Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-05 00:00:00

У березні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 03.08.2004 у Відділі РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, актовий запис №15. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що 03 серпня 2004 року вони з відповідачкою одружились. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, часті сварки та непорозуміння призвели до розпаду сім`ї. Разом не проживають уже три роки, подружні відносини припинені назавжди. Примирення між ними не можливе. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним. Ухвалою судді від 10.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 06.04.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 17.03.2023 подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 03.04.2004 відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 серпня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №15. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.05.2005 (а.с.8). Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом Згідно з ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved