Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.02.2014 по 23.02.2022 в загальній сумі 63743,85 грн., інфляційних втрат в сумі 5870,96 грн., 3 % річних в сумі 940,15 грн., та судового збору у розмірі 2481 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг централізованого опалення, підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, отримує такі послуги, але не в повному обсязі здійснює оплату, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шаповалова М.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому, не погоджуючись з позовними вимогами, зазначається, що позивач стала одноособово власницею квартири [ADDRESS] лише 25.10.2018 р. а тому з 01.02.2014 р., як вказує позивач, не мала жодних зобов`язань щодо сплати комунальних платежів, матеріали справи не містять інформації щодо направлення відповідачу вимог-доручень про сплату за спожиту теплову енергію, сума заборгованості до 25.10.2018 р. в сумі 46465,27 грн. не стосується відповідача, розрахунок за період часу з жовтня 2018 р. по травень 2021 р. проводився за дві особи, а не одну зареєстровану, отже за розрахунком відповідача з 2018 р. не було доплачено лише 4076,04 грн. Вказана сума оплачена 25.01.2023 р. , тому заборгованість відсутня.Крім того, відповідач є внутрішньо-переміщеною особою з 08.04.2022. 30.03.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позивач посилається на те, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою, за якою виникла заборгованість, з 29.09.2008, наймач і власник житлового приміщення зобов`язані сплачувати вартість житлово-комунальних послуг. Зазначає, що звернень про ненадходження рахунків за послуги та скарг щодо безпідставного нарахування грошових коштів від відповідача до КП «ХТМ» не надходило. Вважає посилання [PERSON] на те, що вона є внутрішньо-переміщеною особою з 08.04.2022, таким що не відноситься до розгляду справи по суті, оскільки період, за який пред`явлено вимогу про стягнення суми заборгованості стосуються періоду з 01.02.2014 по 23.02.2022. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 29.09.2008 р. (а.с. 3). З 25.10.2018 р. [PERSON] є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу №3218. Оскільки відповідач зареєстрована в квартирі з вересня 2008 р. вона є споживачем послуг з центрального опалення і постачання гарячої води шляхом відкриття абонентського рахунку № [NUMBER] , повинна регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих їй підприємством послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, але\~\~свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідно розрахунку заборгованість за надані відповідачу послуги з теплопостачання за період з 01.02.2014 р. по 23.02.2022 р. в загальній сумі становить 63743,85 грн. (а.с. 4-5). За визначеннями, які зазначені у\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. У частині першій\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами\~закону\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Отже, обов`язок сплачувати за надані послуги у даному випадку ґрунтується на їх споживанні відповідачем, що відповідає нормі п. 4 ч. 1\~ст. 11 ЦК України. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, він не був позбавлений можливості у передбачений\~законом\~спосіб провести\~відключення приміщення від мереж теплопостачання, а також звернення до позивача з відповідною претензією, однак відповідних документів з цього приводу до суду відповідачем не було надано. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Частиною 1 ст.322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідач зобов`язаний вносити за них плату, яка відповідно до\~п.\~18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв.\~Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630\~здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо. Доводи представника відповідача про те, що [PERSON] має сплачувати послуги після набуття власності на квартиру, тобто з жовтня 2018 р. суд вважає хибними, оскільки будучи зареєстрованої в квартирі з 29.09.2008 р. відповідач споживала надані послуги з теплопостачання, на кількість зареєстрованих проводилось нарахування за затвердженими тарифами. Посилання [PERSON] на те, що вона є внутрішньо-переміщеною особою з 08.04.2022 суд до уваги не бере, оскільки період, за який пред`явлено вимогу про стягнення суми заборгованості становить з 01.02.2014 по 23.02.2022, тобто передує зміні фактичного місця проживання відповідачем. Стосовно невірного розрахунку суми заборгованості позивачем, про який зазначає відповідач, суд звертає увагу, що за Відомостями про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання , за період з серпня 2018 року по лютий 2022 року, коли [PERSON] стала власником квартири, розрахунок вартості послуг з централізованого опалення, теплопостачання здійснено з урахуванням однієї зареєстрованої особи у житловому приміщенні, вартість послуг з опалення розраховується в залежності від опалювальної площі житлового приміщення. Відповідачем надано копію квитанції № 0.0.2833808443.1 від 25.01.2023 про сплату суми заборгованості в розмірі 4077,00 грн. за період з 01.01.2021 по 01.12.2021 на рахунок отримувача КП «ХТМ». З огляду на те, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 29.09.2008, з 25.10.2018 вона є власником вказаної квартири, за якою утворилася заборгованість за послуги з теплопостачання в період з 01.02.2014 по 23.02.2022 в загальній сумі 63743,85 грн., суд вважає, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» знайшли своє підтвердження і підлягають частковому задоволенню в сумі- 59\~666,85 грн., з урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості в розмірі 4077,00 грн. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховані інфляційні втрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов`язання. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь - якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Саме такого правового висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). З огляду на викладене, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача\~3% річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення, що згідно розрахунків, наданих КП «Харківські теплові мережі», становить 940,15 грн. та 5870,96 грн. відповідно, підлягають задоволенню (а.с. 6). За правилами\~статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 94,22 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у сумі 2337,59 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial