Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2019 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні та вихованні, а відповідачка вже близько п`яти років покинула сина та переїхала проживати окремо за іншою адресою. Відповідачка жодних коштів чи іншої допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає, не купляє продукти харчування, одяг чи взуття, не піклується про його фізичний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка на даний час постійного місця праці немає, а працює на тимчасових заробітках, має мінливий нерегулярний дохід, однак розмір свого доходу приховує, і тому вважає, що вона спроможна сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 гривень щомісячно, і до його повноліття. Стан здоров`я відповідачки задовільний, вона молода за віком та інших осіб на утриманні немає. Просить стягувати аліменти з відповідачки [PERSON] , [INFO] , на його користь, на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано і від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , батьком та матір`ю в свідоцтві про народження якого значиться [PERSON] та [PERSON] , та який перебуває на повному утриманні позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно довідки виконкому Солотвинської селищної ради від 08.03.2023 року за №25, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , дійсно в теперішній час утримує і доглядає неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов, складеного депутатом Солотвинської селищної ради, встановлено, що [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , він є сезонним робітником та сам доглядає та утримує сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, проживає з неповнолітніми дітьми та сама веде догляд за ними, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Разом з цим, суд враховує, що відповідачка має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2023 року, і до його повноліття, а в решті позову відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць.

Outcome: approved