Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] , третя особа Дніпровський районний у місті Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що відповідачка має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в актовому запису про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до характеристики, наданої Запорізьким навчально-виховним комплексом №109 від 06.09.2021 року, відомо, що малолітнім [PERSON] більшість часу опікувалася бабуся, яка померла влітку 2021 року. Поведінка дитини була часто агресивною, міг лаятись на дітей, створював конфліктні ситуації. Малолітній [PERSON] з 02.09.2021 року не приступив до навчання. Відповідачка веде зловживає алкогольними напоями, ухиляється від батьківських обов`язків. Дитина часто пропускає зайняття у школі, брудний, голодний, має неохайний вид, вдягнутий не за сезоном. На відповідачку складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 173-2, складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178. Дитину вилучено з родини та за відповідними актами поміщено до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. 10.11.2021 року спеціалістом відділу соціальної роботи по Дніпровському району спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції Запорізького РУП проведено обстеження родини [PERSON] . Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний, для дитини відсутнє ліжко для сну, наявний одяг не за сезоном у малій кількості. У 2021 році відповідачка відвідувала дитину в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР 17 вересня, 18 вересня, 22 вересня, 26 вересня 2021 року. Після 06.09.2021 року відповідачка не зверталася до відділу служби щодо повернення малолітнього [PERSON] у родину. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись малолітні діти, аліменти у розмірі 1/4 частини (але не менш) 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. У подальшому надала заяву щодо слухання справи за її відсутності. Надала висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.280 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З наданих матеріалів справи вбачається, що позивачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до листа вих. № 54/21.14-25 від 18.01.2022 року відомості про батька [PERSON] , [INFO] , внесені в порядку ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до акту прийому дитини до центру від 6.09.2021 року дитину [PERSON] вилучено з родини та за відповідними актами поміщено до Комунального закладу «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР. 10.11.2021 року спеціалістом відділу соціальної роботи по Дніпровському району спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції Запорізького РУП проведено обстеження родини [PERSON] . Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний, для дитини відсутнє ліжко для сну, наявний одяг не за сезоном у малій кількості. У 2021 році відповідачка відвідувала дитину в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР 17 вересня, 18 вересня, 22 вересня, 26 вересня 2021 року, що підтверджується листом №01-14/15 від 13.01.2022 року. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини. [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої доньки, права та інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач належним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не забезпечує належні умови проживання, що підтверджується актами огляду побутових умов, повідомленнями зі школи, дитину після поміщення до комунального закладу не відвідує, не спілкується з нею. За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів, на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: approved