Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

17 січня 2022 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМ. КОМ» про захист прав споживачів. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власницею двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва № [NUMBER] виданого 30.07.2020 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І.. Вказане свідоцтво було видане на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки від 23.06.2020, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О., відповідно до якого позивач є переможцем електронних торгів з реалізації двокімнатної квартири загальною площею 44,36 кв.м., житловою площею 30,11 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Отримавши комунальний код в Єдиній міській автоматизованій системі комунальних розрахунків КОМ ДІС «Нова-Ком», позивач дізналася, що станом на 01.08.2020 по особовому рахунку № [NUMBER] перед ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» існує заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9 869,22 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 2 383,04 грн., за холодну воду і відведення у розмірі 600,77 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн.. Позивач, через свого представника, звернулась до відповідача із заявою про виключення з особового рахунку заборгованості попереднього власника, однак відповідачем дана вимога залишена по заувагою. Позивач зазначає, що оскільки квартира нею була придбана на електронних торгах, вона не брала на себе зобов`язань стосовно сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги попереднього власника, то зобов`язання по оплаті вказаних послуг виникли в неї з часу придбання у власність зазначеної квартири та початку фактичного користування цими послугами, а тому відповідач зобов`язаний виключити заборгованість попереднього власника з особового рахунка. Ухвалою суду від 01 лютого 2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 26.05.2022 справу призначено до розгляду з викликом сторін. 16 червня 2022 представник ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМ. КОМ» надав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ДОМ. КОМ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано 09.03.2023), причина неявки суду не відома, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом було досліджено письмові матеріали справи та встановлено, що відповідно до Свідоцтва №755 від 20 липня 2020, яким приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки від 23.06.2020, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О., посвідчено, що [PERSON] , належить на праві власності майно, що складається з: двокімнатної квартири, загальною площею 44,36 кв.м., житловою площею 30,11 к.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке придбане [PERSON] , що раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.07.2020, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , право власності зареєстровано 30 липня 2020. Згідно з випискою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби, що надана до матеріалів справи станом на 01 серпня 2020 року міститься інформація, що по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] перед ТОВ «КК «ДОМ.КОМ» існує заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9 869,22 грн., за послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 2 383,04 грн., за холодну воду і відведення у розмірі 600,77 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн.. Згідно АКТу про реалізацію предмета іпотеки від 23.06.2020, вбачається, що [PERSON] стала переможцем електронних торгів з реалізації двокімнатної квартири загальною площею 44,36 кв.м., житловою площею 30,11 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що раніше належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2006 (ВП [NUMBER]). Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Згідно із преамбулою цього Закону України він визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Представник відповідача не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Посилання представника відповідача на те, що позивач не скористалася правом перевірки наявності заборгованості за комунальні послуги у попереднього власника, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у Постанові від 01 вересня 2020 року по справі №686/6276/19, провадження № 61-3604 св 20, зазначив, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанції про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованість за комунальні послуги попередніх власників квартири є законними. Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають до задоволення. Оскільки в силу Закону України «Про захист прав споживачів» позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви, а відтак, з огляду на задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved