Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

24.02.2023 року представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого палення) за адресою: [ADDRESS] за період з 01.12.2019 року по 31.10.2022 року у розмірі основного боргу 25900,00 грн., інфляційні втрати 1961,63 грн. та 3% річних 701,32 грн., плата за абонентське обслуговування 16,00 грн., а всього: 28578,95 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є постачальником централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.12.2019 року по 31.10.2022 рік за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі основного боргу у розмірі 25900 грн., інфляційні витрати у розмірі 1961,63 грн., 3% річних у розмірі 701,32 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 16 грн., всього 28578,95 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 гривень. 07.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.04.2023 року представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав, поважності причин своєї неявки не повідомив, відзив до суду не надходив. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач\~\~ [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6), яка перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль». Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідно до приписів норм\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року - між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню. Відповідно до\~ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч.1ст.9\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.5\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, послуги з постачання теплової енергії. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Відповідно до\~ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.п.18, 20 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, відповідач зобов`язаний оплачувати послуги не пізніше 20 числа кожного місяця. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] , з 01.12.2019 року по 31.10.2022 рік за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) становить 25900 грн., інфляційні витрати у розмірі 1961,63 грн., 3% річних у розмірі 701,32 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 16 грн., всього 28578,95 грн. ( а.с.8-9). Згідно з частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). У\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Отже, наявні правові підстави для стягнення на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Оскільки відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того не здійснював оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається у разі задоволення позову\~на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених ним судових витрат у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved