Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

23.03.2023 [PERSON] в особі представника - адвоката Кравченка О.С. звернувся до суду із зазначеною заявою, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,23 га з кадастровим номером 4825480000:05:000:0112, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 019296 від 18.08.2004. Вказаний державний акт [PERSON] було видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2004, №1388 після смерті [PERSON] . Проте, при його видачі було неправильно зазначено його прізвище як « [PERSON] » замість « [PERSON] », що у подальшому спричинило внесення неправильних його даних як власника земельної ділянки до Державного земельного кадастру. Вказані розбіжності у правовстановлюючому документі та у паспорті громадянина України заявника перешкоджають останньому в повній мірі реалізувати право власності на земельну ділянку. За таких обставин заявник просить встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 019296, виданого 18.08.2004 та зареєстрованого у Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010402200023. Ухвалою суду від 27.03.2023 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 27.03.2023 у вказаній справі витребувано від заявника докази. 31.03.2023 на виконання зазначеної ухвали суду про витребування доказів представником заявника надано суду копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2004, №1388. Заявник у судове засідання не з`явився. Представник заявника - адвокат Кравченко О.С. надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився; надав заяву про розгляд справи у відсутність представника; з вимогами заяви погодився; проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільнесудочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що у паспорті заявника № [NUMBER] , виданому 28.02.2023 органом № 4814, копія якого знаходиться в матеріалах справи, його прізвище вказано « [PERSON] » (а.с.8). Також у паспорті заявника зазначений його РНОКПП - [NUMBER] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 09.03.2023 (а.с.9) прізвище заявника вказане як « [PERSON] », а адреса зареєстрованого місця його проживання з 28.08.1992 - [ADDRESS] . Однак, у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії МК № 019296, виданому 18.08.2004 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2004 №1388 та зареєстрованому у Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010402200023, прізвище заявника зазначено - « [PERSON] » (а.с.10). У зв`язку з вказаною помилкою були автоматично внесені неправильні дані про власника земельної ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру прав на нерухоме майно. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.03.2023, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2309 га з кадастровим номером 4825480000:05:000:0112, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району Миколаївської області, вказаний « [PERSON] » (а.с.11-13). Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2023 власником вищевказаної земельної ділянки зазначений « [PERSON] » (а.с.14); підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36621440 від 15.08.2017; документ, поданий для державної реєстрації: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер - МК № 019296, виданий 18.08.2004, видавник - Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину від 29.06.2004 №1388, виданого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, "[PERSON]", що мешкає в [ADDRESS] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), успадкував від [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну ділянку розміром 7,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Первомйаської районної ради (а.с.22). Отже з наявних матеріалів справи очевидно, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку був виданий саме заявнику; дані, які зазначені у таких документах про особу заявника, збігаються з даними його паспорту, зокрема, ім`я та по батькові, адреса проживання, а також РНОКПП. Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Як встановлено при розгляді справи, факт належності заявнику правовстановлюючого документу на земельну ділянку має для останнього юридичне значення, так як необхідний йому для можливості в повній мірі реалізувати своє право власності на земельну ділянку. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт належності заявнику Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 019296 від 18.08.2004 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом та був доведений належними письмовимидоказами. За таких обставин, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved