Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом, до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,3691 га, площею 0,8925 га, площею 1,9533 га належні на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 025650, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] , являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Також наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою. До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину, але оформити дану спадщину в нотаріальній конторі не може, так як вищезгаданий державний акт серії ІІ-ЧН № 025650 відповідно до якого [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 0,3691 га, площею 0,8925 га, площею 1,9533 га нею був втрачений ще за життя. На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлих не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності. Враховуючи зазначені обставини, позивач вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, але попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Козелецької селищної ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв та клопотань на час розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 12 жовтня 2021 року Виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району, актовий запис про смерть № 330. Згідно довідки № 14-27 від 21 лютого 2022 року виданої виконкомом Козелецької селищної ради Чернігівської області про те, що [PERSON] померла [INFO] на день смерті постійно проживала з 27 грудня 1976 року за адресою: [ADDRESS] , та мала склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , онук - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,3691 га, площею 0,8925 га, площею 1,9533 га належні на підставі державного акту серії ІІ-ЧН № 025650, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., була заведена спадкова справа № 32/2022, згідно з якою: 26 квітня 2022 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , 1945 року народження, яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Спадщину приймає за законом. 26 квітня 2022 року [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] дружини [PERSON] , 1945 року народження, яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Таким чином, позивач у справі, [PERSON] , являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Також наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою. До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] , позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину, але оформити дану спадщину в нотаріальній конторі не може, так як вищезгаданий державний акт серії ІІ-ЧН № 025650 відповідно до якого [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 0,3691 га, площею 0,8925 га, площею 1,9533 га нею був втрачений ще за життя. Підтвердженням цього є оголошення в Чернігівському обласному тижневику «Гарт» № 10 (3117) від 09 березня 2023 року, а також довідкою ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачені державні акти на ім`я [PERSON] в стіл знахідок не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 29 серпня 2002 року на ім`я [PERSON] , яка мешкає в с. Ставиське, на підставі рішення виконавчого комітету Стависької сільської Ради народних депутатів від 15 березня 2001 року № 20, було виготовлено та видано державний акт на право приватної власності на землю, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ІI-ЧН № 025650. Земельна ділянка площею 3,21 га розташована на території Стависької сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 364. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельні ділянки з кадастровими номерами: 7422089100:84:039:0150, 7422089100:84:049:0150, 7422089100:84:061:0150 перебувають в оренді. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН КОЗЕЛЕЦЬ». Дата державної реєстрації речового права: 14 травня 2020 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за законом підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved