Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати по договору оренди земельної ділянки в якому просить: - стягнути з ФО-П [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на його користь, заборгованість у сумі 121507,73 (сто двадцять одна тисяча п`ятсот сім) гривень 73 копійки, по сплаті орендної плати за 2019, 2020, 2021 роки, з 01.01.2022 року по 01.11.2022 року по договору оренди землі №2 від 08.12.2016 року між орендарем ПП [PERSON] та орендодавцем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві (а.с. 66-69) представник позивача [PERSON] - адвокат Билим О.М. зазначив, що [PERSON] , є власником земельної ділянки загальною площею 17,0943 га, кадастровий номер 6323385500:10:000:0174, що розташована на території Красноградського району Харківської області, та знаходилась з 23.02.2017 року по 03.11.2022 року в оренді у ПП [PERSON] на підставі Договору оренди №2 від 08 грудня 2016 року, який розірвано рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року по справі №626/1496/21, яке набрало законної сили 03.11.2022 року. Пунктом 9 Договору оренди землі №2 від 08.12.2016 року визначено розмір орендної плати, який вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що складає 31697,67 гривень на рік з періодом виплати з 1 серпня по 31 грудня, а у відповідності до п.10 цього договору орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня кожного року. Інформація про умови договору оренди №2 від 02.12.2016 року зафіксовані також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме зобов`язання сплати орендарем ПП [PERSON] орендної плати в розмірі 5% нормативної грошової оцінки, що складає 31697.67 гривень, з періодом виплати з 1 серпня по 31 грудня. Орендар ПП [PERSON] не сплачував орендодавцю [PERSON] орендну плату у відповідності до умов договору оренди землі №2 від 08.12.2016 року про оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 17,0943 га, з кадастровим номером 6323385500:10:000:0174, за: 2019 рік - 31697,67 грн., 2020 рік - 31697,67 грн., 2021 рік - 31697,67 грн., з 01.01.2022 року по 01.11.2022 року - 26414.72 грн, розрахована шляхом ділення річної суми орендної плати 31697,67 грн. на 12 місяців та множення на 10 місяців знаходження орендованої земельної ділянки в оренді відповідача, а саме 31697,67/12х10=26414,72 грн., а всього сума боргу по орендній платі складає 31697,67+31697,67+31697,67+24414,72=121507,73 гривень. Відсутність сплати орендної плати підтверджується довідками ДФС України про відсутність у позивача [PERSON] доходів за вказаний вище період та судовим рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року по справі №626/1496/21. Рух справи в суді. Ухвалою судді від 02.03.2022 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді від 16.03.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 14.04.2022 року зупинено провадження у справі. Ухвалою від 20.12.2022 року поновлено провадження у справі. Ухвалою від 08.02.2023 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву [PERSON] . Ухвалою суду від 14.03.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 12.04.2023 року. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. В матеріалах справи мається заява представника позивача [PERSON] - адвоката Билима О.М. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, а також докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником земельної ділянки загальною площею 17,0943 га, кадастровий номер 6323385500:10:000:0174, що розташована на території Красноградського району Харківської області, та знаходилась з 23.02.2017 року по 03.11.2022 року в оренді у ФО-П [PERSON] на підставі Договору оренди №2 від 08 грудня 2016 року, який розірвано рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року по справі №626/1496/21, яке набрало законної сили 03.11.2022 року. Пунктом 9 Договору оренди землі №2 від 08.12.2016 року визначено розмір орендної плати, який вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що складає 31697.67 гривень на рік з періодом виплати з 1 серпня по 31 грудня, а у відповідності до п.10 цього договору орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня кожного року. Інформація про умови договору оренди №2 від 02.12.2016 року зафіксовані також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме зобов`язання сплати орендарем ПП [PERSON] орендної плати в розмірі 5% нормативної грошової оцінки, що складає 31697.67 гривень, з періодом виплати з 1 серпня по 31 грудня. Орендар ПП [PERSON] не сплачував орендодавцю [PERSON] орендну плату у відповідності до умов договору оренди землі №2 від 08.12.2016 року про оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 17.0943 га, з кадастровим номером 6323385500:10:000:0174, за: 2019 рік - 31697,67 грн., 2020 рік - 31697,67 грн., 2021 рік - 31697, 67 грн., з 01.01.2022 року по 01.11.2022 року - 26414.72 грн, розрахована шляхом ділення річної суми орендної плати 31697,67 грн. на 12 місяців та множення на 10 місяців знаходження орендованої земельної ділянки в оренді відповідача, а саме 31697.67/12х10=26414.72 грн., а всього сума заборгованості по орендній платі складає 31697,67+31697,67+31697,67+24414,72=121507.73 гривень. Відсутність сплати орендної плати підтверджується довідками ДФС України про відсутність у позивача [PERSON] доходів за вказаний вище період та судовим рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.11.2021 року по справі №626/1496/21. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положенням статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Отже, згідно зі статтями 1, 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновки за результатами розгляду справи. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд вважає даний позов доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1215,07 гривень. Відповідно до ст.ст. 1, 13, 21 ЗУ «Про оренду землі», ст. 526 ЦК України

Outcome: approved