Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

08.04.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, з урахуванням поданої уточненої позовної заяви [PERSON] просить : стягнути з Головного управління Державної казначейської служби у Київській області за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на його користь 47\~600 гривень матеріальної шкоди за мобільний телефон та 500\~000 гривень в рахунок моральної шкоди (т.1 а.с. 1-10, 78-87). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2020 о 9 годині ранку особами, що не представились було запропоновано «мирним шляхом» провести обшук в його квартирі за адресою : [ADDRESS] , а у випадку супротиву йому та його брату, батькам-пенсіонерам, які на той час знаходились в квартирі погрожували фізичним насиллям. П`ять невідомих осіб, як пізніше з`ясувалось на чолі із заступником начальника СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Корольчуком Б. JI., без пред`явлення посвідчень та без пред`явлення ухвали суду на проведення обшуку, пройшли до його квартири та безперешкодно пересуваючись квартирою почали щось шукати. Що саме шукали, повідомили згодом та не дозволили йому скористатись правовою допомогою адвоката під час обшуку, який тривав 2 години. Зазначає, що під час обшуку у нього були вилучені речі, а саме : iPhone 7+ ІМЕІ [NUMBER] , iPhone XR ІМЕН: [NUMBER] ІМЕІ2: [NUMBER] , iPhone 4s ІМЕІ [NUMBER] , ноутбук SONY SVS131A12V серійний номер: 4-256 312-01 із зарядним пристроєм до нього. Копія протоколу обшуку позивачу надана не була. 01.12.2020 він звернувся до Бориспільської місцевої прокуратури із заявою про надання інформації щодо незаконного обшуку в його квартирі. Листом Бориспільської місцевої прокуратури № 40-1544вих20 від 03.12.2020 його було повідомлено про те, що відкрито кримінальне провадження № 12020110100001988 від 28.11.2020 за заявою [PERSON] та [PERSON] , та казаний обшук проводився на підставі 233 КПК України та в подальшому слідчим за погодженням з прокурором невідкладно направлено клопотання про проведення обшуку до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду. На адвокатський запит Бориспільським міськрайонним судом було надано відповідь №532/05-08/2020 від 07.12.2020 про те, що слідчий Іваніченко А. С. через канцелярію суду 07.12.2020 подав клопотання про проведення обшуку за адресою [PERSON] , через 9 днів після самого обшуку. 30.11.2020 він звернувся до слідчого Іваніченка А. С. заявою про повернення вилученого майна. Листом № 21727 від 03.12.2020 слідчий Іваніченко А. С. повідомив, що скеровано клопотання про арешт майна разом із клопотанням про проведення обшуку та надав копію Витягу з ЄРДР та копію протоколу обшуку. 08.12.2020 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської (справа №359/9724/20) було відмовлено в клопотанні про накладення арешту на вилучені речі. 09.12.2020 він отримав вилучені речі, крім вилученого телефону iPhone 4s ІМЕІ: [NUMBER] , який слідчий відмовився віддати, пояснивши що телефон перебуває на експертизі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2020 ( справа № 359/9760/20, провадження № 1-кс/359/2345/2020) було зобов`язано старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Іваніченко А.С. повернути йому мобільний телефон. 22.03.2021 він отримав лист від слідчий Бондаренко Д.В., що вказаний мобільний телефон йому не передавався, тому повернути його він не має можливості. Станом на дату подання позову до суду телефон йому не повернули. Крім того зазначено, що модель телефону iPhone 4s виробником вже давно не виготовляється. Внаслідок цього він змушений був нести додаткові витрати на покупку іншого мобільного пристрою у розмірі 47 600 грн. Позивач також зазначає, що під час проведення незаконного обшуку 28.11.2020 та після у нього відбувся гіпертонічний криз, сталося підвищення тиску і значне погіршення здоров`я, у зв`язку із чим він звернувся до лікарні. Невротичний синдром та гіпертонічна хвороба, яка з`явилась після неправомірних дій в квартирі і до цих пір дають про себе знати. Протиправні дії осіб, які проводили обшук, завдали йому значних переживань, позбавили його впевненості в майбутньому та можливості вести звичний спосіб життя, здійснювати заплановані витрати, керувати роботою. Стверджує, що після проведення цього обшуку в нього погіршився сон, що досі проявляється в періодичному безсонні. Втрата телефону та всіх цінних контактів на ньому іноземних інвесторів та спонсорів проектів, які він веде за родом своєї діяльності, призвела до того, що він поніс майнові втрати. Протягом всього часу він не може вести нормальну підприємницьку діяльність, оскільки всі його думки зайняті тим, як відновити справедливість, яким чином притягнути винних до відповідальності. Крім того дії співробітників поліції та прокуратури щодо порушення прав позивача принизили його як людину, завдали моральної шкоди та призвели до моральних страждань та інших негативних наслідків. Він втратив довіру батьків та всіх сусідів, які спостерігали за неправомірними діями правоохоронців під час обшуку, до нього доходять плітки ганебного характеру, які після обшуку набули поширення і серед бізнес партнерів. На даний час поновлення прав вимагає від нього додаткових зусиль по організації свого життя. Неодноразове відвідування поліцейського відділку із адвокатом для поновлення порушених прав і повернення цінного майна, не дали очікуваного результату. Протиправними діями йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 500000 грн. Розмір моральної шкоди розрахований з рахуванням ступеня протиправності дій правоохоронних органів та їх безпосередньої вини у цьому. 24.06.2021 до суду\~від Головного\~Управління \~Державної казначейської\~служби України\~в Київській\~області надійшов\~відзив (т.1\~а.с.\~67-69) з проханням відмовити в задоволенні позову, при цьому зазначено, що ГУ ДКС України в Київській області є неналежним відповідачем, оскільки жодних прав та інтересів позивача вони не порушували. 25.10.2021 до суду\~від Київської\~обласної прокуратури\~надійшов відзив\~(т.1\~а.с.\~188-196) з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № \~ \~ \~ \~12020110100001988 від 28.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. 28.11.2020 старшим слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області Іваніченком А.С. на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук за адресою: [ADDRESS] , під час якого виявлено та вилучено три мобільні телефони, а саме : Phone 7+ ІМЕІ [NUMBER] , iPhone XR ІМЕІ 1: [NUMBER] ІМЕІ 2: [NUMBER] , iPhone 4s ІМЕІ [NUMBER] , ноутбук Sony SVS 131 A12V, серійний номер [NUMBER] , зарядний пристрій для ноутбука. Вилуч Зазначають, що 03.12.2020 старшим слідчим СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області Іваніченком А.С. було надано лист позивачу про те, що вилучені в ході обшуку речі визнані речовими доказами, а також надано копію протоколу обшуку від 28.11.2020. Зазначають, що слідчий Іваніченко А.С. подав клопотання слідчому судді про проведення обшуку за місцем проживанням [PERSON] та клопотання про арешт вилученого під час вищевказаного обшук майна, у задоволенні яких було відмовлено. Тому, 09.12.2020 старшим слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Іваніченком А.С. повернуто позивачу всі вилучені під час вищевказаного обшуку речі, окрім вилученого iPhone 4s ІМЕІ : [NUMBER] . Вважають,що\~свої вимоги\~про відшкодування\~шкоди позивач,\~обґрунтовує бездіяльністю\~органу досудового\~розслідування у\~кримінальному провадженні\~№ 12020110100001988\~від 28.11.2020\~з огляду\~на ухвалу\~слідчого судді\~Бориспільського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~10.12.2020\~про повернення\~вилученого під\~час обшуку\~телефону.\~Однак,\~зобов`язання слідчим\~суддею старшого\~слідчого СВ\~Бориспільського ВП\~ГУНП в\~Київській області\~вчинити певні\~дії не\~є безумовною\~підставою для\~визнання позовних\~вимог обґрунтованими\~та такими,\~що підлягають\~задоволенню.\~Здійснення слідчих\~дій у\~ході розслідування\~кримінальної справи\~відноситься до\~безпосередніх повноважень\~органів досудового\~розслідування згідно\~з вимогами\~кримінального процесуального\~законодавства,\~тому саме\~лише здійснення\~таких заходів\~не може\~бути підставою\~для відшкодування\~моральної шкоди Натомість, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що мала місце бездіяльність органу досудового розслідування, а також що вона виникла саме внаслідок неналежного виконання службових обов`язків чи протиправних дій (бездіяльності) працівників, не надано доказів заподіяння матеріальної шкоди в зазначеному розмірі та наявності вини працівників органів досудового розслідування, причинного зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю органу досудового розслідування і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями відповідачів. З аналогічних мотивів не підлягає задоволенню позовна вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 500000,00 грн. Звертає увагу, що позивачем додано до позовної заяви, як доказ наявності моральної шкоди, копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «БОРИСПІЛЬСЬКИЙ МЦПМСД». Однак, зазначена вище копія виписки лише констатує встановлення [PERSON] діагнозу вегето-судинна дистонія, антено-невротичний синдром, гіпертонічна хвороба. Вказують, що згідно медичної документації, ці хвороби носять хронічний і довготривалий характер та не могли бути спричинені досудовим розслідуванням кримінального провадження та проведенням протягом двох Вважають, що, виходячи зі змісту позову та доданих до нього документів, [PERSON] не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував спричинення йому матеріальної шкоди у розмірі 46700,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 500000,00 грн. чи наявність причинно-наслідкового зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю органів досудового розслідування і прокуратури та фактичним настанням негативних наслідків для позивача. 11.11.2021 до суду\~від ГУ\~НП в\~Київській області\~ надійшов\~відзив (т.1\~а.с.\~135-139) з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також звертають увагу, що відповідно до довідки СУ ГУНП в Київській області від 25.08.2021 № 6158 направлено доручення до Департаменту кіберполіції НПУ на проведення огляду вилученого під час обшуку мобільного телефону iPhone 4S. Таким чином позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази неправомірності дій чи бездіяльності ГУНП в Київській області та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями/бездіяльності та заподіяними збитками. А також, що реалізація процесуального права і оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди. 03.11.2021 до суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив керівника прокуратури Київської області (т.1 а.с. 144-148), за змістом\~якого \~позивач та\~його представник\~не погоджуються\~з викладеними\~у відзиві\~обставинами \~та звертають\~увагу,\~щодо порушення\~чинного законодавства\~при проведенні\~слідчих дій\~та повернення\~вилученого майна. 09.02.2022 до суду від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів (т.1 а.с.217-218), за змістом якого просить зменшити розмір позовних вимог, залишивши вимогу щодо відшкодуванням 500000,00 грн. моральної шкоди, зазначивши, що стороні позивача надійшов лист від слідчого відділу СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, у якому повідомлено, про те що телефон був знайдений та позивач може його отримати, прибувши до Бориспільського РУП. Телефон вони отримали 27.01.2022 Ухвалою від 19.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т.1 а. с. 42-43) Ухвалою від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (т.1 а. с. 180). У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити в повному обсязі. Заяву представника [PERSON] щодо зменшення позовних вимог позивач не підтримує, зазначає, що телефон був отриманий представником позивача. Отримавши телефон, він не зміг його включити, вважає, що працівники поліції намагалися зламати захист на телефоні, внаслідок чого він вийшов із ладу. Просить відшкодувати йому вартість придбаного ним нового телефону іншої моделі, заявляти клопотання щодо проведення судової експертизи для визначення розміру заподіяної шкоди, не буде. Представник відповідачів Київської обласної прокуратури та Бориспільської окружної прокуратури Гайфуліна О.О. та Гайфуліна Н.П. у судовому засіданні заперечували проти позову з наведених у відзиві підстав. та просили відмовити. Представники відповідачів Бориспільського районного управління поліції Головного управління поліції в Київській області та Головного управління Національної поліції в Київській області у судове засідання не з1явилися, додаткових заяв та клопотань не направили. Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Київській області у судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника казначейської служби (т2 а.с. 54-55). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали клопотання про надання дозволу на проведення обшуку справа № 359/9724/20, провадження № 1-кс/359/2338/2020, матеріали справи за скаргою [PERSON] справа №359/9760/20, провадження № 1-кс/359/2345/2020, суд дійшов наступного висновку. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу. Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, у судовому засіданні встановлено, що 28.11.2020 за місцем проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ,- працівниками поліції Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області було проведено обшук, що підтверджується протоколом старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Іваніченко А.С. (т.1 а. с. 11-13). За змістом вказаного протоколу, в ході обшуку було виявлено: мобільні телефони - iPhone 7+ ІМЕІ [NUMBER] , iPhone XR ІМЕІ : [NUMBER] ІМЕІ 2: [NUMBER] , ІМЕІ [NUMBER] , iPhone 4S ІМЕІ [NUMBER] , зарядний пристрій для ноутбука, ноутбук SONY SVS131A12V серійний номер: 4-256 312-01. Згідно з листом Бориспільської місцевої прокуратури від 03.12.2020 № 1544 вих. 20 (т.1 а.с. 17), адресованим на ім`я позивача [PERSON] , СВ Бориспільським ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28.11.2020 за № 12020110100001988 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. В рамках досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій в тому числі обшуку житла, який проводився на підставі ст. 233 КПК України. Відповідно до листа старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області Іваніченка А. від 03.12.2020 № 21727, адресованого представнику позивача - адвокату Гостєвій К.М. (т.1 а.с. 18), в рамках КП 12020110100001988 від 28.11.2020 працівниками СВ Бориспільським ВП ГУ НП в Київській області та на підставі ст. ст. 233, 234 КПК України проведено обшук за адресою : [ADDRESS] , в ході якого вилучено : iPhone 7+, iPhone XR, iPhone 4S, ноутбук SONY із зарядним пристроєм. Вказані речі визнані речовими доказами та стосовно них скеровано клопотання про арешт майна до Бориспільського міськрайонного суду Київської області разом із клопотанням про надання дозволу на обшук в порядку ч.3 ст.233 КПК України. Так, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.с.19) 28.11.2020 Бориспільським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Київській області зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань КП №12020110100001988 за ст. 194 ч. 2 КК України за фактом того, що 27.11.2020 близько 21.20 за адресою : [ADDRESS] , не встановлена особа здійснила умисне пошкодження двох автомобілів «Шкода Октавіа» шляхом підпалу (т.1 а.с. 19). Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Іваніченка А.С. про обшук квартири по КП № 12020110100001988 (т.2 а.с. 69 та а.с. 48-51 матеріалів клопотання про надання дозволу на проведення ошуку справа № 359/9724/20, провадження № 1-кс/359/2338/2020). За змістом вказаної ухвали встановлено, що старший слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Іваніченко А.С. не приєднав до поданого клопотання достатні докази на підтвердження того, що у вказаній квартирі переховувались особи, причетні до вчиненні злочину, або зберігались докази, які могли бути знищеними, зокрема горючі речовини та матеріали, що можуть самозайматись, займатись від джерела запалювання або здатні до самостійного горіння, та які можуть бути використані для вчинення підпалу. Натомість, мобільний телефон марки «iPhone 7+», іmeі: [NUMBER] ; мобільний телефон марки «iPhone ХR», іmеі: [NUMBER] ; ноутбук марки «Sony» моделі SVS 131 А12V з серійним номером: 4-256 312-01, а також зарядний пристрій до ноутбука не є ні знаряддями вчинення злочину, ні об`єктами кримінально протиправних дій, та не можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказане майно не відповідає жодному з критеріїв, передбачених ч.1 ст.98 КПК України. Ці обставина свідчить про те, що у старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області Іваніченка А.С. не було жодної з підстав, передбачених ч.3 ст.233 КПК України, для проведення обшуку. Також зазначено, що проведення обшуку квартири [ADDRESS] є втручанням держави у право [PERSON] на повагу до його житла. Таке втручання є свавільним, адже не ґрунтується на законі та не має жодного відношення до забезпечення кримінального судочинства. Ці обставини свідчать про те, що вказана слідча дія була проведена з порушенням гарантій, передбачених ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В цей же день ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2020 (справа № 359/9725/20, провадження № 1-кс/359/2339/2020) було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Іваніченка А.С. про арешт майна у кримінальному провадженні №12020110100001988 (т.2 а.с.72-73). Крім того ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2020 ( справа № 359/9760/20, провадження № 1-кс/359/2345/2020) скаргу адвоката Гостєвої К.М., яка діє в інтересах [PERSON] на бездіяльність старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Іваніченка А.С. задоволено частково та зобов`язано повернути [PERSON] мобільний телефон iPhone 4S ІМЕІ [NUMBER] (т.1 а.с. 24-25). Згідно з п. 9 довідки по кримінальному провадженню № 12020110100001988 від 28.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, до Департаменту кіберполіції НПУ направлено доручення про проведення огляду мобільного телефону iPhone 4S ІМЕІ [NUMBER] (т.1 а. с. 141-142). При цьому згідно з листом Департаменту кіберполіції НП України від 03.09.2022 (т.1 а.с.235) до ДКП управління протидії кіберзлочинам в місті Києві та відділу протидії кіберзлочинам в Київській області у період з 02.12.2020 по 31.12.2020 доручення про проведення слідчих дій у порядку ст. 40 КПК України від 02.12.2020 від старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції Іваніченко А.С. на виконання не надходило. Відповідно до листа старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції Бондаренка Д.В. від 12.01.2022 (т.1 а. с. 219), адресованого адвокату Гостєвій К.М., було запропоновано власнику майна прибути до РУП ГУ НП в Київській області та отримати мобільний телефон iPhone 4S ІМЕІ [NUMBER] . Згідно з клопотанням представника позивача [PERSON] , яке надійшло на адресу суду 09.02.2022 (т.1 а.с. 217- 218) мобільний телефон iPhone 4S ІМЕІ [NUMBER] вони отримали 27.01.2022. У судовому засіданні позивач підтвердив факт отримання мобільного телефону iPhone 4S ІМЕІ [NUMBER] , при цьому вказав, що телефон він отримав у неробочому стані, проте доказів, які б цю обставину підтверджували, суду не надав. Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 30\~Конституції України\~визначено,\~що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Так, в силу вимог ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до\~ч.\~2\~цієї статті\~збитками є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В силу вимог ч.3 цієї статті збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов : наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. За загальним правилом, визначеним, зокрема ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначений, зокрема ст.1176 ЦК України. Так, в силу вимог ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Частиною 2 цієї статті визначено, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Так, відповідно до ч.6 та ч.7 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Так,\~згідно з\~ст.1\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» відповідно\~до положень\~цього Закону\~підлягає відшкодуванню\~шкода,\~завдана громадянинові\~внаслідок: 1)\~незаконного засудження,\~незаконного повідомлення\~про підозру\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~незаконного взяття\~і тримання\~під вартою,\~незаконного проведення\~в ході\~кримінального провадження\~обшуку,\~виїмки,\~незаконного накладення\~арешту на\~майно,\~незаконного відсторонення\~від роботи\~(посади)\~та інших\~процесуальних дій,\~що обмежують\~права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові\~основи боротьби\~з організованою\~злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до\~вимог п.1-1\~ч.1\~ст.2\~Закону України\~«Про порядок\~відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» право\~на відшкодування\~шкоди в\~розмірах і\~в порядку,\~передбачених цим\~Законом,\~виникає у\~випадках,\~зокрема: 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; Статтею 3 Закону визначено, що, у наведених в статті 1 цього\~Закону випадках\~громадянинові відшкодовуються\~(повертаються): 1)\~заробіток та\~інші грошові\~доходи,\~які він\~втратив внаслідок\~незаконних дій; 2)\~майно (в\~тому числі\~гроші,\~грошові вклади\~і відсотки\~по них,\~цінні папери\~та відсотки\~по них,\~частка у\~статутному фонді\~господарського товариства,\~учасником якого\~був громадянин,\~та прибуток,\~який він\~не отримав\~відповідно до\~цієї частки,\~інші цінності),\~конфісковане або\~звернене в\~доход держави\~судом,\~вилучене органами\~досудового розслідування,\~органами,\~які здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~а також\~майно,\~на яке\~накладено арешт; 3)\~штрафи,\~стягнуті на\~виконання вироку\~суду,\~судові витрати\~та інші\~витрати,\~сплачені громадянином; 4)\~суми,\~сплачені громадянином\~у зв`язку\~з поданням\~йому юридичної\~допомоги; 5) моральна шкода. Статтею 4 Закону визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені\~пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. Вартість жилих будинків, квартир, інших споруд відшкодовується лише у разі, якщо зазначене майно не збереглося в натурі і громадянин відмовився від надання йому рівноцінного жилого приміщення з безоплатною передачею у його власність або у разі згоди на це громадянина. Вартість втраченого житла відшкодовується виходячи з ринкових цін, що діють на момент звернення громадянина про відшкодування шкоди. У разі ліквідації підприємств, установ, організацій, яким майно було передано безоплатно, або недостатності у них коштів для відшкодування шкоди вартість майна (частина вартості) відшкодовується за рахунок державного бюджету. Вартість майна визначається за цінами, що діють на момент прийняття рішення про відшкодування шкоди. У разі пошкодження майна завдана шкода відшкодовується повністю. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. В силу вимог ст.12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4\~статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Статтею 13 Закону визначено, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем не надані докази того, що мобільний телефон йому був повернутий у неробочому стані та не підлягає відновленню, а відповідно не доведено факт заподіяння матеріальної шкоди, у тому числі у визначену позивачем розмірі 47600гривень, тобто у розмірі вартості нового мобільного телефону іншої марки та моделі. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 500000 гривень суд дійшов висновку щодо часткової обґрунтованості та доведеності позову, зважаючи на встановлені у судовому засіданні факти щодо проведення працівниками поліції Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області незаконного обшуку у квартирі позивача та незаконного вилучення належного йому на праві власності майна, а також допущеної неправомірної бездіяльності щодо тривалого неповернення вилученого у позивача мобільного телефону з 28.11.2020 по 27.01.2022. Внаслідок чого позивачу [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає, як у простих душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та членів його сім`ї, так і у моральних втратах у зв`язку з порушенням його нормальних життєвих зв`язків, неможливістю користуватися належним йому майном (мобільним телефоном), що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя (звернення за правовою допомогою, із запитами до органів поліції та прокуратури, із скаргами та цим позовом до суду). При цьому суд враховує, що факт проведення незаконного обшуку, а також факт протиправної бездіяльності щодо повернення вилученого у [PERSON] майна було встановлено вищенаведеними ухвалами слідчих суддів, до повноважень яких належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України). А також враховує, що належних і допустимих доказів щодо проявленої до позивача та його родини працівниками поліції зневаги, погроз застосування фізичної сили, протиправного обмеження у праві скористатися правової допомогу під час проведення обшуку, а також наявності причинно-наслідкового між фактом проведення обшуку та вилучення майна та погіршенням стану здоров`я (звернення до лікаря з приводу підвищення артеріального тиску та встановленого діагнозу: вегето-судинна дистонія, антено-невротичний синдром, гіпертонічна хвороба, мало місце 22.12.2020, в той час, як обшук проведений 28.11.2020) та наявністю інших негативних наслідків у підприємницькій діяльності, позивачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди суд виходив з виду та тривалості душевних страждань та вищезазначених негативних наслідків та з урахуванням визначеного чинним законодавством порядку її відшкодування, вважає, що з державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в розмірі 13000 гривень, що станом на дату припинення протиправної бездіяльності (повернення мобільного телефону) становило два розмірі мінімальної заробітної плати (6500 грн.), який на переконання суду відповідає вимогам розумності та справедливості та є достатнім відшкодуванням заподіяної немайнової шкоди. Ухвалюючи відповідне рішення суд вважає необхідним зазначити, що в даному випадку ані Бориспільське районне управління поліції Головного управління поліції в Київській області ані Бориспільська окружна прокуратура, не будучи юридичними особами, в силу вимог ч.2 ст.48 ЦПК України не можуть бути сторонами у справі, та, відповідно, належними відповідачами. Крім того, доказів допущеної працівниками прокуратури бездіяльності, встановленої відповідним судовим рішенням, яке набрало законної сили, позивачем надано не було, а отже позов до Київської обласної прокуратури слід визнати необґрунтованим та недоведеним, таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial