Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Заявник 10.04.2023 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті брата на тимчасово окупованій території України. 11.04.2023 справу призначено до розгляду. Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі, представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, про дату та час повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Заявник - [PERSON] народилась [INFO] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] , про що виконавчим комітетом П`ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області 22.06.1955 було складено актовий запис №43 ( а.с.15). [PERSON] народився [INFO] , батьками було записано [PERSON] та [PERSON] , про що 03.02.1958 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області було складено актовий запис за №5 ( а.с.16). Відповідно до перекладу тексту паспорта російської федерації, виданого відділом внутрішніх справ м. Холмська Сахалінської області, [PERSON] народився [INFO] у смт. Миколаївка, Миколаївського р-ну, Запорізької обл., був зареєстрований 31.07.2002 у [ADDRESS] , а 29.06.2012 у м. Дніпрорудне, Василівського р-ну, Запорізької обл. ( а.с.9). На підставі посвідки на постійне місце проживання в Україні, з 22.12.2015 [PERSON] був зареєстрованим у [ADDRESS] ( а.с. 10-11). Згідно до медичного свідоцтва про смерть №106/У-08, виданого 07.11.2022 «Василівським центром первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] помер [INFO] у Запорізькій обл., Василівського р-ну, м. Дніпрорудне ( а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 30.11.2022 Сімферопольським районним відділом ВРАЦС №3 складено запис про смерть № [NUMBER] ( а.с.17). Згідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. Згідно до ст. 1 ЗУ «Про громадянство України», громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України; іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, або мають посвідчення біженця чи документ, що підтверджує надання притулку в Україні. 01.04.2023 у листі за вих. №_26/33.2-79 Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану розглянув документи, подані для державної реєстрації смерті [PERSON] та на підставі ч.1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ( а.с. 18). Згідно із ст. 17 ЗУ « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.6, ч.7 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно до ст.11-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. У разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. У відповідності до ч.1 ст.16 Закону України «Про приватне міжнародне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Ч.1 ст.17 Закону України «Про приватне міжнародне право» передбачає, що виникнення і припинення цивільної правоздатності фізичної особи визначається її особистим законом. Отже, смерть [PERSON] зареєстрована у відповідності до особистого закону держави його громадянства (Російської Федерації), а сам по собі факт смерті на тимчасово окупованій території м. Дніпрорудне, Васильківського району Запоріжської області громадянина російської федерації не є підставою для встановлення такого факту судом у відповідності до ст.315 ЦПК України. Зазначене підтверджується п.9 ч.1 ст.76 Закону України «Про приватне міжнародне право», відповідно до якого суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України. Тож, враховуючи реєстрацію смерті брата заявника, як громадянина російської федерації за законом держави його громадянства, у суду відсутні підстави для повторної реєстрації смерті [PERSON] за законодавством України, тому заява не підлягає задоволенню. Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed