Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії у якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПрАТ «Львівобленерго» 5273 гривні 92 копійки - вартості необлікованої електричної енергії та понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що ПрАТ «Львівобленерго», як оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору з особовим рахунком [NUMBER] . 23.02.2022 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: [ADDRESS] , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 13596 яким зафіксовано, згідно п.п.5 п.8.4.2, п.п.8 п.5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ) шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, а саме зірвана пломба оператора системи (обірваний пломбувальний дріт) на засобі обліку після відключення електроживлення квартири. Акт складено у присутності свідка, який підписав його без зауважень. Другий примірник акту про порушення і запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу рекомендованим листом №203-07-779 від 03.03.2022 року. На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 12.04.2022 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №13596 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 2589 грн 10 коп. Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.9, п.8.4.11,п.8.4.13 ПРРЕЕ за період з 20.01.2022 р. по 23.02.2022 р. У зв`язку з тим, що відповідач не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-1060 від 12.04.2022 року. 31.05.2022 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: [ADDRESS] , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 13774, яким зафіксовано, згідно п.п.5 п.8.4.2, п.п.8 п.5.5.5 ПРРЕЕ, п.5.5.2 ККО шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, а саме: зірвана пломба оператора системи на засобі обліку після припинення електропостачання квартири. Акт складено у присутності свідка, який підписав його без зауважень. Другий примірник акту про порушення і запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу рекомендованим листом №203-07-1815 від 24.06.2022 року. На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 26.07.2022 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №13774 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 2684 грн 82 коп. Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.9, п.8.4.11, п.8.4.13 ПРРЕЕ за період з 14.04.2022 р. по 31.05.2022 р. У зв`язку з тим, що відповідач не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-2476 від 17.08.2022 року. Таким чином, загальна вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення відповідачами ПРРЕЕ становить 5 273 грн 92 коп. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було надіслано вимогу про оплату рекомендованим листом № 203-07-3153 від 12.10.2022 року. На момент звернення із даним позовом, відповідачами вищезазначена сума не сплачена, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 03.02.2023 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Глушко А.О. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також, зі змісту наведеної заяви вбачається, що представник не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та підтримує заявлені позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за їх відсутності відповідачі не скористались. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідачі неодноразово не з`являлися в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті, з ухваленням заочного рішення у справі. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідачів є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. При цьому, суд виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне. Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану 1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану 1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. 2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. 3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. 4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається. Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) являються предмет і підстава. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги При ухваленні рішення суд має з`ясовувати яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом. Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 зі змінами та доповненнями, внесеними від 21.12.2018 року №2002, від 18.07.2019 року №1525, від 26.06.2020 року №1219, від 17.03.2021 року №475, Законом України «Про ринок електричної енергії». Судом було встановлено, що ПрАТ «Львівобленерго», як оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору з особовим рахунком [NUMBER] . 23.02.2022 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: [ADDRESS] , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 13596 яким зафіксовано, згідно п.п.5 п.8.4.2, п.п.8 п.5.5.5 ПРРЕЕ шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, а саме зірвана пломба оператора системи (обірваний пломбувальний дріт) на засобі обліку після відключення електроживлення квартири. Акт складено у присутності свідка, який підписав його без зауважень. Другий примірник акту про порушення і запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу [PERSON] рекомендованим листом №203-07-779 від 03.03.2022 року. На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 12.04.2022 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №13596 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 2589 грн 10 коп. Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.9, п.8.4.11,п.8.4.13 ПРРЕЕ за період з 20.01.2022 р. по 23.02.2022 р. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-1060 від 12.04.2022 року. 31.05.2022 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: [ADDRESS] , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 13774, яким зафіксовано, згідно п.п.5 п.8.4.2, п.п.8 п.5.5.5 ПРРЕЕ, п.5.5.2 ККО шляхом самовільного підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, а саме: зірвана пломба оператора системи на засобі обліку після припинення електропостачання квартири. Акт складено у присутності свідка, який підписав його без зауважень. Другий примірник акту про порушення і запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу [PERSON] рекомендованим листом №203-07-1815 від 24.06.2022 року. На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 26.07.2022 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №13774 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 2684 грн 82 коп. Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.9, п.8.4.11, п.8.4.13 ПРРЕЕ за період з 14.04.2022 р. по 31.05.2022 р. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-2476 від 17.08.2022 року. Таким чином, загальна вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення відповідачами ПРРЕЕ становить 5 273 грн 92 коп. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу [PERSON] було надіслано вимогу про оплату рекомендованим листом № 203-07-3153 від 12.10.2022 року. Усі вищезазначені документи (їх копії) та листи-повідомлення містяться у матеріалах справи, долучені до позовної заяви, перевірені та дослідженні судом. У преамбулі Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIІІ від 13.04.2017, передбачено що ним визначаються правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. Пунктом 84 ч. 1 ст.1 згаданого Закону встановлено, що споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Частиною 4 статті 46 цього Закону встановлено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (п. 78 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Оператор системи розподілу - це юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, умов укладених договорів. У свою чергу ч. 1 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Частиною 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики; недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії", основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: Правилами роздрібного ринку, а тому положення Закону України "Про ринок електричної енергії" деталізовані нормами Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Підпунктом 3 пункту 5.1.1 ПРРЕЕ передбачено право оператора системи проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії. У свою чергу за змістом п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи, здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно до абз. 1 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил. Згідно з абз. 4 п. 1.1.2 (терміни) ПРРЕЕ: акт про порушення - це документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Абзацом 1 пункту 8.2.6 ПPPEЕ встановлено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Необлікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно (абз. 34 п. 1.1.2 ПРРЕЕ). Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу (абз. 9 п. 8.2.6 ПРРЕЕ). Пунктом 8.2.4 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ також визначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу. Підпунктом 5 пункту 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ встановлено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку. Згідно абз. 10 п. 8.2.6 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ, у разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день) (абз. 2 п. 8.2.5 ПРРЕЕ). Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно п.п. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Також, відповідно до ст. 160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно долучених до матеріалів справи актів, споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . З довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача щодо наявності законних підстав для задоволення позовної заяви знайшли своє підтвердження в ході судового провадження. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Outcome: approved