Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

21.03.2023 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 20.02.2023 у справі № 441/1797/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах в умовах воєнного стану. Вона є потерпілою від злочину, своїми діями [PERSON] спричинила їй матеріальну шкоду в розмірі 8450 грн. 52 коп., що підтверджується вироком суду. [PERSON] в судовому засіданні свою вину визнала, однак добровільно коштів їй не повернула. На підставі ст. 1166, 1177 ЦК України, ч.6 ст.82 ЦПК України, ч.7 ст.128 КПК України просить суд стягнути з відповідачки в її користь шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в сумі 8450 грн. 52 коп., а також покласти на відповідачку судові витрати, від сплати яких вона звільнена на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надійшло. На підставі ч. 3 ст.\~211, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України\~справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Проаналізувавши письмові\~доказиі письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Городоцького районного суду Львівської області від 20.02.2023 у справі № 441/1797/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено їй покарання в межах санкції відповідної статті КК України. Як встановлено даним вироком суду, [PERSON] 04.10.2022 о 12.38 год., перебуваючи поблизу входу у відділення АТ КБ «Приватбанк», що на майдані Гайдамаків, 21 в м. Городок Львівського району Львівської області, знайшла на тротуарі пластикову банківську платіжну карту АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] з чіпом для безконтактної оплати за товари, яка належить [PERSON] , після чого в неї виник умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом безконтактного розрахунку за товари у торгових закладах міста. Реалізуючи свій злочинний умисел [PERSON] в період часу з 12.43 год. по 14.17 год. 04.10.2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, незаконно володіючи вищевказаною банківською платіжною карткою здійснила покупку різних товарів та продуктів у торгових магазинах в м. Городок на загальну суму 8450 грн. 52 коп., чим завдала потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на вказану суму (а.с. 4). [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю (а.с.4). Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. В продовження, ч.6 ст.82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно роз`яснень Пленуму ВСУ, викладених у постанові № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Оскільки внаслідок незаконних дій [PERSON] позивачці [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується вироком Городоцького районного суду Львівської області від 20.02.2023 у справі № 441/1797/22, який набрав законної сили, між шкодою і неправомірними діями [PERSON] є безпосередній причинний зв`язок, що також підтверджується вищевказаним вироком, дії відповідачки були винними, оскільки за вчинення таких вона була притягнута до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивачки слід стягнути 8450 грн. 52 коп. матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий слід стягнути з відповідачки в дохід держави. На підставі ст.11, 22-23, 1166, 1177 ЦК України,

Outcome: approved