р. про право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Богданом Леонідовичем, і запису № 470704 від 27.03.2013 р. про право власності [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Богданом Леонідовичем; -стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] ) судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на початку січня 2015 року позивач отримала виклик до суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, та дізналась, що, нібито, [PERSON] 29.07.2009 р., діючи від її імені на підставі довіреності від 29.07.2009 р., уклав з [PERSON] договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , та договір дарування земельної ділянки, площею 0,10000 га, кадастровий номер 79:118:038 за тією ж адресою. Зазначені договори було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., про що у реєстрі зроблено запис за №№ 1319, 1315. Позивач посилається на недійсність зазначених договорів на час видачі довіреності та укладення оспорюваних договір вона перебувала у Сполучених Штатах Америки, фізично не могла бути присутньою у приватного нотаріуса Гнідюка О.Б., підписання довіреності не відповідало її волевиявленню. Позивач категорично заперечує підписання нею заяви про сімейний стан. З огляду на зазначені обставини позивач просить визнати довіреність, видану на ім`я [PERSON] та посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 р. недійсною, а також визнати недійсними договори дарування житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , які укладені на підставі даної довіреності, а також поновити її право шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності [PERSON] на зазначені об`єкти нерухомості. Оскільки [INFO] [PERSON] померла, відповідно до заповіту спадкоємцями є її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до яких позивач і пред`явила вимоги. 07.06.2016р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. 21.03.2017 р. до участі у справі залучено ПАТ «Банк Національний Кредит». 29.05.2018 р. судом до участі у справі в якості третьої особи залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича. 09.07.2018 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Ладиченка С.В. 06.09.2018 р. справа прийнята в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 25.11.2020 р. судом вирішено питання про заміну третьої особи ПАТ «Банк Національний Кредит» на правонаступника ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС». 15.11.2022 р. постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] були відчуженні [PERSON] без її волі, на підставі довіреності яку вона не підписувала та про існування зазначених договорів їй стало відомо в межах справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, де [PERSON] була залучена третьою особою. Також представник позивача зазначив, що на час укладання оспорюваних договір позивач знаходилась на території США та не могла підписати будь-які документи у приватного нотаріуса Гнідюка О.Б., що і підтверджено висновком судової експертизи. Представник відповідача [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої [PERSON] , просив прийняти рішення відповідно до вимог закону та повідомив, що зі слів довірителя йому відомо, що, дійсно, позивач на час укладення оспорюваних правочинів не знаходилась в Україні, а договори укладав [PERSON] , який працював в сім`ї [PERSON] . З приводу обставин укладення оспорюваних правочинів [PERSON] нічого не відомо. Представник третьої особи - ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС», заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] є предметом іпотеки, якою забезпечувався кредитний договір, укладений ДП «Долмарт Україна». Кредит не повернуто і з 2014 року [PERSON] ініційовано 10 судових процесів, направлених на затягування процедури стягнення заборгованості. Крім того, представник зазначив, що позивач мала волевиявлення, спрямоване на відчуження будинку та земельної ділянки, оскільки в вересні 2008 року видала довіреність, посвідчену віце-консулом Генерального консульства України в США на ім`я [PERSON] , якого уповноважила управляти і розпоряджатися всіма її майновими правами та усім її майном, в березні 2009 року на підставі довіреності [PERSON] звертався до Головного управління земельних ресурсів про отримання довідки про відсутність обтяжень на земельну ділянку, був замовлений звіт про грошову оцінку землі, а також оригінали державного акту на земельну ділянку знаходились у [PERSON] , в липні 2009 року був замовлений технічний паспорт на житловий будинок, що свідчить про вчинення дій для укладення оспорюваних договорів. Крім того, при розгляді справи за позовом [PERSON] позивач надала письмові пояснення, якими підтвердила дарування будинку. В зв`язку з чим представник третьої особи просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом та не приймати до уваги висновки судової почеркознавчої експертизи, яка, на думку представника третьої особи, проведена з порушенням Методики, затвердженої Міністерством юстиції України. Відповідачі [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гніздюк О.Б. повторно в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Вислухавши представників сторін, представника третьої особи, допитавши експертів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що29.07.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. посвідчена довіреність, зареєстрована за № 1309, відповідно до якої [PERSON] уповноважила [PERSON] подарувати належні їй на праві власності земельну ділянку площею 0,1000 га та жилий будинок за адресою: [ADDRESS] , громадянці Греції [PERSON] . Крім того, в матеріалах нотаріальної справи, наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., наявна заява від імені [PERSON] , якою вона стверджує, що на момент набуття права власності на земельну ділянку та жилий будинок [ADDRESS] в фактичному або зареєстрованому шлюбі не перебувала. 29.07.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. був посвідчений та зареєстрований за № 1315 договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим № 1309 від 29.07.2009 р., діяв [PERSON] , подарувала громадянці Греції [PERSON] , земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 79:118:038, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 29.07.2009 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. був посвідчений та зареєстрований за № 1319 договір дарування жилого будинку, відповідно до якого [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. за реєстровим № 1309 від 29.07.2009 р., діяв [PERSON] , подарувала громадянці Греції [PERSON] , жилий [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 23.05.2015 р. її спадкоємцями є її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] в рівних частках. Як встановлено судом жилий будинок [ADDRESS] є предметом іпотеки за зобов`язаннями ДП «ДОЛМАРТ Україна» за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 18ю/2010/05-658/2-1 від 20.05.2010 р., укладеним з ПАТ «Банк Національний кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС», [PERSON] . Позивач звернулась до суду про визнання укладених правочинів, а саме довіреності, договорів дарування жилого будинку та земельної ділянки недійсними, оскільки не мала волі на вчинення таких правочинів та на час їх посвідчення не перебувала на території України. Як встановлено судом, і це підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] , остання 03.11.2006 р. в`їхала в Україну та 26.04.2007 р. виїхала з України. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин матеріали справи не містять. Суд не може прийняти до уваги заперечення представника ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» щодо неналежності даного доказу на підтвердження відсутності позивача на території України, оскільки в розумінні статті 77 ЦПК України такий доказ містить відомості про в`їзд і виїзд з території України позивача і такі обставини не спростовані. Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Підстави недійсності правочину встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі). Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких настають на підставі закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Відповідно до частин першої, третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно з частиною третьою статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. За положеннями статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України. В ході підготовчого провадження судом за клопотанням представника позивача була призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експертів № 24517/24518/21-32 від 01.12.2021 р. підписи від імені [PERSON] у графі «ПІДПИС» у довіреності, що видана [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 1309; у графі «ПІДПИС» у заяві від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотарільних дій за реєстровим № 1310, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Рукописний запис « [PERSON] у графі «ПІДПИС» у довіреності, що видана [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 1309, - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис « [PERSON] у графі «ПІДПИС» у заяві від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотарільних дій за реєстровим № 1310, - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «ПІДПИС» у довіреності, що видана [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 1309, - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у графі «ПІДПИС» у заяві від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотарільних дій за реєстровим № 1310, - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Зазначені висновки узгоджуються з іншими доказами у даній справі, а саме поясненнями представника позивача, відомостями про відсутність позивача на території України на час вчинення оспорюваних правочинів, вони були підтверджені судовими експертами, які допитані в ході розгляду справи та зазначили, що наявних в матеріалах справи зразків підписів, як вільних, так і експертиментальних було достатньо для надання такого висновку, оскільки ні почерк, ні підпис [PERSON] не зазнав видозмін. Ні вік позивачки, ні наявність у неї певних захворювань опорно-рухомого апарату не могли вплинути на висновки експертизи з огляду на досліджувані зразки, які чітко надали можливість прийти до висновку, що рукописні тексти та підписи в заяві та довіреності виконані не [PERSON] , а тому були відсутні підстави посилатись на ці обставини безпосередньо у висновку. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи зазначені обставини, надані експертами висновки, які підтверджені ними в ході розгляду справи, суд приходить до висновку про недійсність оспорюваної довіреності, що видана [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрована у Книзі реєстрації нотаріальних дій за реєстровим № 1309, оскільки позивач не підписувала зазначений правочин, а отже у неї було відсутнє волевиявлення на передання своїх прав іншій особі здійснювати представництво її інтересів при відчуженні нерухомого майна. Посилання представника третьої особи - ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС», на порушення Методики проведення почеркознавчої експертизи та можливої недопустимості даного доказу відхиляються судом, оскільки вони були спростовані судовими експертами під час їх допиту в ході судового розгляду. З огляду на встановлені судом обставини є недійсними договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1319, та договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га (1000 кв.м.) кадастровий номер 79:118:038, що розташована в [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] , та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. 29.07.2009 р. та зареєстрований в реєстрі за № 1315, оскільки вони вчинені [PERSON] на підставі довіреності, недійсність якої встановлена в ході розгляду справи за відсутності волі власника цих об`єктів на їх відчуження. Суд відхиляє твердження представника третьої особи щодо наявності доказів, які свідчили про намір [PERSON] відчужити майно, а саме вчинення нею дій на отримання технічного паспорту, проведення грошової оцінки в 2009 р., оскільки наявність наміру не свідчить про наявність волі на відчуження в момент укладення правочину саме у такий спосіб та зазначеним особам. А відсутність волевиявлення сторони правочину на його укладання є підставою його недійсності, визначеною законом. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про виключення з Державного реєстру прав на нерухоме майно запису № 469993 від 27.03.2013 р. про право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Богданом Леонідовичем, і запису № 470704 від 27.03.2013 р. про право власності [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмух Богданом Леонідовичем, з огляду на наступне. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Тобто, наявність судового рішення про недійсність договорів дарування будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є підставою для припинення речових прав зареєстрованих на підставі зазначених правочинів, а не вилучення запису про їх реєстрацію. В ході розгляду справи представником третьої особи заявлено про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Однак, в силу положень ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» не є стороною у даному спорі, а залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Крім того, як зазначила позивач, про наявність оспорюваних правочинів їй стало відомо в січні 2015 року під час розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, а з позовом [PERSON] звернулась до суду 05.10.2016 р., тобто в межах встановлено строку позовної давності. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин матеріали справи не містять і вони не були встановлені в ході розгляду справи. З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини, вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: partial