Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить 38/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Проте при зверненні із заявою про прийняття спадщини приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. було затримано видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю обтяження на зазначену частину житлового будинку. Листом Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 23.11.2022 року повідомлено, що обтяження було зареєстроване за №331 від 07.06.2002 року в Реєстрі Першої житомирської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів (заборон), накладених судовими та слідчими органами (розпочато: 04.10.2001 року, закінчено: 25.07.2002 року), підстава ухвала Богунського районного суду м. Житомира у справі №2-3457 від 30.05.2002 року щодо накладення арешту на 38/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , власником майна зазначено [PERSON] . В подальшому, 15.05.2006 року на підставі тієї ж ухвали Першою житомирською державною нотаріальною конторою було проведено ще одну реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3206720, тип обтяження визначено як арешт нерухомого майна, власником майна зазначений [PERSON] . Як вказує позивач, згідно ухвали суду до складу нерухомого майна, на яке було накладено арешт, увійшло 38/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , в той час як зазначена частка житлового будинку ще з 21.08.1992 року належала на праві власності [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу. З огляду на те, що накладений арешт на майно, яке входить до складу спадкового, перешкоджає реалізувати право на спадщину, позивач просить припинити обтяження речових прав на нерухоме майно, скасувавши арешт на 38/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 17.03.2023 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача - Департаменту реєстрації Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. №945/02-14 від 15.11.2022 року за матеріалами спадкової справи №156 за 2022 рік, відкритої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцем після його смерті є дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 38/100 частин будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, укладеного 21.08.1992 року з [PERSON] та посвідченого старшим державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Дубяковою Г.М. (зареєстрований в реєстрі за №2-4075), копією довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №4662 від 26.12.2022 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.01.2023 року. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.05.2002 року у справі №2-3457/02 накладено арешт на майно [PERSON] , заборонивши відчуження, зокрема, 38/100 ід.часток жилого будинку [ADDRESS] . Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.01.2023 року вбачається існування обтяження у вигляді арешту (архівний запис) щодо 38/100 будинку [ADDRESS] , зареєстрованого 15.05.2006 року за №3206720 реєстратором - Перша житомирська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: ухвала, б/н, 30.05.2002, Богунський райсуд м. Житомира, [PERSON] . Власником є [PERSON] . Згідно відповіді Житомирського обласного державного нотаріального архіву Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 23.11.2022 року на зберіганні в архіві знаходиться: наряд Першої житомирської державної нотаріальної контори «Розпорядження по накладанню заборони відчуження нерухомого майна» (розпочато: 22.04.2002 року, закінчено: 27.06.2002 року) із ухвалою Богунського районного суду м. Житомира у справі №2-3457 від 30.05.2002 року щодо накладення арешту на 38/100 частин жилого будинку [ADDRESS] , власником майна в ухвалі зазначено [PERSON] . Вказане обтяження зареєстроване за №331 від 07.06.2002 року в Реєстрі Першої житомирської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів (заборон), накладених судовими та слідчими органами (розпочато: 04.10.2001 року, закінчено: 25.07.2002 року). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України, у якій серед іншого зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином встановлені судом в ході розгляду справи обставини свідчать про те, що наявність обтяження у вигляді арешту на частину будинку унеможливлює оформлення спадкоємцем [PERSON] права власності на таке майно, а відтак право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом скасування такого арешту. На переконання суду, вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. З огляду на викладене та

Outcome: approved