Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/6678/18 від 05 квітня 2019 року. Під час проживання з дитиною відповідачка не виконувала належним чином своїх обов`язків з її виховання, а згодом взагалі покинула сина. Протягом 12 років [PERSON] із сином не мешкає, його вихованням не займається, не цікавиться життям та станом здоров`я дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання. На даний час місцезнаходження відповідачки невідоме, вона не бере участі в житті дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не підтримує зв`язку із сином навіть не телефонує, самоусунулась від виховання дитини. [PERSON] мешкає разом із батьком, який займається його вихованням, створив належні умови для проживання, опікується про його фізичний та духовний розвиток; в родині пануют доброзичливі стосунки та поважне ставлення один до одного. Позивач [PERSON] просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрите провадження. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2023 року підготовче провадження закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Позивач пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, мають спільну дитину сина [PERSON] , 2009 року народження. Зазначив, що колишня дружина не хотіла народження дитини і після народження сина мало уваги приділяла його вихованню та догляду. В 2012 році [PERSON] зібрала речі та поїхала, покинувши сина, який з того часу мешкає з ним. Відповідачка з 2012 року жодного разу не навідала сина, навіть не зателефонувала, жодної участі в його вихованні не бере, не спілкується з ним, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, зі святами не вітає. Радж не пам`ятає мати, оскільки йому було 2 роки, коли вона його покинула і з того часу дитина жодного разу у будь-який спосіб із матір`ю не спілкувалась. Не заперечував проти стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, у зв*язку з чим суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, як Органу опіки та піклування, [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] ,\~в судовому\~засіданні пояснила,\~що знайома\~з відповідачем\~по справі\~ [PERSON] \~з 2014\~року,\~вони часто\~спілкуються,\~навідують один\~одного;\~також товаришують\~між собою\~їх діти.\~Їй відомо\~по те,\~що [PERSON] мешкає\~з батьком,\~який займається\~його вихованням\~та утриманням.\~Жодного разу\~не бачила\~мати хлопчика\~ані за\~місцем його\~проживання,\~ані в\~школі,\~де він\~навчається.\~Раджв повсякденному житті в розмовах про мати не згадує. Відповідно до ст.171 СК України суд вислухав думку дитини [PERSON] , [INFO] , з приводу питання, що розглядається судом. З пояснень дитини суд дійшов висновку про те, що мати в її житті взагалі участі не приймає, не спілкується і навіть не телефонує. Хлопчик пояснив, що не пам`ятає мати і не бажає спілкування з нею, звик мешкати з батьком; родичів по лінії матері не знає. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , з`ясувавши позицію представника третьої особи [PERSON] , допитавши свідка [PERSON] , з*ясувавши думку дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/6678/18 від 05 квітня 2019 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до довідки Новодмитрівського старостинського округу № 118 від 31 жовтня 2022 року [PERSON] мешкає разом із сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 31 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , мешкає з батьком в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , де облаштоване спальне місце для дитини, наявний письмовий стіл, холодильник, телевізор, місце для зберігання речей. В будинку чисто, наявні продукти харчування в необхідній кількості. Від сусідів на [PERSON] надходять позитивні відгуки. Умови життя сім`ї задовільні (а.с.14). Позивач по справі [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, скарг на нього не надходило, підтримує дружні стосунки з мешканцями селища; тимчасово не працює, спиртними напоями не зловживає (а.с.8). Як вбачається з характеристики [PERSON] за підписом секретаря Новодмитрівської селищної ради Гречишкіної І.В., відповідачка не мешкає в с.Новодмитрівка, вихованням дитини [PERSON] не займається, не навідує його; з 2012 року на території Новодмитрівської сільської ради не з`являлась (а.с.13). [PERSON] навчається в 6-А класі Новодмитрівського ліцею Костянтинівської міської ради, що підтверджується довідкою № 29 від 28 жовтня 2022 року (а.с.12). З висновку від 21 лютого 2023 року № 97/26 вбачається, що Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області, яка діє на виконання повноважень виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, як Органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на його утримання, оскільки вона з 2012 року зв`язку з дитиною не підтримує, будь-якої участі у вихованні та утриманні не приймає, матеріальної допомоги не надає, не відвідує сина, не цікавиться його життям; належні умови для проживання та виховання дитини створені батьком. (а.с.37). Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 1-4 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Приймаючи до уваги викладене, оцінивши вищенаведені докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] протягом тривалого часу, з 2012 року ухиляється від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки не забезпечує сина матеріально, не піклується про нього та не виявляє материнської турботи, якої потребує син, не займається його вихованням, не спілкується в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення навіть за допомогою засобів телефонного зв`язку, не піклується про фізичний та духовний стан сина зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідачки, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов*язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Частинами 2,3 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а позивчем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, відповідно до 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в загальному розмірі 2147 гривень 20 копійок (за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів).

Outcome: approved