Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

30.11.2022 [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 18.05.2017 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Станом на дату подання даного позову на розгляді в суді перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Позивач вказала, що неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. При цьому дитина часто хворіє та перебуває на стаціонарному лікуванні, що вимагає значних витрат на купівлю дороговартісних медичних препаратів та продуктів харчування з дотриманням відповідної дієти. Однак відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні, відмовив в укладенні угоди про добровільну сплату аліментів, хоча працює на сезонних роботах, їздить за кордон та має заробіток, достатній для належного утримання дитини сторін з урахуванням її особливостей та стану здоров`я. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 30.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття. 16.12.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 23.01.2023 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 23.01.2023 судове засідання відкладено на 22.02.2023 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. 23.02.2023 судове засідання відкладено на 20.03.2023 у зв`язку з неявкою усіх учасників справи. 20.03.2023 судове засідання відкладено на 13.04.2023 у зв`язку з оголошенням на території Тернопільської області повітряної тривоги. У судовому засіданні 13.04.2023 позивач [PERSON] та її представник адвокат Лисенко О.В. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю. Не заперечували щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач пояснила, що несе значні витрати на утримання дитини, оскільки дитина часто хворіє, у зв`язку з чим перебуває на стаціонарному лікуванні у медичних закладах. Також у зв`язку з цим позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та віддати дитину у садочок. З серпня 2022 року відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Додаткову фінансову допомогу позивач отримує від своїх батьків. Представник позивача зауважила, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно фактично прирівнюються до 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, зважаючи на те, що середня заробітна плата у регіоні становить 11200 грн. У судове засідання 13.04.2023 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього судового засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяв чи клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 18.05.2017 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складений актовий запис № 694. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Указане підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). У даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.12.2022 у справі № 607/10886/22 шлюб між сторонами розірваний. Указані обставини підтверджуються наявною у відкритому доступі інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень. Згідно з довідкою ДП «3» Житлово-експлуатаційної контори - 13 житлово-будівельних кооперативів № 112 від 07.11.2022 дитина сторін проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. При цьому дитина сторін часто хворіє та перебуває на стаціонарному лікуванні, що вимагає значних витрат на купівлю дороговартісних медичних препаратів та продуктів харчування з дотриманням відповідної дієти. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Вказане є підставою для стягнення з відповідача аліментів відповідно до рішення суду. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2023 становить 2272 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Так, на підтвердження розміру аліментів, які необхідно стягнути з вілповідача, позивач надала виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1428 від 22.11.2022 (а.с. 46) та № 1543 від 13.12.2022 (а.с.47), зі змісту яких вбачається, що у період з 11.11.2022 до 22.11.2022 та з 02.12.2022 до 13.12.2022 малолітня [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» у зв`язку з пневномією та гострим бронхітом. Указані вище обставини свідчать про те, що на утримання малолітньої дитини позивач несе значні витрати, які, в тому числі, пов`язані з її періодичним лікуванням у медичних закладах, необхідністю здійснювати купівлю медичних препаратів та продуктів харчування з урахуванням особливостей певних дієт дитини. Також суд враховує, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон № 326263150 від 20.03.2023 (а.с. 43) вбачається, що у власності [PERSON] відсутнє нерухоме майно, а також те, що загальний розмір доходу позивача за період з 1 кварталу 2022 року до 2 кварталу 2022 року склав лише 3440 грн, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 18.10.2022 (а.с. 45). При цьому відповідач правом подання відзиву не скористався та у судове засідання не з`явився. Докази на спростування доводів позивача відповідач суду не надав. Так само суду не доведено, що за станом здоров`я, чи у зв`язку з наявністю на утриманні інших осіб, чи з інших підстав відповідач не може сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем. За таких обставин, приймаючи до уваги необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку та рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає справедливими та фінансово можливими для відповідача і достатніми для забезпечення належного рівня дитини сторін аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved