Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму боргу в розмірі 160 798 грн. 00 коп. за непоставлений товар згідно умов усного договору поставки товару та товарними чеками № б/н від 22.02.2022 та 23.02.2022 року з відміткою про оплату товару, а також сплачений судовий збір у розмірі 1 608 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 22.02.2022 року між ним та фізичною особою підприємцем [PERSON] укладено усний договір поставки, згідно умов якого позивач зобов`язувався сплатити грошові кошти відповідачу в розмірі 160 798 грн. 00 коп. за товар, а саме керамічну плитку ТМ «Мармо Мілано Техно», «Мармо Б`янко», «Техно Калаката», «Техно Пол Мармо», «Техно Стріт Лайн», «Мармо Мілано». Відповідач отримавши грошові кошти в повному обсязі видав позивачу три товарних чека від 22.02.2022 та 23.02.2022 в якості підтвердження оплати зазначеного товару, зобов`язавшись здійснити поставку товару на протязі 10 днів з моменту отримання повної оплати товару, що була здійснена 23.02.2022 близько 12 год. 00 хв. на території магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де безпосередньо [PERSON] здійснював свою підприємницьку діяльність, в присутності двох свідків дружини позивача та вантажника, що був на території магазину. В товарних чеках № б/н від 22.02.2022 та 23.02.2022 року виписаних [PERSON] до договору на поставку товару сторони узгодили асортимент, кількість та вартість товару. Загальна вартість поставленого товару склала 160 798 грн. 00 коп. та строки поставки товару, на протязі 10 робочих днів з моменту отримання відповідачем оплати товару. Свої зобов`язання стосовно здійснення оплати товару за договором позивач виконав в повному обсязі та своєчасно. Відповідач згідно договору та виданих товарних чеків на придбаний товар, свої зобов`язання щодо поставки товару не виконав, сплачені кошти за непоставлений товар до цього часу позивачу не повернуті. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.02.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не прибув, подав до канцелярії суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без його участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 22.02.2022 року та 23.02.2022 року року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено усний договір поставки товару, а саме - керамічної плитки ТМ «Мармо Мілано Техно», «Мармо Б`янко», «Техно Калаката», «Техно Пол Мармо», «Техно Стріт Лайн», «Мармо Мілано» різних розмірів та параметів на загальну суму 160 798 грн. 00 коп., строк поставки товару було обумовлено на протязі 10 днів з моменту отримання повної грошової суми. Відповідно до товарних чеків про оплату замовлення, відповідачу було сплачено 160 798 грн. 00 коп. (а.с. 5-6). Згідно наданої до матеріалів справи копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що позивач [PERSON] 15.09.2022 року звернувся до відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління поліції в Харківській області з заявою про злочин. Відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12022221190000909 від 15.09.2022 року (а.с.15). В матеріалах справи міститься висновок експерта від 22.11.2022 року № СЕ-19/121-22/15330-ПЧ з якого вбачається, що відділом поліції № 2 Головного управління поліції в Харківській області було призначено судово-почеркознавчу експертизу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2022 року за № 12022221190000909. Згідно висновку експерта вбачається, що рукописні записи в товарних чеках №_ від 22.02.2022 року на суму 62 620 грн. 00 коп., №_ від 23.02.2022 року на суму 35 898 грн. 00 коп, №_ від 62 280 грн. 00 коп. підписані [PERSON] (а.с.16-21). Статтею 205\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Згідно ст. 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного Законодавства. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2 ст.\~509\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу\~України про договір купівлі-продажу. Згідно з ст.\~629\~Цивільного кодексу\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~662\~Цивільного кодексу\~України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. У ст.\~631\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть установити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частиною 2 статті 693\~Цивільного кодексу\~України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно зі ст.\~22\~Цивільного кодексу\~України особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За таких обставин, оскільки відповідач отримав оплату за товар в сумі 160 798 грн. 00 коп., та до цього часу не виконав умови договору у виді поставки оплаченого товару, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів за непоставлений товар в розмірі 160 798 грн. 00 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 608 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved