Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У січні 2023 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову посилався на те, що 20.11.2015р. між сторонами було укладено шлюб. У шлюбі із відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, 25.10.2022р. рішенням Сквирського районного суду Київської області шлюб було розірвано. Наразі позивач самостійно займається вихованням і матеріальним забезпеченням доньки та сина, з моменту фактичного припинення спільного проживання по теперішній час відповідач не цікавиться життям своїх дітей, участі в їх утриманні та їх матеріальному забезпеченні не бере, діти проживають з позивачем. Діти відвідують школу та дитячий садочок, що також тягне за собою витрати на їх харчування. Крім того просить стягнути додаткові витрати у розмірі 2 000,00 грн., оскільки донька займається танцями та ходить на додаткові заняття з англійської мови. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.02.2023р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому вказав, що змушений був виїхати до Республіка Польща для заробітку задля утримання дітей. Після розірвання шлюбу з позивачем, продовжував надавати своїм дітям матеріальну допомогу. Він здійснює грошові перекази своїм батькам, які в свою чергу купують одяг для дітей. Вважає позовні вимоги надуманими та передчасними, оскільки любить дітей та буде матеріально допомагати незалежно від того чи буде рішення суду. Вимога позивача про стягнення 1/3 частини всіх доходів не відповідає вимогам чинного законодавства, розмір аліментів є великим, не враховує реального матеріального положення та інші істотні обставини, що мають значення для вирішення подібного роду питань. Заявляючи додаткові витрати, позивач повинен їх обгрунтувати, тобто надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Просить відмовити у задоволенні позову. Позивач надала відповідь на відзив в якому вказала, що не заперечує, що відповідач надає матеріальну допомогу. Однак зазначена матеріальна допомога відбувається досить рідко, із значними проміжками часу, не на постійній основі, а діти потребують постійного матеріального забезпечення на постійній основі для необхідного рівня їх розвитку. У відповідача відсутні інші діти, тобто у нього не виникає будь-яких інших зобов`язань щодо утримання ще будь-яких дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив та вказав, що при вирішенні даного спору була взята до уваги його думка, оскільки вважає, що на сьогоднішній день знаходиться також у важкому моральному та матеріальному становищі, допомагає батькам пенсіонерам, утримує їх, надсилає кошти дітям та намагається облаштувати власне особисте життя. Просить відмовити у задоволенні позову. [PERSON] надала відповідь на заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів та додаткових витрат зазначивши, що матеріальна допомога відповідача є не регулярною та із значними проміжками часу. Мати відповідача працює, а з батьком він взагалі не спілкується вже давно. Вказує, що розмір аліментів у розмірі 1/3 для двох дітей чітко передбачено законодавством. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. 20.11.2015 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 127/а.с.7/ . Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 8,9/. Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 25.10.2022р. шлюб сторін розірвано/а.с.10-11/. Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи [PERSON] працює в ДНЗ № 789 та загальна сума доходу за період травень 2022р. по жовтень 2022р. становить 20 123,56 грн../а.с.12/. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що вимоги позивача є надуманими та передчасними, оскільки доказів, що він регулярно матеріально забезпечує дітей та надає допомогу, суду не надано. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Крім того, суд не приймає до уваги посилання, що стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх доходів суперечить нормам чинного законодавства, оскільки законом передбачено чіткий розмір аліментів, що складає на одну дитину - 1/4 від доходу, для двох дітей - 1/3 від отриманого доходу. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей на утриманні чи непрацездатних осіб не має, а отже може надавати матеріальну допомогу. Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов. З урахуванням потреб дитини та матеріального становища позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред`явлення позову. Щодо додаткових витрат, суд зазначає наступне. Виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зазначені позивачем додаткові витрати, а саме зайняття танцями та додаткові заняття з англійської мови, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України. Крім того, позивачем не надано доказів, що донька відвідує вказані заняття. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та недоведеними. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial