Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

УСЗН Подільської районної в місті Києві Державної адміністрації звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 та Порядку обчислення середньомісячного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632, допомога на дітей одиноким матерям призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; за хворими дітьми, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю І групи, за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу; за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства. На підставі поданої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 03.02.2021 № 55 та отриманих відомостей про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 04.03.2021, [PERSON] , на період з 01.02.2021 по 31.07.2021 було призначено допомогу на дітей одиноким матерям (далі - допомога) в розмірі 1928,85 грн. щомісячно. За заявою від 03.02.2021 № 55 поданою [PERSON] , проведено перерахунок допомоги за період з 01.08.2020 по 31.01.2021. Перерахований розмір допомоги на період з 01.08.2020 по 20.09.2020 склав 1372,24 грн, на період з 21.09.2020 по 30.11.2020 - 1715,30 грн та на період з 01.12.2020 по 31.01.2021 - 2100,30 грн, внаслідок чого за інформацією Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виникла переплата у розмірі 6012,26 грн. Відповідно до розпорядження Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.03.2021 № 316 виникла переплата утримувалася у 20 % розмірі з поточного рахунку. Загальна сума коштів яка підлягає поверненню станом на 21.07.2022 за інформацією Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат становить 3 582,64 грн (три тисячі п`ятсот вісімдесят дві грн 64 коп.). Відповідно до п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Листами Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.05.2022 № 10651/2371, від 22.06.2022 № 10651/3460, від 21.07.2022 № 10651/4603, [PERSON] повідомлена про виникнення переплати та необхідність повернути вказані кошти. Станом на 13.12.2022 надміру виплачені кошти заявниця не повернула. Ухвалою суду від 04.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.02.2021 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі поданої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 03.02.2021 № 55 та отриманих відомостей про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 04.03.2021, [PERSON] , на період з 01.02.2021 по 31.07.2021 було призначено допомогу на дітей одиноким матерям (далі - допомога) в розмірі 1928,85 грн. щомісячно. За заявою від 03.02.2021 № 55 поданою [PERSON] , проведено перерахунок допомоги за період з 01.08.2020 по 31.01.2021. Перерахований розмір допомоги на період з 01.08.2020 по 20.09.2020 склав 1372,24 грн, на період з 21.09.2020 по 30.11.2020 - 1715,30 грн та на період з 01.12.2020 по 31.01.2021 - 2100,30 грн, внаслідок чого за інформацією Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виникла переплата у розмірі 6012,26 грн. Відповідно до розпорядження Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.03.2021 № 316 виникла переплата утримувалася у 20 % розмірі з поточного рахунку. Загальна сума коштів яка підлягає поверненню станом на 21.07.2022 за інформацією Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат становить 3 582,64 грн (три тисячі п`ятсот вісімдесят дві грн 64 коп.). Листами Управління соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 19.05.2022 № 10651/2371, від 22.06.2022 № 10651/3460, від 21.07.2022 № 10651/4603, [PERSON] повідомлена про виникнення переплати та необхідність повернути вказані кошти. Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей одиноким матерям є одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до державного бюджетів. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Згідно вимог ст. ст. 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Вимогами ст. 18-.4 Закону України «Про держану допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Згідно п. 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. Згідно п. 16 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. №250, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється , якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. Згідно п. 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, визначено, що виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб та/або служб у справах дітей або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Згідно п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються: отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно; за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що відповідачкою не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача, суд доходить висновку про аргументованість та доведеність позовних вимог, а тому вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved