Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У серпні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до [PERSON] ( який змінив ім`я на [PERSON] ) про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитомв розмірі 1 560,00 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ - 45 630,00 грн. Позов обгрунтовано тим, що 25 січня 2008 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №8КК. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 21 000,00 дол. США. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом. У порушення умов договору позичальник зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2016 року було задоволено частково позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Оскільки дане рішення суду не виконано, борг не погашено, за невиконання грошового зобов`язання банк як кредитор має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, а саме трьох процентів річних від заборгованості за тілом кредиту , за період з 05 лютого 2016 року по 13 червня 2022 року, яка становить 1 560,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 13 червня 2022 року еквівалентно 45 630,00 грн. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України суд звернувся до центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] . Згідно отриманої судом інформації [PERSON] змінив ім`я та відповідно до паспорта громадянина України, виданого 21 квітня 2017 року, набув прізвище [PERSON] , ім`я - [PERSON] . 09 серпня 2022 року ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2022 року визнано потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2022 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2022 року витребувано у Рогатинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відомості про державну реєстрацію зміни ім`я [PERSON] , [INFO] на [PERSON] . 17 лютого 2023 року позивач подав до суду позовну заяву із зміненим ім`ям відповідача . Згідно повідомлення центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, [PERSON] з 26 травня 2021 року знятий з реєстрації місця проживання : [ADDRESS] . На виконання вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України виклик відповідача до суду здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, з огляду на таке. За матеріалами справи вбачається, що 25 січня 2008 року між ПАТ КБ"ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8КК, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 21 000,00 дол. США на термін до 24 січня 2013 року. Відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом (а.с. 14-24). У порушення умов договору позичальник [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору від 25 січня 2008 року №8КК. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2016 року, яке набрало законної сили 29 березня 2016 року задоволено позов ПАТ КБ"ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 403 586,74 грн. У мотивувальній частині рішення зазначено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило в розрахунку заборгованості за договором, що [PERSON] має заборгованість станом на 07 грудня 2015 року в розмірі 14 896,70 доларів США, яка складається з наступного: 8 184,25 доларів США - заборгованість за кредитом; 3 136,63 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2 856,39 доларів США - заборгованість з пені; а також 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 708,86 доларів США - штраф (процентна складова). Зважаючи на прострочення виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором № 8 КК від 25 січня 2008 року, з нього підлягає стягненню на користь позивача з врахуванням встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США станом на дату ухвалення рішення (2709,4802 гривні за 100 доларів США) 403 586,74 (чотириста три тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн., з них: 221 750,63 грн. - заборгованість за кредитом; 84 986,37 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 77 393,32 грн. - заборгованість з пені; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 19 206,42 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с.4-5 ). З копії актового запису про зміну імені №11 від 11 квітня 2017 року, складеного Рогатинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] , [INFO] змінив ім`я на [PERSON] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначено в правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18), у контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. Отже, у частині другій статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Нарахування трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням трьох процентів річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №204/3530/17 (провадження №61-10592св20), від 17 лютого 2021 року у справі №303/7132/18 (провадження №61-8487св20). Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках . Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 05 серпня 2022 року. Однак відповідно до змісту позову та розрахунку заборгованості позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних, передбачених статтею 625 ЦК України, нарахованих за період з 05 лютого 2016 року по 13 червня 2022 року включно, на загальну суму 1 560,00 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 13 червня 2022 року - 45 630,00 грн. за несвоєчасне погашення тіла кредиту. Однак суд зазначає, що право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України у кредитора обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Таким чином в межах даного позову АТ КБ "ПриватБанк" має право на стягнення трьох процентів річних, передбачених статтею 625 ЦК України, за період з 05 серпня 2019 року (три роки до подачі такого позову) до 13 червня 2022 року (як просив позивач у позові та в розрахунку). З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню три проценти річних на прострочену суму боргу за тілом кредиту (8 184,25 дол. США) за період з 05 серпня 2019 року до 13 червня 2022 року, що розраховано наступним чином: 8 184,25 дол. США х 3% х 1 044 дні : 365 днів : 100% = 702,27 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 13 червня 2022 року - 20 541,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено на 45,02 % ( 20 541,40 грн х 100 % :45 630,00 грн ). Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2 481,00 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 116,95 грн ( 2 481,00 грн х 45,02 % : 100 %) судового збору.

Outcome: partial