Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Бережниця в особі Жидачівської міської ради, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] в с. Бережниця Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради, площею 2,41 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №12657 від 31.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №333 від 30.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Бережницькій сільській раді за №293. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки по материній лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради, площею 2,41 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату Серія ЛВ №12657 від 31.05.1997. [PERSON] \~була зареєстрована\~та проживала\~в с.\~Бережниця Жидачівського\~району Львівської\~області до\~дня своєї\~смерті,\~що наступила\~ [INFO] .\~На день\~смерті в\~даному будинку\~з нею\~проживала без\~реєстрації [PERSON] .\~Від імені\~ [PERSON] \~посвідчено заповіт\~за №\~81\~від 22.10.2003\~в користь\~ [PERSON] . Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не було. Чоловік покійної [PERSON] помер значно швидше, а її дочка і відповідно матір позивачки [PERSON] спадщину не прийняла у жоден із способів, передбаченим законом. Оскільки позивачка постійно проживала без реєстрації із [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. 21.02.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку пай на території Бережницької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Окрім того, місце реєстрації проживання позивачки відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час її смерті, а тому для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачка правом на подання позову не скористалася. Позивачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі, незаперечення проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с.33). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання (а.с.29). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його на підставі наявних матеріалів (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалою підготовчого засідання від 04.04.2023 постановлено проводити розгляд справи у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/353/23 відповідачки [PERSON] (а.с.28). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.06.1937 (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про народження від 14.01.1977 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] одружилися 30.04.1971 у Бережницькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження від 30.04.1971 (а.с.11). Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.07.2004 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 08.07.2004 у м. Миколаїв Львівської області. Прізвище дружини після розірвання шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с.12). 22.10.2003 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №81, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про смерть від 14.11.2005 [PERSON] померла [INFO] в с. Бережниця Жидачівського району Львівської області (а.с.13). Згідно з довідкою Жидачівської міської ради №483 від 31.08.2022 [PERSON] була зареєстрована та проживала в с. Бережниця Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] посвідчено заповіт за № 81 від 22.10.2003. На день смерті в даному будинку з нею проживала без реєстрації [PERSON] (а.с.14). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №71399698 від 07.02.2023 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16). Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 24.02.2023, встановлено, що згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження нголови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.1997 №333 на [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай), розміром 2,41 умовних кадастрових гектарів на території Бережницької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №12657 зареєстрований 31.05.1997 за №293 (а.с.17). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 21.02.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.19). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавицею ( [PERSON] ) на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення нею спадщини після смерті спадкодавиці. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання дружини спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , у с.Бережниця Жидачівського (на даний час Стрийського) району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ) Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Жидачівської міської ради Львівської області №483 від 31.08.2022, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, узгоджується з іншими дослідженими судом доказами і є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивачки разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Щодо наявності чи відсутності підстав для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,41 в умовних кадастрових гектари, згідно з сертифікатом серія ЛВ №12657 від 31.05.1997. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею, визначеною у заповіті, та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею, факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved