Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти в розмірі 9100, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в провадженні СВ Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження № 12019130370002061 від 29.11.2019 розпочате на підставі заяви [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України за фактом заволодіння невстановленою особою 28.11.2019 з її картки АТ КБ Приватбанк та картки її чоловіка [PERSON] грошових коштів в сумі 9100 грн. Зазначив, що його банківська карта оформлена у АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , що підтверджуються наданою випискою з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк». Під час проведення досудового розслідування 24.02.2021 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області надано дозвіл на проведення тимчасового доступу до інформації в АТ КБ «ПриватБанк» щодо карткового рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] . 07.04.2021 слідчим СВ Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області проведено тимчасовий доступ в АК КБ «ПриватБанк» щодо карткових рахунків відкритих № [NUMBER] , яка належить [PERSON] . Згідно протоколу огляду від 25.04.2021 року щодо інформації отриманої в АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що 28.11.2019 о 17 год. 25 хв здійснено переказ грошових коштів з картки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] у сумі 9100 грн. Позивач зазначив, що внаслідок безпідставного перерахування грошових коштів на рахунок відповідача без будь-якої правової підстави, останній безпідставно одержав від позивача кошти в сумі 9100 гривень, які йому не повернуті. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з указаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2022 року відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача. Заявлені вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач, пред`являючи позов зазначив, що внаслідок безпідставного перерахування грошових коштів на рахунок відповідача без будь-якої правової підстави, останній безпідставно одержав від позивача кошти в сумі 9100 гривень, які не повернуті позивачу. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на наявність кримінального провадження № 12019130370002061. Так, відповідно до матеріалів справи Сєвєродонецьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120191303700002061 від 29.11.2019. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 120191303700002061 внесені до вказаного реєстру 29 листопада 2019 року за фабулою «29.11.2019 до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області надійшла заява від гр. [PERSON] , [INFO] , про те, що 28.11.2019 невстановлена особа, приблизно о 16-50 шахрайським шляхом, ввівши в оману, під приводом співробітника «Приватбанк», використовуючи мобільний телефон № [NUMBER] , заволоділа особистими даними банківських карток заявника, після чого, використовуючи їх, заволоділа грошовми коштами у загальній сумі 9508 грн., перерахувавши гроші через інтернет-банкінг Приват 24» - правова кваліфікація ч. 1 ст. 263 КК України. За даними протоколу огляду предмету від 25.04.2021 в рамках кримінального провадження № 120191303700002061 з банківського рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] , здійснено переказ власних коштів на банківську карту № [NUMBER] , відкриту на ім`я [PERSON] . Водночас, позивачем не доведено, що списання з його карткового рахунку здійснено саме відповідачем Так, наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені, такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 144/287/17-ц провадження № 61-31835св18 та від 10.04.2019 року справа № 524/3979/16-ц провадження № 61-20290св18, де стороною у справі є АТ КБ «Приватбанк». У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 308/6023/15-ц (провадження № 61-4447сво18) зроблено висновок про те, що зобов`язання з відшкодування шкоди, як правило, може мати місце лише за відсутності договірних правовідносин. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх. Також суд звертає увагу на те, що позивач [PERSON] , не має статусу потерпілого у вказаному вище кримінальному провадженні. Беручи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами підставність заявлених ним позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed