Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~18.03.2022 позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Іванової Н.О., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання за нею право особистої приватної власності на квартиру [ADDRESS] , придбану за договором купівлі-продажу від 11 серпня 1998 року, зареєстрованого «Запорізькою Товарною Біржею «Гілея» за № 200, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.03.2019 року, номер запису про право власності: 30848801. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на час придбання вищезазначеної квартири вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . У 2012 році шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано, однак після розлучення вони продовжили проживати разом однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. За час перебування у шлюбі та після його розірвання спільних дітей подружжя не мало. [INFO] [PERSON] помер. Квартира, яка придбана під час шлюбу, за адресою: [ADDRESS] , є особистою приватною власністю позивача, адже придбана нею за кошти, які вона отримала внаслідок продажу квартири [ADDRESS] , яка раніше була придбана за кошти, отримані її батьком після продажу 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Наразі, позивач не може вільно розпоряджатися належною їй квартирою, адже вона вважається спільною сумісною власністю подружжя, а тому вимушена звернутися із позовом до суду про визнання права особистої приватної власності на квартиру. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2022 року дану цивільну справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~10.05.2022 ухвалою суду за клопотанням представника позивача змінено первісного відповідача територіальну громаду міста Запоріжжя в особі ЗМР на належного відповідача [PERSON] (доньку колишнього чоловіка [PERSON] , як єдиного спадкоємця). Витребувано у Вознесенівському відділі ДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було витребувано копію актового запису про смерть [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] . Витребувано у Третьої Запорізької державної нотаріальної контори інформацію щодо звернення спадкоємців та заведення спадкової справи після смерті [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~09.06.2023 від представника територіальної громади міста Запоріжжя в особі ЗМР Малюк С.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечує проти позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.06.2022 за клопотанням представника позивача витребувано у Шевченківському відділі ДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) копію актового запису про смерть [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~06.07.2022 на виконання ухвали суду від 09.06.2022 Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на адресу суду надіслано копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~12.07.2022 на виконання ухвали суду від 10.05.2022 Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою повідомлено, що спадкова справа після померлого [PERSON] [INFO] , не заводилась. \~ \~ \~ \~17.08.2022 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано з Запорізького обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи щодо посвідчення 13.05.1997 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савельєвим Є.О. договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , за реєстраційним номером 2024. Витребувано з Запорізького обласного державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи щодо посвідчення 13.05.1997 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савельєвим Є.О. договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , за реєстраційним номером 2016. Витребувано з Державного архіву Запорізької області копію справи щодо укладення 06.02.1998 року на товарній біржі «Строй-Інвест» ІКЮО 24513655 (припинена 01.02.2013 року) договору купівлі-продажу № 165/1344, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Витребувано з Запорізької товарної біржі «Гілея» ІКЮО 20481361 копію справи щодо укладення 11.08.1998 року договору купівлі-продажу, між [PERSON] та [PERSON] , за реєстраційним номером 200. \~ \~ \~ \~07.09.2022\~на виконання\~ухвали суду\~від 17.08.2022\~від Запорізького\~обласного державного\~нотаріального архіву\~надішли:\~копія договору\~купівлі продажу\~від 13.05.1997\~року,\~за реєстровим\~номер 2024\~та документи,\~на підставі\~яких він\~посвідчений;\~копія договору\~купівлі продажу\~від 13.05.1997\~року,\~за реєстровим\~номер 2016\~та документи, на підставі яких він посвідчений. \~ \~ \~ \~08.09.2022 на виконання ухвали суду від 17.08.2022 від Запорізької товарної біржі «Гілея» надійшла копія справи щодо укладення 11.08.1998 року договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , за реєстраційним номером 200. \~ \~ \~ \~09.09.2022 на виконання ухвали суду від 17.08.2022 від Державного архіву Запорізької області надійшло повідомлення про неможливість надання копії договору купівлі-продажу № 165/1344, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , оскільки документи від товарної біржи «Строй-Інвест» не надходили до архіву на зберігання. \~ \~ \~ \~28.09.2022 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача змінено відповідача [PERSON] на належного відповідача Територіальну громаду міста Запоріжжя в особі ЗМР. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду\~від 01.11.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Кузьмінов Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила суд прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, правом подання пояснень не скористалась. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд доходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з 16.08.1996 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16 серпня 1996 року. \~ \~ \~ \~23.10.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 23 жовтня 2012 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії актового запису про смерть №2169 від 19.10.2021, наданого Шевченківським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на виконання ухвали суду від 09.06.2022, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . \~ \~ \~ \~11.08.1998 року, під час перебування у шлюбі, [PERSON] була придбана та оформлена на її ім`я двокімнатна квартира, загальною площею 65,39 кв.м, житловою площею 36,2 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 11 серпня 1998 року, зареєстрованим «Запорізькою Товарною Біржею «Гілея» за реєстраційним номером 200, та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 19.03.2019 року, номер запису про право власності: 30848801. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи наявний технічний паспорт на вищезазначену квартиру. \~ \~ \~ \~Спірна квартира куплена за особисті грошові кошти позивача, виручені 06.02.1998 року від продажу однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу квартири від 06.02.1998, зареєстровано у реєстрі за №165/1344), яка раніше була придбана за кошти, отримані її батьком від продажу 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу від 13.05.1997, зареєстровано у реєстрі за № 2024). \~ \~ \~ \~Вищезазначене також підтверджується показами свідка [PERSON] , яка 17.08.2022 року у судовому засідання, пояснила, що вона є матір`ю позивача. В травні 1997 року її чоловік [PERSON] продав 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS] та кошти отримані від продажу будинку надав доньці [PERSON] для придбання однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] продала зазначену квартиру та придбала двокімнатну кімнату за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У статті 60 Сімейного кодексу України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтями 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та вказано, що «у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю». \~ \~ \~ \~Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах у справі № 6-1587цс16 зробив правовий висновок, згідно з яким, відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ^набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені статтею 57 СК України, відповідно до пунктів1-3 частини першої якої визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень наданих у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року №11, не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. \~ \~ \~ \~Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст.60СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. \~ \~ \~ \~У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. \~ \~ \~ \~Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження 61-35779ск18). \~ \~ \~ \~Якщо один з подружжя доведе, що майно набуте ним у шлюбі було придбано за особисті, а не спільні кошти, то таке майно не є спільною сумісною власністю подружжя, а є особистою власністю цього члена подружжя, зазначене узгоджене з позицією ВСУ (Постанова ВСУ у справі №6-1568цс16). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~З наведених вище доказів та показів свідка вбачається, що двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] хоча й була придбана під час шлюбу сторін, але за особисті кошти позивача, які вона отримала внаслідок продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , яка раніше була придбана за кошти, отримані її батьком від продажу 31/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі та визнати за нею право особистої приватної власності на спірну квартиру.

Outcome: approved