Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

[PERSON] та її представник адвокат Мензак Ю.Ю. звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 відсотків від усіх його видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що між позивачкою та відповідачем деякий період часу були фактичні шлюбні відносини, від яких народився син [PERSON] , [INFO] . Кілька років тому вказані відносини було припинено та з того часу син знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. Як зазначає позивачка, відповідач сина не навідує, кошти на його утримання надає несистематично, в невеликій кількості. При цьому, відповідач є начальником Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, а тому має змогу платити аліменти у відповідній частці від його заробітку. Крім цього, позивачка зазначила, що у їх сина наявне серйозне захворювання гломерулонефрит, в силу чого регулярно слід здавати аналізи та проводити дорогі обстеження. Також, у сина в період з2014 року по 2018 рік була встановлена інвалідність, захворювання наразі у стадії ремісії, однак у будь-який момент може настати рецидив. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 13 лютого 2023 року на електронну адресу суду було отримано відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому останній просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, що становить 2833 гривень або 1/6 від усіх його заробітків. У своєму відзиві відповідач зазначив, що позовну заяву визнає частково, оскільки через бойові дії в Маріуполі віг повністю втратив все своє майно, в тому числі і грошові заощадження. Крім цього, 22 липня 2022 року він уклав шлюб з [PERSON] , яка також втратила своє майно і заощадження. Разом із дружиною вони винаймають житло, за яке сплачують 12000 гривень щомісячно та на утриманні мають двох неповнолітніх дітей, старша з яких здобуває вищу освіту і вартість її навчання становить 17000 гривень на рік. Крім цього, відповідач зазначив, що відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків з утримання сина, а саме впродовж 2022 року він регулярно надсилав на банківську картку позивачки грошові кошти в рахунок добровільної сплати аліментів в розмірі 3000 гривень, який вони із позивачкою узгодили. Також, до початку бойових дій на території України за необхідності відповідач надавав грошові кошти для вирішення невідкладних питань, зокрема на придбання речей та ліків, медичного обстеження для сина, постійно відвідував сина за місцем проживання та проводив з ним час. Разом з цим, відповідно до довідки про склад заробітної плати відповідача, вона складається з посадового окладу у розмірі 12000 гривень та надбавки в розмірі 6000 гривень. Після відрахування витрат, пов`язаних із оплатою найманого житла та утримання двох дітей, розмір доходів відповідача становить 9242 гривень. У зв`язку з наведеним, відповідач просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, що становить 2833 гривень або 1/6 від усіх його заробітків. 23 лютого 2023 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано відповідь на відзив, подану представником позивачки [PERSON] адвокатом Мензак Ю.Ю.. Так, представник позивача вказує, що з початком війни позивачка і її дитина були вимушені переїхати з м. Маріуполь і оселитися в м. Берегове Закарпатської області, де позивачка проходить військову службу. У зв`язку з цим, позивачка була вимушена купити увесь одяг і взуття на всі сезони, ноутбук для навчання сина та інші необхідні речі. Позивачка втратила житло та майно, в м. Берегове вона винаймає житло, за яке сплачує оренду в розмірі 8000 гривень щомісячно та комунальні послуги в розмірі 2000-2500 гривень. Також, неповнолітній син позивачки професійно займається футболом, що в свою чергу потребує значних фінансових витрат. Враховуючи наведене, сума аліментів у розмірі 2833 гривень, яку погодився сплачувати відповідач, не є достатньою для потреб дитини. Посилання відповідача щодо його витрат на сплату найманого житла та утримання дітей його дружини, батьком яких він не є, представник позивачки вважає необґрунтованими. При цьому, відповідач приховує досить суттєві обставини, а саме розмір його заробітку, оскільки до складу його зарплати входить також премія. Тому, представник позивача заявив клопотання про витребування від [PERSON] інформації стосовно його заробітку за період з 01.01.2022 року по дату отримання відповіді на відзив, із розбивкою помісячно та із зазначенням структури заробітку (посадовий оклад, надбавка, премія); витребування від Головного управління ДПС у Донецькій області (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3) інформації стосовно доходів [PERSON] відносно його заробітку за період з 01.01.2022 року по дату отримання відповіді на відзив. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Мензак Ю.Ю. про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від Головного управління ДПС у Донецькій області (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3) інформацію стосовно доходів [PERSON] відносно його заробітку за період з 01.01.2022 року по 28 лютого 2023 року. 20 березня 2023 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно яких відповідач вважає не доведеними позивачкою жодними доказами розмір витрат, понесених на утримання дитини, зазначення витрат, що мають ознаки додаткових витрат на дитину, які можуть слугувати підставою для подачі окремої позовної заяви в розумінні ст. 185 СК України. Тому, просив задовольнити позовні вимоги частково у розмірі, зазначеному у відзиві на позовну заяву. 30 березня 2023 року судом отримано відповідь Головного управління ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України на виконання ухвали про витребування доказів від 28 лютого 2023 року. Зокрема надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року. Крім того, 07 квітня 2023 року на адресу електронного суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягувати з нього аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, що становить 2833 гривні або 1/6 від усіх його заробітків. Аліменти просив стягувати з моменту винесення рішення суду у зв`язку з тим, що ним щомісячно сплачується сума аліментів на рахунок [PERSON] .. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.12.2016 року. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1\~липня -\~2744\~гривні \~50%\~=\~1372\~гривні,\~з 1\~грудня -\~2833\~гривні \~50%\~=\~1416,50\~гривень. Тобто, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час звернення до суду 1372,00 гривні); мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2744,00 гривень). Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Отримувач аліментів управі самостійно скористатися правом щодо вибору способу стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, або у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно розпорядження Президента України № 116/2022-рп від 04 липня 2022 року призначений начальником Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області. Вказане також підтверджено наданими відповідачем документами, в тому числі копією довідки № 01-12/32 від 09.01.2023 року, виданої керуючою справами виконкому міської ради Сіверської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області. Згідно довідки №01-12/124 від 24.01.2023 року розмір заробітної плати [PERSON] складається з посадового окладу 12000 гривень; надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу 6000 гривень; премії, яка є необов`язковою виплатою, а її розмір залежить від розпорядчих актів вищого керівництва. Разом з цим, відповідно до витребуваної судом інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року відповідачем [PERSON] нарахована заробітна плата за вказаний період у загальному розмірі 734124,33 гривень. Тобто, в середньому за місяць відповідачу нараховувалась заробітна плата у розмірі 61177,03 гривні. Посилання відповідача [PERSON] на витрати пов`язані із оплатою найманого житла та утриманням двох дітей не спростовують його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі заявленому позивачкою. Відповідно до\~ст. 81 СК України,\~перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»\~затверджено перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Відповідно до п. 1 зазначеного Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам»; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку. Постанова Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~лютого 1993\~року №\~146\~«Про перелік\~видів доходів,\~які враховуються\~при визначенні\~розміру аліментів\~на одного\~з подружжя,\~дітей,\~батьків,\~інших осіб» є спеціальним правовим актом, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин. З урахуванням системного способу тлумачення вказаного Переліку видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб як підзаконного нормативно-правового акта має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий. При цьому, зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток» ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин. Крім того, у п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним. Вказане також, узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 682/1277/20, провадження № 61-3614св22. Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати неповнолітнього сина, якому виповнився 9 років, а відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами неспроможність сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 30 відсотків від усіх його видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Батьки зобов`язані брати участь у вихованні та утриманні дітей. Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, суд констатує, що ч. 1 ст. 191 СК України визначено наступне: аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Outcome: approved