Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

18.03.2022 адвокат Бєлоущенко А.Ж. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ, на час звернення до суду з відповідним позовом - 292\~549 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.09.2020 між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] був укладений письмовий договір позики, згідно п. п.1,2 предметом якого було передання позикодавцем позичальнику у позику грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ, на час звернення до суду з відповідним позовом складає: 292 549 грн. На підтвердження факту отримання грошових коштів, позичальником було підписано договір позики та розписку про отримання в борг за вказаним договором позики суми в розмірі 10 000 доларів США. Укладений договір позики грошових коштів між кредитором та боржником, є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 1047 ЦК України. Боржником було підписано власноручно договір позики та розписка про отримання грошових коштів із зобов`язанням повернути вказану грошову суму по першій вимозі позикодавця. Позивач звернувся у грудні 2021 року до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів переданих за договором позики в розмірі 10 000 доларів США. Однак, відповідач ігнорує звернення позивача щодо повернення суми позики, при особистих зустрічах за участі свідків відмовляється виконувати умови позики та взяті на себе зобов`язання та всіма можливими способами ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обов`язок, порушивши умови повернення суми коштів, передбачених ч.1 ст. 1049 ЦК України, не надавши жодної відповіді на заявлену вимогу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Бєлоущенко А.Ж. позов підтримав та просив його задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач та його представник адвокат Рідош-Шаповал В.І. в судове засідання повторно не з`явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, відвизу із запереченнями не надали, клопотань про відкладення розгляду справи також не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. З оригіналів договору позики та розписки від 28.09.2020 року вбачається, що [PERSON] позичив у [PERSON] 10 000 доларів США, які зобов`язується повернути на першу вимогу позичальника. В судовому засіданні, клопочучи про призначення почеркознавчої експертизи підписів відповідача, представник відповідача та свідок [PERSON] (дружина відповідача) заперечували проти того, що відповідач отримав 28.09.2020 року позику в сумі 10\~000доларів США від позивача та підписав відповідні договір позики та розписку. \~ \~ \~ \~Позиція відповідача не доведена належними і допустимими доказами, оскільки договір позики не оспорений ним за безгрошовістю. Рішення суду з цього приводу не надано. І хоча за клопотанням представника відповідача судом призначалась почеркознавча експертиза дійсності підпису [PERSON] , однак у зв`язку з ненаданням відповідачем необхідних експертам матеріалів, експертиза проведена не була. Згідно ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. \~ \~ \~ \~Поясення свідка [PERSON] (дружини відповідача) про те, що відповідач не отримував гроші, не мають значення, тому що договір укладено в письмовій формі. В матеріалах справи наявна розписка, письмовий договір позики. Факти укладення такого договору під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, судом не встановлені, тож пояснення свідка відповідача судом не приймаються до уваги, як належний доказ. Таким чином судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики 28.09.2020 року згідно якого відповідач отримав позику у позивача в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно, згідно офіційного курсу НБУ, на час звернення до суду з відповідним позовом - 292\~549 грн., але борг не повернув. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладений між заявником позикодавцем та боржником - позичальником, оскільки згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження виникнення зобов`язань між сторонами було укладено договір позики письмовий, згідно ч.1 ст.1047 ЦК України У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При таких обставинах, відповідач зобов`язаний на підставі ст. 1049 ЦК України, повернути грошові кошти за першою вимогою позикодавця. На підставі ст.12 ч.ч. 3, 4 , ст.81 ч.ч. 1, 5, 6 ЦПК України оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку доведеності позовних вимог та необхідності їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved