Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «АРКС» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 липня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №198343а9е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб BMW-X5 (д.р.н. [NUMBER] ). 01.03.2020 року о 18:08 в м.Дніпро, на перехресті вул.Вячеслава Липинського та вул.Шолом-Алейхема сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля BMW-X5 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власни автомобіля [PERSON] ) та автомобіля BMW 525 (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль BMW-X5 (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно відповіді від НПУ №3020064368989432 про ДТП та Постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2020 року (справа №932/2859/20), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 16.11 ПДР України (ст.124 КУпАП). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2552174 від 26.03.2020 року та умов Договору страхування №198343а9е від 15.07.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 51\~757,54 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення №656315 від 27.03.2020 року. Відповідно до п.28.13 Договору страхування №198343а9е від 15.07.2019 року при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування: 51\~757,54 грн.-0,00грн.=51\~757,54 грн., де 51\~757,54 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW-X5 (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку № [NUMBER] від 06.03.2020 року та Акту виконаних робіт № ІN00000659 від 22.05.2020 року; 0,00 грн. франшиза згідно Договору страхування. Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків №15-03.20 від 01.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW X5 (д.р.н. [NUMBER] ), розрахованого оцінювачем, склала 62\~390,51 грн.. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування шкоди в розмірі 51\~757,54 грн. та судові витрати у розмірі 2\~481,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить суд розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду 15 листопада 2022 року відкрито провадження по справі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.03.2020 року о 18:08 год., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW» д/н [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя вул.Вячеслава Липинського та вул.Шолом-Алейхема у м.Дніпро, не надав переваги в русі автомобілю «BMW» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2020 р. відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В матеріалах справи міститься копія договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №198343а9е, укладеного 15 липня 2019 року між СК «ARX» та [PERSON] , відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб BMW X5 (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно відповіді від НПУ №3020064368989432 про ДТП та Постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2020 року (справа №932/2859/20), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 16.11 ПДР України (ст.124 КУпАП). Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля BMW\~X5\~(д.р.н.\~ [NUMBER] ) 06 березня 2020 року було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу. Відповідно до заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 25.03.2020 року від водія [PERSON] ; розрахунку суми страхового відшкодування; рахунку №PPX00002653 від 06.03.2020 року, виданого ПАТ «АВТ Баварія-Дніпропетровськ»; страхового акту № ARX2552174 від 26.03.2020 року; акт виконаних робіт № IN000000659 від 22.05.2020 року, виданого ПАТ «АВТ Баварія-Дніпропетровськ» та умов Договору страхування №198343а9е від 15.07.2019 року, розмір страхового відшкодування склав 51\~757,54 грн., які позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на рахунок ПРАТ «АВТ Баварія-Дніпропетровськ» згідно платіжного доручення №656 315 від 27.03.2020 року. Також в матеріалах справи міститься ремонтна калькуляція № 1.003.20.0 від 25 .03.2020 року. Відповідно до п.28.13 Договору страхування №198343а9е від 15.07.2019 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування: 51\~757,54 грн.-0,00грн.=51\~757,54 грн., де 51\~757,54 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW-X5 (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку № [NUMBER] від 06.03.2020 року та Акту виконаних робіт № ІN00000659 від 22.05.2020 року; 0,00 грн. франшиза згідно Договору страхування. Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків №15-03.20 від 01.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW X5 (д.р.н. [NUMBER] ), розрахованого оцінювачем, склала 62\~390,51 грн.. Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування становить 51\~757,54 грн.. Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із претензією про регресні вимоги (вих. №СУ/008259/4-1 від 13.05.2020 року). У частині\~першій та\~другій статті\~1166\~ЦК України\~визначено,\~що майнова\~шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху\~України). Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про страхування»\~страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Згідно із\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). Згідно зі\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У разі наявності юридичних фактів, передбачених\~статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191\~ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АРКС» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах страхового відшкодування, тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач має нести перед позивачем цивільно-правову відповідальність. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно за ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~481,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved