Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який з 27.12.2003 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після смерті батька, позивачка прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Окрім неї, до приватного нотаріуса подано заяву про прийняття спадщини [PERSON] , яка являється дружиною померлого та [PERSON] , яка являється його донькою від другого шлюбу. Як зазначає позивачка, під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули у власність нерухоме та рухоме майно, зокрема: - житловий будинок [ADDRESS] водоспадом» будинок №343А, загальною площею 56,81 кв. м., що знаходиться за адресою: Закарпатську область, Міжгірський район, с. Пилипець; - земельну ділянку площею 0,0639 га, розташовану на території Пилипецької сільської ради з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №2122485201:01:002:0002; - земельну ділянку площею 0,01 га, розташовану на території Пилипецької сільської ради з призначенням для будівництва гаражу, кадастровий №2122485201:01:002:0038; - земельну ділянку площею 0,015 га, розташовану на території Пилипецької сільської ради з призначенням для ведення садівництва, кадастровий №2122485200:09:002:0121; - автомобіль MITSUBISHI Pajero Sport реєстраційний № [NUMBER] . Приватним нотаріусом повідомлено, що для оформлення рухомого та нерухомого майна необхідно правовстановлюючі документи. Як стверджує позивачка, всі правовстановлюючі документи на майно знаходяться у дружини померлого [PERSON] та яка відмовляється їх надати. Зазначає, що на даний момент поділити на частки спірне майно в добровільному порядку неможливо. Таким чином, з метою захисту свого права та інтересів, позивачка змушена звертатись до суду з позовною заявою, в якій висловлено прохання: - визначити, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на: житловий будинок [ADDRESS] » будинок №343А, загального площею 56,81 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець; земельну ділянку площею 0,0639 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № 2122485201:01:002:0002; земельну ділянку площею 0,01 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва гаражу, кадастровий №2122485201:01:002:0038; земельну ділянку площею 0,015 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для ведення садівництва, кадастровий №2122485200:09:002:0121 та автомобіля MITSUBISHI Pajero Sport державний № [NUMBER] становила вищезазначеного майна; - визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за [PERSON] частки спадкового майна, за [PERSON] і [PERSON] по 1/8 частки спадкового майна, до якого входить: житловий будинок [ADDRESS] » будинок №343 А, загальною площею 56,81 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець; земельна ділянка площею 0,0639 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №2122485201:01:002:0002; земельна ділянка площею 0,01 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва гаражу, кадастровий №2122485201:01:002:0038; земельна ділянка площею 0,015 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для ведення садівництва, кадастровий №2122485200:09:002:0121; автомобіль MITSUBISHI Pajero Sport реєстраційний № [NUMBER] , а також стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Ухвалами суду від 25 січня 2023 року: --- відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 31-32); --- витребувано докази по справі (а.с. 33). Ухвалою суду від 24 лютого 2023 року до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] (а.с. 42). Ухвалою суду від 15 березня 2023 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 109). В судовому засіданні позивачка [PERSON] , а в подальшому її представник [PERSON] підтримали позовну заяву з підстав у ній викладених. 27.03.2023 адвокатом Мельник П. П. в інтересах [PERSON] та [PERSON] через «Електронний суд» подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких також висловлено прохання відмовити у задоволенні позову як необґрунтованого, безпідставного та пред`явленого до неналежних сторін (а.с. 113-114, 116). Заслухавши доводи сторони позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України) звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4\~ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами першою та третьою статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12\~ЦПК України). Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на підставі принципу змагальності сторони учасники справи з метою ухвалення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують, або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності ухвалення бажаного для них рішення. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з положеннями статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79\~ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який з 27.12.2003 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , підтвердженням чого є копії свідоцтв про народження [NUMBER] , про одруження [NUMBER] , про смерть [NUMBER] , про шлюб [NUMBER] (а.с. 13-16). 06 грудня 2017 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Русінко З. П. було заведено спадкову справу №16/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 61691027), з якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина спадкодавця [PERSON] , його доньки [PERSON] , [PERSON] . Мати спадкодавця [PERSON] відмовилася від спадщини на користь позивачки [PERSON] (а.с. 47-81). При вирішення питання обґрунтованості позовних вимог про визначення частки померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на: житловий будинок [ADDRESS] » будинок №343А, загального площею 56,81 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець; земельну ділянку площею 0,0639 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий № 2122485201:01:002:0002; земельну ділянку площею 0,01 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва гаражу, кадастровий №2122485201:01:002:0038; земельну ділянку площею 0,015 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для ведення садівництва, кадастровий №2122485200:09:002:0121 та автомобіля MITSUBISHI Pajero Sport державний № [NUMBER] , суд виходить з наступного. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 320341275 від 17.01.2023), в період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули у власність нерухоме майно, зокрема: - житловий будинок [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності на майно являється свідоцтво про право власності [NUMBER] видане Пилипецькою сільською радою 22.09.2005 за №27 згідно рішення виконкому цієї ради №624 від 11.08.2005; - нежитлове приміщення, кафе «Під водоспадом» будинок [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності на майно являється свідоцтво про право власності [NUMBER] видане Пилипецькою сільською радою 04.10.2011 на підставі рішення виконкому цієї ради №7 від 10.07.2011 (а.с. 18-19). Наведені в інформаційній довідці дані є достовірними, не спростованими стороною відповідача, а тому суд не приймає доводи представника третьої особи щодо недопустимості її як доказу. Натомість, стороною позивача не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження набуття подружжям за час шлюбу майна у виді: земельної ділянки площею 0,0639 га, розташованої на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №2122485201:01:002:0002; земельної ділянки площею 0,01 га, розташованої на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва гаражу, кадастровий №2122485201:01:002:0038; земельної ділянки площею 0,015 га, розташованої на території Пилипецької сільської ради призначенням для ведення садівництва, кадастровий №2122485200:09:002:0121 та автомобіля MITSUBISHI Pajero Sport державний № [NUMBER] . Таким чином, вказані вимоги підлягають задоволенню в частині визначення, що частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] та нежиле приміщення, кафе « [INFO] », будинок [ADDRESS] загальною площею 56,81 кв. м., розташоване за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець становила . В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають у зв?язку з недоведеністю набуття подружжям за час шлюбу відповідного майна. При вирішення питання обґрунтованості позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , за [PERSON] частки спадкового майна, за [PERSON] і [PERSON] по 1/8 частки спадкового майна, до якого входить: житловий будинок [ADDRESS] будинок №343 А, загальною площею 56,81 кв.м., розташоване за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець; земельна ділянка площею 0,0639 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №2122485201:01:002:0002; земельна ділянка площею 0,01 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для будівництва гаражу, кадастровий №2122485201:01:002:0038; земельна ділянка площею 0,015 га, яка розташована на території Пилипецької сільської ради призначенням для ведення садівництва, кадастровий №2122485200:09:002:0121; автомобіль MITSUBISHI Pajero Sport реєстраційний № [NUMBER] , суд виходить з наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Відповідно до статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. У частині першій статті 1226 ЦК України зазначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Оскільки судом встановлено, що частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] та нежиле приміщення, кафе « [INFO] », будинок [ADDRESS] , яке розташоване за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець становила , то відповідно, з урахуванням відмови матері спадкодавця від прийняття нею спадщини на користь позивачки, за останньою слід визнати право власності на частину вказаного майна. Разом з тим, у зв?язку із відсутністю доказів набуття подружжям за час шлюбу майна у виді: земельної ділянки площею 0,0639 га кадастровий №2122485201:01:002:0002; земельної ділянки площею 0,01 га кадастровий №2122485201:01:002:0038; земельної ділянки площею 0,015 га кадастровий №2122485200:09:002:0121 та автомобіля MITSUBISHI Pajero Sport державний № [NUMBER] , суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання за позивачкою права власності на частину вказаного майна. Не підлягають також задоволенню вимоги про визнання права власності на частину відповідного майна за [PERSON] та [PERSON] , оскільки такі із відповідними позовними вимогами до суду не зверталися. Тоді як, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, що передбачено частиною 1 статті 12 ЦК України. Доводи представника відповідачки та третьої особи щодо пред?явлення позову до неналежних сторін, суд вважає такими, що не спростовують підстав позовної заяви у відповідній частині з огляду на таке. Як встановлено судом, спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] , є його дружина [PERSON] , а також його доньки [PERSON] та [PERSON] . Мати спадкодавця [PERSON] відмовилася від спадщини на користь позивачки. Позивачка звернулася до суду з позовом зазначивши відповідачем дружину спадкодавця. За правилами частини 1 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. У зв?язку із ненадходженням від позивачки клопотання про залучення до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] , судом з власної ініціативи залучено її як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Відповідно [PERSON] мала змогу висловити свою позицію щодо заявлених позивачкою вимог, що і було зроблено її представником. При цьому суд вважає, що незалучення її в якості співвідповідача за умови пред?явлення позову до одного зі спадкоємців, не досягає того рівня, щоб вказане стало безумовною підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за вищенаведених обґрунтувань. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат суд виходить з наступного. За змістом частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 4678,60 грн. (а.с. 1). Таким чином, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800,00 грн.

Outcome: partial