Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що є споживачем банківських послуг та користується банківською картою «Універсальна» зі встановленим кредитним лімітом 39 000 грн.24.05.2022 з його карткового рахунку було здійснено несанкціоноване списання коштів трьома транзакціями на суму 38 9983,96 грн. шляхом їх переказу на картку «Monobank», а також комісія на суму 1499,96 грн. Того ж дня звернувся на «гарячу лінію» банку з повідомленням про несанкціоноване списання коштів та просив скасувати транзакції. Відповідач відмовився, повідомивши, що за розголошення інформації про рахунки несе відповідальність клієнт, а не банк. За заявою позивача було відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КПК України. Під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження позивач з?ясував, що 24.05.2022 було здійснено сторонній вхід до його особистого кабінету в системі інтернет - банкінгу «Приват 24» з мобільного телефону, який не належить позивачу, без ідентифікації особи шляхом підтвердження біометричних параметрів. Ознайомившись із цією інформацією, позивач звернувся до банку із заявою про проведення службового розслідування та повернення безпідставно списаних коштів. У відповіді відповідач поінформував, що транзакція підтверджена за допомогою коректного введення номера карти, терміну її дії та CVV - коду. Порадив звернутися до правоохоронних органів. Позивач банківську картку не втрачав, нікому не повідомляв інформацію щодо картки, телефон, на якому був фінансовий номер, не втрачав та нікому не передавав. Відповідач усвідомлював, що банківські транзакції є незаконними, оскільки йому було надіслано повідомлення про блокування картки після підозрілої операції та заблоковано картку, при цьому банк не вжив заходів для блокування самих транзакцій. Це свідчить про недостатню захищеність персональних даних позивача, як споживача банківських послуг, та недостатню захищеність транзакцій, які здійснюються по рахунку позивача. Просить: - визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» протиправними, такими, що призвели до порушення прав позивача як споживача банківських послуг; -скасувати наступні транзакції щодо переказу з рахунку IВАN: [NUMBER] (банківська картка № [NUMBER] ): переказ від 24.05.2022 о 06:43:32 год. в сумі 25998 ,96 гривень; переказ від 24.05.2022 о 06:43:44 год. в сумі 12480 гривень; переказ від 24.05.2022 о 06:43:32 год. в сумі 520 гривень; - зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути на рахунок позивача грошові кошти в сумі 40498 грн. 92 коп. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позову, зазначивши, що позивач уклав з банком договір про надання банківських послуг та отримав електронний платіжний засіб (картку) для здійснення платіжних операцій по рахунку. 24.05.2022 з карти позивача були трьома операціями переведені на інші рахунки кошти шляхом авторизації у Приват 24. Для здійснення переказів були коректно введені особисті дані клієнта для авторизації. Транзакції було підтверджено 3Dsecure. Встановлено, що клієнт перейшов за посиланням у телеграм каналі для отримання грошової допомоги, ввів дані для авторизації у Приват 24. Зафіксовано вхід з нетипового для клієнта пристрою у Приват 24, для підтвердження входу було виконано дзвінок на фінансовий телефон позивача. Переказ грошових коштів з рахунку позивача відбувся внаслідок його необачної поведінки. Не надано доказів на підтвердження порушення банком правил проведення розрахункових операцій в процесі переказу грошових коштів. Оскільки вини банку у здійсненні несанкціонованого переказу коштів не вбачається, підстав для списання нарахованих відсотків немає. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 04.11.2022 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що банком було заблоковано 24.05.2022 його картку у зв?язку з підозрілими операціями, однак безпідставно не було скасовано транзакції. Звертався до банку з приводу блокування картки 25.05.2022. За його заявою відкрито кримінальне провадження, однак про підозру на даний час нікому не повідомлено. Не передавав інформацію по картці та рахунку стороннім особам. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував із зазначених підстав. Додатково пояснив, що позивачем було передано стороннім особам інформацію, внаслідок чого були зняті кошти. Відповідальності за такі дії банк не несе. Просив відмовити у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач має відкритий картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с 7). 24.05.2022 з рахунку позивача [NUMBER] були здійснені транзакції з переказу грошових коштів в сумі 500 грн., 12000 грн., 24999 грн., також була знята сума комісії - 20 грн., 480 грн., 999,96 грн. (а.с. 8). 25.05.2022 [PERSON] звернувся до Сумського РУП із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 5). 02.07.2022 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом зникнення з кредитної картки [PERSON] кредитних коштів в сумі 39 000 грн. з приватного кабінету шляхом перерахування на apple Pay на карту Monobank (а.с. 7). Позивача у даному кримінальному провадженні визнано потерпілим (а.с. 52) 05.09.2022 [PERSON] звернувся до банку із заявою про проведення службового розслідування з приводу незаконного списання грошових коштів з його картки та вимогою повернути безпідставно списані кошти в сумі 38 998,96 грн (а.с. 12). Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 09.09.2022 відповідач на звернення позивача повідомив, що 24.05.2022 за рахунком позивача був здійснений переказ коштів. При здійсненні переказу були коректно введені номер карти, термін її дії та CVV2 код. Після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий номер позивача. Законодавствном не надано повноважень банку здійснювати повернення проведеного переказу. Рекомендовано звернутись до правоохоронних органів (а.с. 10-11). 23.02.2023 співробітниками банку була проведена перевірка щодо шахрайських дій у відношенні [PERSON] та встановлено, що по карті [NUMBER] 24.05.2022 о 06:43 проведені видаткові інтернет-транзакція через термінал MONO011, який належить monobank/AT «Універсал Банк». Операції на списання коштів проведені через Google Pay з ручним вводом номеру картки (posentrey mode-12), введенням cvv-коду (resp code-1), з підтвердженням пароля 3d-secure (pos condition-82). Так як мерчант MONO011 належить не Приватбанку, встановити на картку якого банку переведені вказані кошти, не надається можливим. У зв`язку з аномальною кількістю проведених операцій, які мають ознаки ризикованості, кредитна картка була 24.05.2022 року о 06:46:50 годині заблокована, заборгованість за кредитним лімітом 38998,96 грн. Звернення клієнта [PERSON] на лінію клієнтської підтримки "3700" від 24.05.2022 року не надходило, але були звернення наступного дня, 25.05.2022 року два звернення о 12:36:54 та 18:02:41. Напередодні викрадення коштів, в той же день, 24.05.2022 року о 06:40 годині був зафіксований вхід в П24 клієнта з мобільного пристрою REDMI NOTE 8 PRO| REDMI (з ідентифікатором банку 314EC5DE825E6757X який не належить клієнту [PERSON] . За інформацією у користуванні клієнта є інший мобільний пристрій, а вхід з мобільного пристрою REDMI NOTE 8 PRO REDMI був здійснений одноразово лише 24.05.2022р. Змін в акаунті [PERSON] під час шахрайського входу у Приват2- не зафіксовано, фінансовий номер клієнта не змінювався . Проведений аналіз вказує на те, що клієнтом [PERSON] при вході під своїм акаунтом в П24 був здійснений перехід на фішинговий сайт П24. Вказане підтверджується даними з ПК банку, тобто він самостійно з власної волі перейшов за невстановленим посиланням, де під час верифікації вніс власну персональну інформацію (розмова), а також під час дзвінка банка підтвердила вхід у Приват24 під власним акаунтом. Тобто вже на цій стадії він повідомив стороннім особам-шахраям інформацію за допомогою якої шахраї змогли зайти в його Приват24. Авторизація в П24 клієнта [PERSON] була підтверджена самим клієнтом через дзвінок банку, який надійшов 24.05.2022 року о 06:39:45 годині в IVR-виклику на фінансовий номер [NUMBER] мобільного телефону клієнта з натисканням цифри 1, що збігається з часом входу в акаунт П24 клієнта [PERSON] з мобільного пристрою REDMI NOTE 8 PRO|REDMI (з ідентифікатором банку 314EC5DE825E6757), який належить шахраям. Після входу через додаток П24 в акаунт клієнта [PERSON] , шахраями 24.05.2022 року о 06:43 було активовано кредитну картку [NUMBER] в гаманці Google Pay, що підтверджено інформацією, яка надійшла на e-mail клієнта та повідомленні в додатку П24. Надалі, використовуючи доступ до кредитної картки [NUMBER] клієнта [PERSON] через гаманець Google Pay, який було встановлено на шахрайському пристрої, невідома особа перевела кошти через термінал MONO011 на картку іншого банку. Під час перевірки встановлено, що компрометація входу під акаунтом Приват24 клієнта [PERSON] та подальше викрадення коштів, сталася з вини самого клієнта. Клієнт, перейшов за посиланням на фішинговий сайт П24, де під час верифікації вніс власну персональну інформацію, зокрема фінансовий номер телефону [NUMBER] , пароль доступу у Приват24, а також під час дзвінка банка підтвердив вхід у [INFO] під власним акаунтом. Тобто повідомив стороннім особам-шахраям інформацію за допомогою якої шахраї змогли зайти в його [INFO] , де їм стала доступна інформація по кредитній картці [NUMBER] , що дало можливість шахраям провести вище зазначені операції з його карти. Тому, згідно до п.п. 1.1.2. Права та обов`язки Клієнта «Умов та Правил надання банківських nocnyr»(https://privatbank.ua/terms) за вказані операції несе відповідальність сам клієнт. Вина Банку в несанкціонованому списанні коштів 24.05.2022 року, з картки клієнтки [PERSON] , відсутня. За результатами проведеної перевірки зроблено висновок про непідтвердження інформації про шахрайські дії з боку співробітників банку (а.с. 89-90). З наданої роздруківки входів у Приват 24 клієнта з фінансовим номером [NUMBER] вбачається, що основним пристроєм, яким користується позивач, є IPHONE 12.1. Саме з цього пристрою у періоди з 23.05.2022 по 25.05.2022 відбувались входи у систему Приват24, окрім одного входу - 24.05.2022 о 06:40:24, який відбувся з пристрою REDMI NOTE 8 PRO|REDMI. Наступний вхід до системи Приват 24 був з пристрою IPHONE 12.1 в той же день о 06:49.06 (а.с. 91). Також надано аудіозапис розмови позивача із оператором відповідача, який відбувся 25.05.2022 та у якому позивач повіомив, що виявив списання коштів з його рахунку та просив співробітника банка пояснити причини такого списання. Оператор зафіксувала заяву на шахрайство, порекомендувала звернутися до правоохоронних органів. Також запитала, чи не передавав позивач іншим особам інформацію щодо доступу до системи Приват 24, на що він відповів, що не передавав. Також повідомив, що реєструвався у телеграм -каналі для отримання соціальної допомоги, вносив свої персональні дані. Скріншот повідомлення про блокування карти після підозрілих операцій не містить інформації про дату та час повідомлення, а також не дає можливості ідентифікувати особу, якій це повідомлення адресоване (а.с. 14). Тому суд не приймає цей доказ як належний. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (пункт 6 розділу VI Положення № 705). Пунктами 7-9 розділу VI Положення № 705 визначено, що 7. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19 , від 23 листопада 2022 року у справі № 591/7648/19. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з висновку службової перевірки, усі дії, які були пов?язані з перевіркою авторизації аккаунта позивача у системі Приват 24, входом в аккаунт, списанням коштів вчинялись у період з 06:39 по 06:43 24 травня 2022 з мобільного пристрою, який не належить позивачеві. О 06:43 цього ж дня карта позивача була заблокована самим банком у зв?язку із підозрілими операціями. Наступний вхід у систему Приват 24 відбувся з пристрою позивача о 06:49. 25.05.2022, тобто вже наступного дня, клієнт звернувся до банку для з?ясування причин списання коштів, тоді ж співробітник банку йому повідомила, що операції є підозрілими та було зафіксовано співробітником банку звернення щодо шахрайської операції. Судом не встановлено, що позивач вчиняв дії, спрямовані на списання чи перерахунок коштів з його карткового рахунку, невідкладно повідомив банк про здійснення платіжних операцій, які ним не виконувалися. Відповідач не надав докази на підтвердження вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Доводи відповідача, що позивач у телефонній розмові з оператором банку підтвердив про передачу своїх персональних даних не свідчать про те, що ним передавалась інформація, яка стосувалась можливості здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. За поясненнями позивача у судовому засіданні він дійсно передавав напередодні свої особисті дані з метою отримання соціальної допомоги, її у подальшому отримав. Пін-код карти або інші відомості, які б надали можливість стороннім особам отримати доступ до його аккаунту в Приват 24 не передавав. Вказане твердження не спростовано відповідачем. Крім того, суд зазначає, що блокування банком кредитної картки позивача через три хвилини після списання коштів та у зв?язку із аномальною кількістю проведених операцій підтверджує той факт, що банк визнав такі транзакції підозрілими негайно після їх здійснення, проте не вчинив дій щодо зупинення здійснення цих операцій або повернення коштів. Враховуючи доведений факт несанкціонованого списання грошових коштів з рахунку позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов?язання банку повернути безпідставно списані кошти. Позивач просить зобов?язати відповідача повернути на його рахунок кошти в сумі 40 498,92 грн., проте матеріалами справи підтверджується списання коштів у розмірі 38998,96 грн. (37499 - сума в валюті операції та 1499.96 - сума комісії). Таким чином, лише вказані кошти підлягають поверненню. Позивач також однією з позовних вимог зазначає визнання протиправними та такими, що призвели до порушення прав позивача, як споживача банківських послуг, дій відповідача. Однак позивачем не конкретизовано та не надано доказів, які саме з дій відповідача порушують його права, тому він просить визнати їх протиправним. Також позивачем ставиться питання про скасування транзакцій щодо переказу коштів з його банківської картки. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Визнання судом нечинними транзакцій щодо переказу з належної позивачу банківської картки грошових коштів не має своїм наслідком повернення безпідставно списаних коштів, тому ці позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Зважаючи на характер спірних відносин, належним і достатнім для відновлення порушеного права способом захисту інтересу позивача, є саме зобов`язання банку повернути кошти в сумі 38998,96 грн. на рахунок позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України та у зв?язку зі звільненням позивача від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог (щодо зобов?язання повернути кошти), тобто в розмірі 985,45 грн.

Outcome: partial