Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання за [PERSON] , [PERSON] : по 1/8 частці кожному земельної частки (паю), що належала [PERSON] (свекрусі, бабусі), розміром 28,53 в ум.кад.га; 1/2 частці кожному земельної частки (паю), що належала [PERSON] (чоловікові, батькові), розміром 28,53 в ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали: мати чоловіка [PERSON] (свекруха, бабуся), [INFO] , вони та [PERSON] (чоловік, батько), [INFO] [PERSON] (свекруха, бабуся) та [PERSON] (чоловік, батько) на праві власності належали земельні частки (паї) розміром по 28.53 в ум.кад.га кожному, що знаходяться в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, виділені на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатами на право на земельну частку (пай) відповідно серії ІФ № 0077063 від 03.08.2004 року та серії 0070456 від 27.01.2015 року. [INFO] померла [PERSON] (свекруха, бабуся), а [INFO] помер [PERSON] (чоловік, батько), [PERSON] (свекор, дідусь) помер ще в 1944 році. За життя [PERSON] (свекруха, бабуся) посвідчила на ім`я правнука [PERSON] (відповідач, внук, син) заповіт на належне їй майно, яке він частково оформив в нотаріальному порядку, а саме на 3/4 частини земельної частки (паю) розміром 28,53 в ум.кад. га, належної [PERSON] (свекруха, бабуся). 1/4 частку вищевказаної частки (паю), як обов`язкову частку, успадкував [PERSON] (чоловік, батько), однак він не встиг оформити своїх спадкових прав, так як сам помер. Після смерті [PERSON] (свекруха, бабуся) та [PERSON] (чоловік батько) відкрилася спадщина на все належне їм на день смерті майно. Позивачі прийняли спадщину і бажають оформити її на свої імена. Однак, в нотаріальному порядку їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи (сертифікати на право на земельну частку (пай)) на вищевказане майно видані після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] , що позбавляє їх можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнання за ними по 1/8 частці кожному земельної частки (паю), що належала [PERSON] (свекрусі, бабусі), розміром 28,53 в ум.кад.га; 1/2 частці кожному земельної частки (паю), що належала [PERSON] (чоловікові, батькові), розміром 28,53 в ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом смерті [PERSON] . В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, проти позову не заперечує та просив розглянути справу без участі представника міської ради (а.с. 43). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив його задовольнити та справу розглянути у його відсутності (а.с. 96). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги № 3 с. Антонівка Олешівської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, виданої Олешівським старостинським округом № 16 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 405 від 18.11.2022 року, станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] , який числився колгоспним двором, були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів), [INFO] , син [PERSON] (чоловік, батько позивачів), [INFO] , невістка [PERSON] (позивач), [INFO] , онука [PERSON] (позивач), [INFO] (а.с. 18). [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0077063 від 03.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.10.2005 року за № 143, належало право на земельну частку (пай) розміром 28,53 в ум.кад.га, у землі, що перебуває в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, наділеного на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за № 296 (а.с. 4). Також [PERSON] (чоловік, батько позивачів) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0070456 від 27.01.2015 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 12.10.2015 року за № 250, належало право на земельну частку (пай) розміром 28,53 в ум.кад.га, у землі, що перебуває в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Тлумацького району Івано-Франківської області, наділеного на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за № 296 (а.с. 5). [PERSON] (чоловік, батько позивачів) народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 28). 11.02.1961 року [PERSON] (чоловік, батько позивачів) уклав шлюб з [PERSON] (позивач) та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 28). Позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батькоми є [PERSON] (позивач) та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 27). 14.07.1990 року [PERSON] (позивач) уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 27). [INFO] померла [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів), а [INFO] помер [PERSON] (чоловік, батько позивачів), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 20, 21). Ще за життя [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів), посвідчила заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (відповідач, внук, син позивачів), що підтверджується копією заповіту від 13.02.2004 року (а.с. 19). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Нормами ч. 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідач [PERSON] (внук, син позивачів) прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів) та 19.07.2021 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 3/4 частки прав на земельну частку розміром 28,53 в ук.кад.га, що перебуває на території Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 26). [PERSON] (чоловік, батько позивачів), як непрацездаткий син також прийняв спадщину на 1/4 частку спадкового майна після смерті матері [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів), так як на день її смерті був зареєстрований та постійно проживав разом з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Олешівського старостинського округу № 16 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 407 від 18.11.2022 року (а.с. 17). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 301/2020 від 13.10.2020 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (свекруха, бабуся позивачів) (а.с. 45-62). Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON] (чоловік, батько), так як на день його смерті були зареєстровані та постійно проживали разом з ним, що підтверджується довідкою Олешівського старостинського округу № 16 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 406 від 18.11.2022 року (а.с. 16). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 252/2008 від 22.02.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (чоловік, батько позивачів) (а.с. 64-86), з якої вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на 1/4 частку земельної частки (паю), що належала [PERSON] , розміром 28,53 в ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом смерті [PERSON] , який в свою чергу успадкував вказану частку в порядку спадкування за законом (обов`язкова частка) після смерті матері [PERSON] , а також на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , розміром 28,53 в ум.кад.га, що знаходяться в колективній власності АТФ «Працівник» в с. Антонівка Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом смерті [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належній їм частки земельних часток (паїв), які належали [PERSON] (свекруха, бабуся) та [PERSON] (чоловік, батько), у зв`язку з тим, що сертифікати на право на земельні частки (паї) були видані та зареєстровані після смерті [PERSON] (свекруха, бабуся) та [PERSON] (чоловік, батько), що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. №397/02-31, 396/02-31 від 09.11.2022 року (а.с. 22, 24) та №№ 326/02-31, 327/02-31 від 18.05.2021 року (а.с. 23, 25). Зазначені обставини перешкоджають позивачам [PERSON] та [PERSON] належним чином оформити право власності на відповідні частки земельних часток (паїв) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (чоловік, батько). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved