Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

В лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Міністерства Фінансів України, в якому просить стягнути на його користь 71 454.74 грн. інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Позив мотивує тим, що внаслідок невиконання рішення суду у справі №686/14502/21 до сьогоднішнього дня. Помісячний розрахунок інфляційних втрат за 2022 рік становить 71 454.74 грн. (371 454,74 грн. - 310 000,00 грн. = 71 454.74 грн. Розмір трьох відсотків річних становить 8 341.67 грн. Просить стягнути з відповідача 79 796.41 грн. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подав відзив на позов, в якому посилається на те, що право позивача є не порушеним та обрання неефективного способу захисту порушеного права стосовно вимог до Міністерства фінансів України, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Виконання зазначених рішень до компетенції Міністерства фінансів не належить, тому є неналежним відповідачем у справі. Суд, перевіривши матеріали позову та викладені в позові доводи позивача та заперечення представника відповідача та надані докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся з позовом до Держави Україна в особі представника Міністерства фінансів України, про відшкодування інфляційних втрат та трьох відсотків річних внаслідок невиконанням рішення суду у справі №686/14502/201, яке не виконано на день звернення до суду. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 грудня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, грошові кошти в сумі 310 000 гривень. Позивач вважає, що внаслідок не виконання грошового зобов`язання визначеного рішенням суду наступає відповідальність, передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України. Так, постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.02.2022 року стягнуто з Державного бюджету на користь позивача 310 000 грн. моральної шкоди. Починаючи, з лютого 2022 року по грудень 2022 року розмір інфляційних втрат становить 71 454.74 грн., звідси 310 000 грн. (розмір присудженої, але не виплаченої суми), 37454.74 грн. розрахована сума. Згідно пп. 1 п. 9 VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету - рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством. Зазначені рішення передаються до Казначейства для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку виконання рішень в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (пункт 38 Порядку виконання рішень). Строки погашення заборгованості за такими рішеннями залежать від суми коштів, встановленої у законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі. Казначейство постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за бюджетною програмою, що дозволило б виконувати судові рішення, гарантовані державою, у встановлені законом строки. Більше того, виконання рішення поза чергою є неможливим, оскільки це призведе до перевищення повноважень працівників Казначейства та порушення принципу рівності стягувачів перед законом, адже будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач. Також, законодавством України не передбачено будь-яких виключень, які можуть вплинути на зміну черговості при виконанні виконавчих документів у таких категоріях справ. Перерахування коштів стягувачам відбувається виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів. Як передбачено пп. 2 п. 35 Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. З цих підстав суд вважає. що Міністерство фінансів України є неналежним відповідачем у справі, на вказаного відповідача судом не покладено обов`язку виплати моральної шкоди, оскільки не порушувало прав та інтересів позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не довів, що відповідальною юридичною особою за виконання рішення суду є саме Міністерство фінансів України, а тому правові підстави для задоволення його позову відсутні. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed