Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 05.11.2015 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 30000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.02.2023 року має заборгованість 40663,03 грн., що складається із заборгованості за кредитом 33104,65 грн., заборгованості за відсотками 7558,38 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою від 15.03.2023 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Представник позивача, у письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляв. Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 17.03.2023. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як зазначено у позові, 05.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, за яким відповідач\~ отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.15), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 22-71), Витягу з Тарифів (а.с.21), Паспорту споживчого кредиту (а.с.16-20), який відповідачем підписано 11.01.2023 ОТП, що підтверджує факт його ознайомлення з умовами погашення кредиту, порядком нарахування відсотків, штрафних санкцій. Також позивачем надано виписку за договором (а.с.81-88), з якої вбачається користування відповідачем кредитними коштами, Довідку про видані картки (а.с.14), довідку про зміну умов кредитування (а.с.13). Позивач зазначає, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунками (а.с.6-12). Так, розмір заборгованості\~\~відповідача перед позивачем станом на 14.02.2023 року складає 40663,03 грн., що складається із заборгованості за кредитом 33104,65 грн., заборгованості за відсотками 7558,38 грн. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зареєстровано у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій (а.с.76,77-78,79). Статтями\~12,\~13,\~81\~та\~83 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст.1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання (ст.259 ЦК України). Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору №б/н від 05.11.2015 і добровільно не сплачує визначені договором платежі, хоча взяв на себе таке зобов`язання. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути визначену позивачем до стягнення заборгованість на загальну суму 40663,03 грн. Відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума сплаченого судового збору \~2684,00 грн.

Outcome: approved