Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 15 вересня 2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем припинено з вересня 2021 року і кожен з них живе окремо. На даний час вона не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка, який надавати їй допомогу та утримувати її в добровільному порядку не бажає. Через це вона змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), починаючи стягування від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином трирічного віку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2022 року головуючою - суддею було обрано [PERSON] (а.с.7). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2022 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копії ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.10-11). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 860/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.27). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.28-29). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.30). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, в судове засідання не прибув (а.с.20). При цьому, своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, скористався та 07 червня 2022 року на адресу суду від його представника надійшло клопотання, в якому він просить суд розгляд справи проводити за наявними в ній доказами, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини (а.с.21). Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 15 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис № 36, складений Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка на даний час не працює, що фактично не заперечується представником відповідача, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню трирічного віку. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно положень ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Тому, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги від відповідача, який може надавати матеріальну допомогу, але добровільно такої допомоги не надає. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд, при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, що буде відповідати діючому законодавству. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору відносно вимог щодо стягнення аліментів, тому, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial