Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

В жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Сихівського районного суду м. Львова із позовом до відповідача ТОВ «Нова Пошта», в якому просила стягнути із відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 14921,00 грн., штраф в розмірі 3615,36 грн., а також на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 37777,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 09.05.2022 року відповідно до експрес-накладної № 20450536343005 у відділенні № 29 ТОВ «Нова Пошта» м. Чернівці, одержувачу [PERSON] від відправника ФОП [PERSON] було оформлено та відправлено посилку, вагою 3,02 кг (об`ємна) - комп`ютерні комплектуючі, оголошеною вартістю 14921,00 грн. Відповідно до смс повідомлення, яке надійшло на номер телефону позивача о 10-32 год. 10.09.2022 року. було зазначено, що зазначена посилка прибула у відділення № 74 ТОВ «Нова Пошта» м. Львів. З огляду на те, що позивач перебувала в короткостроковій відпустці, пов`язаній із вагітністю та пологами, остання, попросила свого товариша [PERSON] отримати відправлення у відділенні відповідача адресоване позивачу. Однак, знайомому позивача було відмовлено в отриманні відправлення, з огляду на відсутність зазначеного відправлення, про що ним було написано заяву керівнику відділення № 74 ТОВ «Нова Пошта» м. Львів. Однак, в той же день, о 16-37 год. на номер телефону позивача надійшло смс повідомлення, яке було відправлено додатком «Нова Пошта», про те, що відправлення № 20450536343005 було отримано. В подальшому, позивачем було виявлено, що в розділі «Інформація про посилку» додатку «Нова Пошта» було зазначено, що відправлення № 20450536343005 було отримано 16.05.2022 року о 10-47 год. Позивач вказує, що за смс повідомленнями та даними додатку відповідача, посилка адресована позивачу, була видана двічі невідомим особам. 06.06.2022 року позивач звернулась із письмовою заявою до керівника відділення № 74 ТОВ «Нова Пошта» м. Львів із вимогою видати посилку або компенсувати її вартість, на що позивачу було повідомлено про відсутність посилки. Крім того, 12.07.2022 року з метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач звернулась до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в зв`язку із втратою відправлення. З огляду на викладене, а також наявністю винних дій співробітників відповідача, що призвело до втрати вантажу та завдало позивачу матеріальної та моральної шкоди, остання, вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в рахунок відшкодування вартості втраченого вантажу на загальну суму 14921,00 грн., штраф в сумі 3615,36 грн. грн., а також суму в розмірі 37777,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки, внаслідок втрати вантажу змінився звичайний спосіб життя позивача, що негативно позначилось на її психологічному та фізичному стані. Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 18.10.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.11.2022 року, цивільну справу було передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 08.12.2022 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було визначено головуючого суддю для розгляду справи Чередніченко Н.П. В січні 2023 року до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити, зокрема, в зв`язку з відсутністю в діях співробітників відповідача порушень, та недоведеністю того, що посилки були отримані не позивачем особисто. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові . Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив в задоволенні позову відмовити. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). За змістом ч.ч.1-2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 2 статті 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведене, що це сталося не з його вини. Судом встановлено, що відповідно до експрес-накладної № 20450536343005 від 09.05.2022 року ФОП [PERSON] здійснила відправлення із м. Чернівці в м. Львів для [PERSON] . Вантаж вагою 3,02 кг, з описом відправлення - комп`ютерні комплектуючі, оголошеною вартістю 14921,00. Позивач вказує, що нею вантаж отримано не було, а було видано іншій особі, в зв`язку з чим вона 06.06.2022 року звернулась із відповідною заявою до відповідача із вимогою видати посилку або компенсувати її вартість, а також 12.07.2022 року позивач звернулась до відповідача із претензією аналогічного змісту. Відповідно до листа ТОВ «Нова пошта» від 05.08.2022 року № 03011, було встановлено, що претензію позивача було розглянуто, та встановлено, що 16.05.2022 року вантаж по експрес-накладній № 20450536343005 від 09.05.2022 року було доставлено та одержано отримувачем в повному обсязі без будь-яких зауважень, а тому товариство немає правових підстав для задоволення претензійних вимог. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона особисто посилку не отримувала, та співробітниками відповідача було видано посилку невідомій особі, чим було порушено умови договору та права позивача. Крім того, позивач вказує, що відповідач, як перевізник, мав пересвідчитись, що видає вантаж належному одержувачу, вказаному в експрес-накладній, а також мав вжити усіх необхідних заходів щодо належного збереження посилки. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала, що посилка була видана належному одержувачу, та товариством не було порушено права позивача. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд вважає за необхідне зазначити про те, що статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3.4. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» (далі - Публічний договір) визначено: шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника. Пунктом 4.3.2 Публічного договору, визначено, що замовник зобов`язаний відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта», оприлюдненому на офіційному сайті http:// novaposhta.ua, який є у вільному доступі. З матеріалів справи вбачається, що відправлення було доставлене до відділення в м. Львів «Нова Пошта», де 16.05.2022 року о 10-47 год. після пред`явлення та перевірки паспорту позивача у виді пластикової картки, яка посвідчує її особу, посилку було видано клієнту. Переконливих доказів того, що позивач в цей день фізично не могла бути у відділенні та особисто отримати посилку, стороною позивача суду надано не було. Відповідно до п. 10.7 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», відправник повідомляє одержувачу номер експрес-накладної, термін доставки та ознайомлює одержувача з цими Умовами. Розділом 11 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» (далі-Умови) урегульовано Умови одержання відправлення у відділенні. Відповідно до п. 11.1, 11.2 Умов, для отримання відправлення отримувачу слід надати представнику ТОВ «Нова пошта» номер експрес-накладної (обов`язкова умова для випадків, передбачених п. 11.4 та п. 11.6 цих Умов) або номер мобільного телефону, на який надійшло СМС-повідомлення про прибуття відправлення. Одержувач фізична особа або фізична особа-підприємець пред`являє представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який із наведених нижче документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначеного в експрес-накладній, а саме: 11.2.1. Паспорт громадянина України. 11.2.2. Тимчасове посвідчення громадянина України. [NUMBER] . Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України. 11.2.4. Посвідку на постійне проживання. 11.2.5. Посвідку на тимчасове проживання. 11.2.6. Посвідчення біженця, видане в Україні. 11.2.7. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон. 11.2.8. Посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон. 11.2.9. Паспорт іноземного громадянина, у якому відомості про особу вказані кирилицею та/або латиницею. У разі використання іншої абетки - надає апостиль (офіційний переклад паспорта українською мовою). Наведеними умовами передбачено, що для отримання відправлення отримувач для ідентифікації своєї особи може надати представнику ТОВ «Нова Пошта», як посвідку на постійне проживання, так і паспорт громадянина України, однак, до кола обов`язків представника ТОВ «Нова Пошта» не входить перевірка їх дійсності та належності, а тому доводи позивача про те, що представником при видачі посилки не було належним чином перевірено особу одержувача, що призвело до втрати посилки є хибними. Як встановлено в ході розгляду справи, працівник відділення, встановивши особу одержувача, зважаючи на належні його дії, згідно Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», видав вантаж за експрес-накладною у повному обсязі. Слід звернути увагу на те, що жодного правового механізму додаткової перевірки особи чи додаткових вимог її встановлення, чинне законодавство України на даний час не передбачає, тобто для посвідчення особи достатньо надати для огляду документ, передбачений ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Крім того, в матеріалах справи відсутні докази внесення відомостей до ЄРДС щодо вчинення кримінального правопорушення за вказаними в позові фактами. Також, слід зазначити про те, що відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Пунктом 2 Постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. № 6 Пленум ВСУ роз`яснив, що, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Зазначена вище норма статті 924 ЦК передбачає принцип винності у разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Суд вважає, що стороною позивача не доведено, а судом в ході розгляду справи не встановлено наявність вини відповідача, оскільки, його дії щодо видачі вантажу особі, яка пред`явила експрес-накладну та надала документ, який посвідчує особу, були правомірними. Окремо слід звернути увагу на те, що після видачі 16.05.2022 року посилки одержувачу, позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій вказувала на порушення її прав, лише 06.06.2022 року, а із відповідною претензією лише - 12.07.2022 року, яка була розглянута відповідачем належним чином. Відтак, оскільки відповідачем було видано вантаж на підставі п.11.4.2 Умов, тобто за пред`явленням одержувачем номеру експрес-накладної та документу, який посвідчує особу, то жодних порушень закону чи договору не відбулося, протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між його протиправною поведінкою та завданими збитками не доведено, а тому правових підстав для настання для ТОВ «Нова Пошта» наслідків у вигляді відшкодування шкоди не вбачається. Крім того, стаття 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окремо слід звернути увагу на те, що переконливих доказів, які б встановлювали розмір завданої фактичної шкоди у вигляді вартості втраченого майна позивачем не надано, та будь-яких клопотань в цій частині в ході розгляду справи заявлено не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом не встановлено, та позивачем не доведено протиправність дій відповідача, внаслідок яких позивачу завдано шкоду, та те, що позивачем не було доведено того факту того, що вантаж було передано іншій особі, а не їй особисто, суд вважає, що позов про відшкодування матеріальної шкоди є безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, а також з огляду на те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed