Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] . Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Будинок був побудований житлово-будівельним кооперативом, членом якого був батько. Після виплати усієї суми вартості квартири, в 1992 році батько звернувся до виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів для отримання свідоцтва про право приватної власності на квартиру. Але свідоцтво було видано йому (позивачу) та матері після смерті батька 08.04.1993 та зареєстроване в Комунальному підприємстві №Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 08.04.1993 за реєстровим номером 16156. Зазначає, що з моменту переїзду до квартири він та його батьки були зареєстровані та мешкали в ній, а він проживає в квартирі по теперішній час, що підтверджується довідками Житлово-будівельного кооперативу «Темп-2». Тобто після смерті батька, мати та він фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а після матері спадщина фактично прийнята ним, в якій продовжує мешкати до теперішнього часу та несе тягар по її утриманню. 04.06.2020 звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної квартири Миколаївської області з питання оформлення спадщини, але постановою від вказаної дати йому було відмовлено з причин неможливості встановити місце відкриття спадщини та факт прийняття спадщини, а також те, що правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності [PERSON] видано після його смерті. Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити спадкові права, позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 11.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.11.2021 витребувано від Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області та Державного нотаріального архіву Миколаївської області копії спадкових справ заведених до майна померлих [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду 22.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання, учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Савицька О.Е. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити. Проти прийняття заочного рішення не заперечувала. Відповідач Миколаївська міська рада представника в судове засідання не направила, заяви про розгляд справи за відсутності її представника не надала та правом на надання відзиву на позов не скористалася. Третя особа в заяві від 16.02.2023 розгляд справи просила здійснити за відсутності її представника та позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [INFO] помер [PERSON] , місце смерті м.Миколаїв. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [INFO] померла [PERSON] , місце смерті м.Миколаїв. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вказані особи зареєстрували шлюб 01.04.1967, запис № 771. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] записані батьками позивача. Наявними у справі доказами, зокрема квитанцією від 17.11.1976 підтверджується, що батько позивача був членом Житлово-будівельного кооперативу «Темп-2» та сплачував пайові внески за будівництво квартири [ADDRESS] в вказаному кооперативі.. 08.04.1993, після смерті [PERSON] , на ім`я останнього на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів від 19.03.1993 № 49 видано свідоцтво про право приватної власності на жилий будинок, яке зареєстроване в бюро технічної інвентаризації 08.04.1993 за реєстровим номером 16156. Реєстрація права власності [PERSON] на вказану квартиру також підтверджується довідкою Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.10.2021. 19.10.2021 на квартиру виготовлено та затверджено в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, замовником в якому вказано позивача [PERSON] . Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Темп-2» від 07.10.2021 № 16 померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований з 11.11.1980 подень смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На цей день з ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] .. Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу «Темп-2» від 07.10.2021 № 15 померла [PERSON] проживала та була зареєстрована з 11.11.1980 подень смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На цей день з нею проживав та був зареєстрований її син [PERSON] . Із заяви Житлово-будівельного кооперативу «Темп-2» від 16.02.2023 вбачається, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] з 11.11.1980 по теперішній час. Згідно відповідей Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 30.11.2021 та Державного нотаріального архіву Миколаївської області від 01.12.2021 спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР (який діяв на момент виникнення спірних право відносин) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За положеннями частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно пункту 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своїх батьків та фактично прийняв спадщину до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка була набута у власність його батьком [PERSON] , як членом житлово-будівельного кооперативу та яким сплачено пайовий внесок повністю. 04.06.2020 позивач звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за оформленням спадщини, проте постановою нотаріуса від 04.06.2020 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав неможливості встановлення місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини, а також видачі правовстановлюючого документа на квартиру після смерті власника, що суперечить статті 25 ЦК України. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). За положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У постанові від 18.12.2013 у справі № 6-138цс13 Верховний Суд України виклав правову позицію, в якій в тому числі зазначив, що згідно зі статтею 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 01 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. Судом встановлено, що за життя спадкодавцем [PERSON] був повністю сплачений пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, та він розпочав оформлення права власності на неї, але не встиг закінчити і після його смерті правовстановлюючий документ був виданий його дружині та позивачу, в якому вказано ім`я спадкодавця. Таким чином, спадкодавець в установленому порядку набув право власності на квартиру, але оформлення такого права на ім`я останнього здійснено після його смерті, що не відповідає цивільному законодавству, так як здатність фізичної особи мати цивільні права і обов`язки (правоздатність) припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог та їх задоволення, оскільки оформлення права власності на спадкодавця після йог смерті унеможливлює оформлення нотаріусом спадкових позивача, який є спадкоємцем за законом першої черги та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Так як позивач вимог про стягнення судових витрат не заявляв, відповідно виходячи з меж судового розгляду, розподіл таких витрат суд не здійснює.

Outcome: approved