Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Чугуївської міської ради Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру, яку вона має намір прийняти. Спадкоємців першої черги за законом після померлого немає, оскільки дружина [PERSON] та їх син [PERSON] померли. 17 січня 2023 року позивачці стало відомо від її батька про те, що померлий [PERSON] у 2021 році зробив заповіт на її ім`я та на ім`я її рідної сестри [PERSON] . А коли 19 січня 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Юрченко О. М., з питання оформлення спадщини за заповітом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила вказаний строк з поважних, об`єктивних, не залежних від неї причин та просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - Чугуївської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій справу просив розглядати за відсутності представника Чугуївської міської ради Харківської області, а рішення ухвалити згідно з вимогами чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 23 жовтня 1997 року, Відділ житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Чугуївської міської ради посвідчив, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 липня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народився [INFO] в м. Чугуїв Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 26708863 від 14 липня 2010 року, наданого КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 23 жовтня 1997 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2009 року, наданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 107. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 грудня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкоємцями майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її чоловік - [PERSON] та її син - [PERSON] .. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 2021 року, виданого Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 09. Відповідно до заповіту від 12 січня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, [PERSON] все його майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 січня 2023 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 277. Відповідно до довідки № Ц-18/121-ца від 23 січня 2023 року, видана [PERSON] в тому, що на день смерті його дядька [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] з ним ніхто не був зареєстрований. Відповідно до повідомлення № 9/01-16 від 23 січня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Юрченко О. М., [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. В наданих до суду письмових поясненнях свідок [PERSON] пояснив, що заповіт, складений на ім`я його доньок - [PERSON] та [PERSON] він виявив 17 січня 2023 року за адресою місця проживання його дядька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що того ж дня повідомив своїх доньок. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивачки на те, що вона не змогла своєчасно в шестимісячний строк після смерті померлого [PERSON] звернутися з заявою до нотаріуса з об`єктивних, не залежних від неї причин, а саме через відсутність інформації про наявність заповіту після померлого та проживання в різних населених пунктах. В зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] суд вважає, що двох місяців буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved