Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

АТ «ОТП БАНК» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.08.2021 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено заяву-анкету про надання банківських послуг № 0699/980/1743362/21, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку. Згідно умов Договору, позивач взяв на себе зобов`язання відкрити картковий рахунок, надання картки відповідачу а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, також встановлено відсотки за користування кредитною лінією. Свої зобов`язання за умовами Договору позивач виконав. Однак, в порушення норм закону та умов Договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, прострочував щомісячні платежі, що спричинило виникнення заборгованості, внаслідок чого станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед банком складала 34\~218, 94 грн., яка складається з наступного: 25 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 9218,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. В зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у вказаному вище розмірі. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 06.01.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у якій роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. В з`явах, доданих до позову та від 27.02.2023 просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Враховуючи вказане суд розглядає справу без участі представника позивача. 14.03.2023 на адресу суду надійшла заява від відповідача про відкладення судового засідання 14.03.2023 в зв`язку з частковою оплатою заборгованості. В подальшому відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином в порядку ст.ст.\~128-131\~ЦПК України шляхом надсилання судових повісток на зареєстровану адресу проживання та виклик по номеру телефону, що міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи 06.04.2023 - не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. З урахуванням вищевикладеного судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст.\~223\~ч. 4,\~280,\~281 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05.08.2021\~ [PERSON] було підписано анкету-заяву на отримання кредиту. (а.с.5). У паспорті споживчого кредиту, що підписаний відповідачем 05.08.2021 визначено основні умови кредитування, згідно з якими [PERSON] отримав кредит на суму 25000 грн. 00 коп. на строк кредитування 36 місяців. Паспортом споживчого кредиту та анкетою-заявою також визначено, що відсоткова ставка, що діє впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних, відсоткова ставка яка діє після закінчення пільгового періоду становить 5% щомісячно (а.с.10). Пунктом 5 Анкети-заяви підтверджено факт отримання відповідачем картки № [NUMBER] для доступу до банківського рахунку (а.с.5) У зв`язку із тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, Банком 13.10.2022 на його адресу направлена Вимога про добровільне погашення заборгованості (а.с. 14). Але вказані вимоги відповідачем не виконані, заборгованість добровільно не погашена. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 19.10.2022 заборгованість [PERSON] становить 34\~218, 94 грн., яка складається з наступного: 25 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 9218,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Згідно розрахунку, відовідач використувував кредитні кошти та часткового їх повертав позивачу (а.с.16) Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Матеріали справи не містять доказів того, що правочин або окрема його частина були б визнані недійсними у судовому порядку. Отже, суд виходить із презумпції правомірності укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, оскільки зворотного на засадах змагальності сторонами не доведено (ст. ст. 204, 217,639 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим\~банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін\~проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами. Оцінюючи в сукупності подані позивачем докази щодо розміру заборгованості відповідача по відсоткам заяву-анкету, розрахунки заборгованості та виписку по картковому рахунку, слід зазначити наступне. В ході судового розгляду відповідач не оспорив ані факту укладення правочину з позивачем, ані розміру заборгованості за договором від 05.08.2021. Крім того, заява від 14.03.2023 фактично свідчить про визнання відповідачем факту наявності правовідносин з позивачем та наявності боргу. При цьому суд враховує, що окрім розміру тіла кредиту, підписана відповідачем заяваанкета від 05.08.2021 та паспорт споживчого кредиту містять положення про інші істотні умови договору зокрема , - розмір відсоткової ставки за користування коштами ,умови погашення заборгованості, тощо. Підстав ставити під сумніві обізнаність відповідача з вказаними умовами договору в суду немає. Тому, враховуючи, що отримані та використані позичальником кошти та обумовлені відсотки за користування кредитом в добровільному порядку АТ «ОТП БАНК» не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з кредитних коштів у розмірі 34218, 96 грн. є обгрнутованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, оцінюючи заяву відповідача та додану квитанцію від 20.02.2023 про часткове погашення коштів , суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, згідно доданої квитанції від 20.02.2023, кошти в сумі 2000 гривень на адресу АТ «ОТП БАНК» були перераховані не відповідачем, а іншою особою - [PERSON] , в призначенні платежу відсутні застереження про те, що вказані кошти є саме погашенням заборгованості саме за договором між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , а також не наведено підстав для погашення заборгованості відповідача іншою особою. Тобто обставина часткового погашення заборгованість в розмірі 2000 гривень за спірним договором від 05.08.2021 - є припущенням. Крім того, вказаний доказ подано з порушенням вимог ст. 83, 84 ЦПК України. За таких обставин, суд не приймає як належний та допустимий доказ часткової сплати заборгованості відповідачем та, відповідно, зменшення її розміру квитанцію від 20.02.2023 (а.с.81). Відповідачем не надано суду інших доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з боржника суми непогашеної заборгованості за тілом кредиту в сумі 34\~218, 96 гривень. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн (а.с.1-2), які відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 207, 525,\~526,\~549,\~626,628, 633,1048,1049,\~1054,1056-1 ЦК України\~та

Outcome: approved