Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] у с. Веприк Гадяцького району Полтавської області померла його рідна сестра [PERSON] , яка на момент смерті постійно проживала в с. Новоселівка Миргородського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0163616 право на земельну частку (пай) розміром 5,79 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Носівське» Носівської міської ради Чернігівської області. Він (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що після похорону сестри виїхав на заробітки в Російську Федерацію, де працював у ТОВ «БУДПОЖНАГЛЯД» у період з 19 січня 2008 року по 30 грудня 2008 року та в цей період не мав можливості виїхати по місцю відкриття спадщини. 29 вересня 2021 року він (позивач) через представника звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову у прийняті цієї заяви у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк три місці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач та його представник - адвокат Левченко Г.В. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 22-24). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У судовому засіданні встановлено, що позивач є рідним братом [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7-8), а тому має право на спадкування після її смерті, як спадкоємець другої черги за законом. Відповідно до ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. У судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом строк не прийняв спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що у період з 19 січня 2008 року по 30 грудня 2008 року перебував на заробітках в Російській Федерації, працював у ТОВ «БУДПОЖНАГЛЯД» та в цей період не мав можливості виїхати по місцю відкриття спадщини для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині третій статті 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач визнав позов, що в свою чергу підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачем не суперечать закону та не порушують жодним чином права інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved