Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

23 березня 2023 року заявник звернулась до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаною заявою, якою просить суд: визнати юридичний факт, а саме наявність родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як дочки та батька. В обрунтування заяви вказує, що [INFO] в м. Гребінка Полтавської області помер її батько [PERSON] . Зазначає, що прізвище заявниці з [PERSON] на [PERSON] було змінено в зв`язку з тим, що вона 31.08.2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Заявник вказує, що у її свідоцтві про народження прізвище батька написано, як [PERSON] , а відповідно до паспортних даних та свідоцтва про смерть батька його прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з розбіжностями і різночитанням прізвища померлого у вказаних документах, заявник не має можливості реалізувати своє право на спадщину. Встановлення юридичного факту родинних відносин зі спадкодавцем має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Згідно довідки від 23.05.2022 року №1608-7001213771 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , взята на облік, як внутрішньопереміщена особа і її фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.03.2023 року відкрито окреме провадження у справі та призначено до розгляду на 18.04.2023 о 10-00 год., з викликом сторін. В судовому засіданні, яке відбулось 18.04.2023 року заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини та докази викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області Іщенко Г. надіслала суду заяву про розгляд справи без участі в якій зазначає, що не заперечує проти заявлених вимог, просить розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи (а.с.18). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, свідків, прийшов до висновку, що вимоги заявниці про встановлення юридичного факту - родинних відносин між фізичними особами підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м. Маріуполь народилася [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2022 року, актовий запис про народження №289 від 12.03.1981 року, що видане Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.7). У свідоцтві про народження заявниці батьками вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища 31.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №843. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02.04.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.6, 6 зворот). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Суми), актовий запис №255 від 15.08.2022 року (а.с.5). Відповідно до довідки Гребінківської ДНК від 16.02.2023 №76/02-14, згідно матеріалів спадкової справи №164/2022 рік до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було: [ADDRESS] ; місце реєстрації: [ADDRESS] , заяву про прийняття спадщини подала - [PERSON] , [INFO] , про інших спадкоємців які б могли прийняти спадщину не відомо (а.с.8). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.02.2023 року, виданої в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] до майна померлого [INFO] [PERSON] , відмовлено у зв`язку з тим, що встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] - немає правових підстав (а.с.9). Крім того, юридичний факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем як дочки та батька у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , яка є сестрою заявниці та [PERSON] , яка є свекрухою заявниці. Виходячи з вище досліджених судом доказів, у їх сукупності, враховуючи, що іншого способу у заявника як звернення до суду немає та зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини після смерті батька без встановлення факту родинних відносин, суд вважає заяву обґрунтованою. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: "суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину"). Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявниця послалася як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, яка перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав після смерті батька [PERSON] , суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами, про який просить заявник та доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення Іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).

Outcome: approved