Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

16 лютого 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований 28 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом за №217 та після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їхнє з відповідачем подружнє життя припинено. Причиною послужило те, що між ними виникали систематичні сварки із-за протилежних поглядів на сімейне життя. Внаслідок чого вони втратили любов та взаємоповагу один до одного. У зв`язку з чим, позивач вважає, що їхня сім`я розпалася, зберегти її неможливо та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам іхньої малолітньої дитини, оскільки кожен з них бажає мати сім`ю в якій би панувала атмосфера миру, любові та взаємоповаги. 16 лютого 2023 року надіслано запит до відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 10 березня 2023 року до на електрону адресу Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла відповідь на запит суду про те, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . З 06 по 10 березня 2023 року суддя Нікандрова С.О. перебувала у щорічній додатковій відпустці, згідно наказу. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 13 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2010 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис за №217 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов`язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони вважають подальше спільне проживання в шлюбі неможливим, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved