Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-23 00:00:00

В провадженні судді Малиновського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 24.01.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 23.02.2023 р. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року по справі вирішено питання щодо роз`єднання позовних вимог. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13.03.2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. Шлюб, зареєстрований 29 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 134 між [PERSON] ( [INFO] ІПН: [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] ) розірвано. Представником позивача разом з позовною заявою було подано орієнтовний розрахунок сум судових витрат, які позивач понесе у зв`язку з розглядом справи. 04.04.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якому просила суд вирішити питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] судові витрати, понесені позивачем по справі у розмірі 7992,40 грн.. з яких: 992,40 судовий збір, 7000,00 грн. витрати на правничу допомогу. В судове засідання сторони не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Позивача надала до суду клопотання у якому вказала, що клопотання підтримує, просить суд розглянути питання про винесення додаткового рішення без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій вказав, що заяву не визнає, просить у її задоволенні відмовити, оскільки є учасником бойових дій. Також, проси суд розглянути питання щодо винесення додаткового рішення без його участі. Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Окрім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, стороно позивача суду надано: - копію договору про надання правової допомоги № 149/22 від 28.10.2022 року, підписаний між позивачем [PERSON] та адвокатом Згода О.О., предметом якого є надання вдвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту, щодо захисту майнових прав, в т.ч. в під час розгляду судових справ, при поділі спільного майна з [PERSON] , розірванням шлюбу, стягненням аліментів з останнього та встановленням місця мешкання спільних дітей, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором, а саме, відповідно до Розділу 3 Договору у розмірі 20000,00 грн.; (а.с.18-20) -Ордер від 12.12.2022 року (а.с.17) -Акт приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2023 року до Договору про надання правничої допомоги № 149/22 від 28.10.2022 року, відповідно до якого, загальна вартість послуг наданих адвокатом за цим актом складає 7000,00 грн. (а.с.41) -Розрахункова квитанція форми №РК-1 від 30.10.2022 року на суму 7000,00 грн. (а.с. 42). Отже, відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 27.03.2023 року до Договору про надання правничої допомоги № 149/22 від 28.10.2022 року у період з 28.10.2022 року по 13.12.2022 року представником позивача було надано наступну правничу допомогу: -вивчення документів наданих клієнтом 28.10.2022 року - 1000,00 грн.; -надання усної консультації 01.11.2022 р. 1000,00 грн.; -підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та додатків до неї 01.12.2022 р. 13.12.2022 року 5000,00 грн. Проте, суд не може погодитись із розміром витрат за послуги адвоката щодо підготовки і подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та додатків до неї, на що було витрачено 13 робочих днів адвоката, витрата адвокатом 13 робочих днів є недоведеною та не відповідає критерію реальності, оскільки не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі вищевикладеного, витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень, на переконання суду є неспівмірними із складністю даної справи, її тривалістю та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, відтак суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 гривень, який буде відповідати критерію розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем був сплачений судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією від 13.12.2022 р. (а.с.8), та оскільки позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved