Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

26.01.2022 КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою, в якій на підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води за період з 01.11.2015 по 31.12.2021 у сумі 86 410, 94 грн., яка складається із 80 074, 36 грн суми основного боргу, 4 554, 10 грн. - трьох відсотків річних, 1 782,48 грн - інфляційних втрат, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Позивачем на підставі розпоряджень Харківської міської ради про початок та кінець опалювального сезону 2014-2021 здійснювало постачання теплової енергії до житлового будинку по [ADDRESS] , у тому числі до квартири 22 , де зареєстровані відповідачі. У порушення зобов`язань відповідачами плата за надані послуги проводиться не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості у вищевказаному розмірі, яку просить стягнути позивач на його користь, а також нараховані інфляційні втрати та три відсотки річних. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова Теслікової І.І. від 28.01.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до Розпорядження Верховного Суду від 10.03.2022 № 4/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова було змінено та визначено замість нього Ленінський районний суд м. Полтави. На виконання вказаного Розпорядження Червонозаводським районним судом м.Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави було передано для продовження розгляду вищевказану судову справу. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17.11.2022 № 65, з 23.11.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова. 03.02.2023 Ленінським районним судом м. Полтави судову справу повернуто до Червонозаводського районного суду м. Харкова. За результатами автоматизованого розподілу справи головуючим у справі визначено суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова Демченко І.М. Ухвалою суду від 23.02.2023 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник КП «Харківські теплові мережі» Лещенко С.О. надав заяву про розгляд справи по суті у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, підтримавши письмове клопотання за вх. № 6945 від 11.04.2023, у якому просили суд врахувати, що заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг виникла у зв`язку із тяжкою хворобою одного із членів сім`ї - [PERSON] , 1954 року народження, яка не зважаючи на вжиті заходи лікування, [INFO] померла. Відповідачі заперечували проти нарахування та стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, посилаючись на Постанову Кабінету міністрів України «Про деякі питання оплати житлово-комунальних в період воєнного стану» за № 206 від 05.03.2022. Крім того, просили застосувати до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» позовну давність за період до 26.01.2019. У разі задоволення позову просила надати розстрочку виконання рішення суду строком на один рік з моменту закінчення чи скасування воєнного стану в Україні. Суд, заслухавши позицію відповідачів, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 № 1407 Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (код ЄДРПОУ 31557119) визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Харкова. З довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 23.02.2023 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води за адресою: [ADDRESS] , оскільки будинок має єдину централізовану систему опалення. Згідно з розрахунком за період з 01.11.2015 по 31.12.2021 по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість у розмірі 80 074,36 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з теплопостачання та підігріву гарячої водивіднесено до комунальних. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Враховуючи факт отримання відповідачами наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, вони зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Щомісяця з 01.11.2018 по 31.12.2021 позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги, однак останні кошти за вказані послуги не сплачували у повному об`ємі, внаслідок чого склалася заборгованість. Статтею 526 ЦК України встановлені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Вимогами статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Не посилалися на такі обставини відповідачі і під час судового розгляду справи, а лише мотивували неможливість своєчасної оплати комунальних-послуг тяжкою хворобою одного із членів сім`ї, на лікування якого витрачалися значні кошти. Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. На підставі викладного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» в частині розміру заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання та централізованого постачання гарячої води. Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. (ст. 26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги). Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 5 березня 2022 р. № 206 в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Враховуючи встановлену Кабінетом Міністрів України заборону, у тому числі, щодо стягнення неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних за несвоєчасне та неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» в частині стягнення нарахованих сум 4 554, 10 грн. - трьох відсотків річних, 1 782,48 грн - інфляційних втрат. Щодо заяви відповідачів про застосування строків позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.264 Цивільного Кодексу України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому, визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачі, починаючи з листопада 2015 року щомісяця вносили оплату за надані послуги не у повному обсязі через складний збіг сімейних обставин та хворобу близької людини, на лікування якої витрачалися значні кошти, а не через ненадання КП «Харківські теплові мережі» послуг не у повному обсязі чи незгоду з нарахованим об`ємом спожитих послуг, що свідчить про усвідомлені дії відповідачів та визнання боргу за вказаний період. Не заперечували таких обставин вони і під час судового розгляду. Вчинення боржником будь-яких дій щодо визнання боргу тягне за собою переривання строку позовної давності, отже часткова щомісячна оплата протягом листопада 2015 року - грудня 2021 року свідчить про відсутність підстав для застосування строків позовної давності. Щодо клопотання відповідачів про розстрочення виконання рішення суду строком на один рік з моменту закінчення чи скасування дії воєнного стану в Україні, суд зазначає таке. Питання про розстрочку виконання може вирішуватися судом у порядку статті 267 ЦПК України або після відкриття виконавчого провадження. За частиною першою статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (стаття 425 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачами до суду не надано будь-яких доказів щодо їх матеріально-сімейного стану на теперішній час та не зазначено обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим з посиланням на докази, що повинні бути надані станом на час розгляду справи, суд вважає таке клопотання передчасним та не знаходить підстав для його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн. підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах пропорційно розміру позовних вимог.

Outcome: partial