Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом згідно якого просила суд ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання спільних дітей сторін. У обґрунтування заявленого вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за час якого у сторін народились спільні діти. Згодом, рішенням суду даний шлюб розірвано, а також вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок сторін у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 та 1500 гривень відповідно. Водночас, відповідач покладені на нього обов`язки щодо сплати аліментів не виконує у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Враховуючи наведене, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, від позивача до суду надійшла заява про здійснення розгляду справи без її участі, позовні вимоги заявниця підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Причини неявки відповідача суду не відомі. Окрім цього, останній також не скористався власним процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та будь-яким іншим чином не висловив свого ставлення щодо заявлених вимог. Враховуючи наведене, судом ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З огляду на вказаний перебіг подій, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у заочному порядку відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та звільнена від сплати судового збору на підставі закону. [INFO] народилась [PERSON] батьком якої є відповідач, а матір`ю - позивачка. [INFO] народилась [PERSON] батьком якої є відповідач, а матір`ю - позивачка. 7 червня 2022 року рішенням Житомирського районного суду Житомирської області у справі № 278/619/22 розірвано шлюб, укладений між сторонами 10 серпня 2009 року, а також вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі 1800 гривень та 1500 гривень відповідно. Вказане стягнення вирішено проводити починаючи з 31 березня 2022 року. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості по аліментах № 17180 від 23 грудня 2022 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання [PERSON] за період з березня 2022 року по листопад 2022 року склала 14459 гривень. Відповідно до довідки-розрахунку № 12260 від 3 жовтня 2022 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання [PERSON] за період з березня 2022 року по вересень 2022 року склала 9048,39 гривень. Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовано наступним чином. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 1, 2 ст. 196 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Із матеріалів справи слідує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання його власних дітей, що дає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Разом з тим, на переконання суду, наданий позивачем розрахунок такої неустойки є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає усталеній судовій практиці з даного приводу. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення судовий збір від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved