Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що зверталась до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Вказує, що на даний час син [PERSON] досяг повноліття та навчається у Луцькому національному технічному університеті на денній формі навчання. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги добровільно не надає. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення сином 23-х років. Ухвалою суду\~від 07\~березня 2023\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що ніколи не ухиляється від утримання сина. Зазначив,\~що має\~на утриманні\~не працевлаштовану\~дружину.\~Крім того\~допомагає батькам,\~які на\~сьогоднішній день\~є пенсіонерами. Просив суд, позов задовольнити частково, а саме: стягувати з нього на користь сина [PERSON] аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Крім того просив суду слухати справу у його відсутності. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2004 року [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до довідки №932.22 від 30.11.2023 року вбачається, що [PERSON] навчається Луцькому національному технічному університеті, на денній формі навчання на факультеті транспорту та механічної інженерії (а.с. 8). Судом встановлено, що [PERSON] не приймає належної участі в утриманні сина, хоча спроможній надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1\~ст. 182 СК України\~визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Суд оцінює критично та не бере до уваги доводи відповідача про те, що на його повному утриманні знаходиться не працевлаштована дружина, оскільки, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б забороняли останній працювати. Доводи відповідача про те, що на його утриманні перебувають двоє батьків, суд враховує частково, оскільки останні отримують пенсію за віком та мають постійний самостійний дохід, однак, потребують додаткової допомоги у зв`язку із похилим віком, дані обставини не можуть погіршувати становище дитини, яка проживає окремо від батька та не звільняють його від обов`язку утримувати сина, батьком якої він є. З урахуванням того, що повнолітній син відповідача, [PERSON] , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні у матері, а тому суд вважає, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 3 500 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання сина в розмірі 10 000 грн. в місяць, не підтверджені належними і допустимими доказами. При цьому, доводи позивача про те, що відповідач є директором та власником компанії ТОВ «Пумба Оіл» не беруться судом до уваги, оскільки дана обставина нічим не підтверджена, позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження своїх доводів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 198-200 СК України,

Outcome: partial