Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернулась в лютому 2023р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики від 15.04.2015 року,судових витрат. Позов обґрунтувала тим, що 15 квітня 2015 року позивач надала [PERSON] позику грошовими коштами у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США на придбання земельної ділянки, на ці кошти, як відомо позивачу, [PERSON] придбав земельну ділянку в с. Старий Лисець, Тисменицького району Івано-Франківської області. Відповідач забов`язувався повернути дану позику до 01.02.2020 року, однак на даний час не повернув. Просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явились, однак подала\~ до суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. 04.04.2023 року відповідач подав відзив, зі змісту якого слідує, що у задоволенні позовних вимог не заперечує, однак просив розстрочити виконання судового рішення шляхом стягнення з відповідача щомісячно суми в розмірі 100 (сто) доларів США до повного погашення боргу. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про судове засідання належно, 21.04.2023 подав до суду заяву, у якій просив розгляд даної справи проводити за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2021р. між позивачем, та відповідачем було укладено договір позики для купівлі земельної ділянки та будівельних матеріалів для будівництва житлового будинку, згідно якого позивач надала, а відповідач зобов`язався повернути надані йому гроші в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США. Факт надання коштів за договором позики підтверджується оригіналом розписки від 15.04.2023р. (а.с.24). За вимогами ст.1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] ,заборгованість за договором позики у розмірі 10 000,00 доларів США (десять тисяч доларів США.) Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений [PERSON] , судовий збір в сумі 3730 грн. підлягає стягненню з відповідача. Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання судового рішення на 8 років та 3 місяця, слід зазначити наступне Відповідно до ч.5 ст.435 ЦКП України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. З огляду на положення ч.1 ст.267 ЦПК України, з урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає можливим розстрочити виконання судового рішення на дванадцять місяців. А отже, виконання рішення суду слід проводити рівними частинами по 833,33 долара США щомісячно. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими повністю. Окрім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути оплачений судовий збір у розмірі 3730 грн.(а.с.6). На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 538, 655, 662, 663, 693,712 ЦК України,

Outcome: approved