Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Хмельницького районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Хмельницького районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2021 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Дарницького районного суду міста Києва. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 15 грудня 2021 року справу передано на розгляд судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 20 грудня 2021 року. 04 січня 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 10 січня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 09 березня 2022 року о 10:00 год. Підготовче засідання призначене на 09 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. згодом підготовче засідання було призначено на 08 червня 2022 року. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від [PERSON] копію файлу із записом інтерв`ю з [PERSON] , розміщений на ютуб-каналі "[PERSON]" за посиланням: [INFO] . Підготовче засідання у справі було відкладено на 13 липня 2022 року на 14:30 год. 12 липня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про приєднання доказів (вх. №28492). Окрім того, 12 липня 2022 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вх. № 28459), що подана відповідно до строків, передбачених нормами ЦПК та була прийнята судом. Підготовче засідання призначене на 13 липня 2022 року було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачів на 22 серпня 2022 року. 14 липня 2022 року представник відповідача - 1 адвокат Щербина Я.М. була ознайомлена з матеріалами справи, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах (а.с.151). 22 серпня 2022 року підготовче засідання було відкладено на 19 жовтня 2022 року на підставі клопотань відповідача - 1 та її представника, які були подані 08 серпня 2022 року та 11 серпня 2022 року відповідно. 15 вересня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про огляд веб-сайту (вх. №41676). 18 жовтня 2022 року на адресу суду від представника відповідача - 1 адвоката Щербини Я.М. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, та на підставі якої її РНОКПП було внесено до статистичної картки судової справи № 686/24163/21. Підготовче засідання призначене на 19 жовтня 2022 року не відбулось, у зв`язку із тривалою повітряною тривогою. Підготовче засідання було призначено на 01 грудня 2022 року на 10:00 год. 09 листопада 2022 року з матеріалами даної цивільної справи був ознайомлений представник відповідача-1 - адвокат Кондрасій О.А., про що свідчать заява та розписка, що містяться у матеріалах справи (а.с.193). 01 грудня 2022 року на адресу суду від представник відповідача-1 - адвоката Кондрасія О.А. надійшов відзив на позовну заяву (вх. №57547), відповідно до якого останній просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подачу відзиву у справі. У підготовче засідання 01 грудня 2022 року з`явилися позивач та представник позивача, відповідачі не з`явилися, від представника відповідача-1 адвоката Кондрасія О.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він зайнятий в іншому судовому процесі (підтверджень чого суду надано не було). Відповідач-1 та її представник Щербина Я.М. , які повідомлялись про день та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв суду не подавали. Причини неявки відповідача - 2 також суду повідомлені не були. Судові повістки, які надсилались на адресу місця її реєстрації повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за адресою». Ухвалою суду від 1 грудня 2022 року відмовлено представнику відповідача-1 Кондрасію О.А. у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позов. Відзив відповідача залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження у справі за позовом та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 лютого 2023 року. 17 січня 2023 року на адресу суду від адвоката Кондрасія О.А. надійшло повідомлення про те, що з 5 грудня 2022 року він припинив свою співпрацю із відповідачем [PERSON] 1 лютого 2023 року у судове засідання з`явився позивач та його представник, відповідачі не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за адресою». Будь-яких заяв від відповідачів чи їх представник щодо поважності причин неявки суду не подавалось. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надсилались. У судовому засіданні 1 лютого 2023 року позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, враховуючи заяву про зміну предмету позову. Позивач вказав, що інтерв`ю, яке надала відповідач [INFO], завдало йому колосальної шкоди, він був змушений звільнитись з роботи, було багато негативних коментарів щодо нього на його сторінці в Instagram, які і на сьогодні продовжують поступати від користувачів мережі, також виникло багато проблем із роботою як ведучого, бо деякі значні юридичний компанії, після перегляду такого інтерв`ю відмовлялись від його послуг/не запрошували на проведення святкових заходів. Також вказав, що у нього вже є дорослий син, якому 14 років і, переглядаючи такі відео, у нього може скластися хибне уявлення про позивача, як батька. Крім того, його спільна з відповідачкою дочка також з часом, як подорослішає, може побачити це інтерв`ю, в якому, зокрема, відповідачка висловлюється негативно щодо нього не тільки як чоловіка, людини, але й як батька, що також може завдати їй страждань, або створити невірний образ батька в її очах. Зауважив, що вся викладена відповідачкою в інтерв`ю інформація є негативною, неправдивою та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. У судовому засіданні було оголошено перерву до 24 березня 2023 року. У судове засідання 24 березня 2023 року з`явився позивач та його представник, відповідачі не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за адресою». Будь-яких заяв від відповідачів чи їх представник щодо поважності причин неявки суду не подавалось. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надсилались. Судом було досліджено письмові докази у справі, в тому числі, з урахуванням приписів статті 85 ЦПК України, оглянуто відео-інтерв`ю, яке було розміщено на You Tube каналі «[PERSON]» [INFO],що засвідчено відповідним протоколом. За клопотанням представника позивача у справі оголошено перерву до 31 березня 2023 року. 31 березня 2023 року у судовому засіданні закінчено дослідження електронних доказів у справі та заслухано виступи позивача та його представника у судових дебатах. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, доходить до наступних висновків. Звертаючись із позовом до суду позивач просив визнати недостовірною, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розповсюджену в інтерв`ю, що було опубліковано на YouTube-каналі «[PERSON]» [INFO] наступного змісту: -По морде с правой руки я раз и в стекло и тут раз и в другую сторону (39:31) -Было один раз я помню он меня головою в стенку ударил и после этого поехал гулять и пропал (41:17) -Он очень двуличный человек (50:31) -Такое просто было что он мне в кофе наркоту подкидывал и наблюдал как я на беговой дорожке занимаюсь (53:03) -Он очень подлый (53:55) -С ним в детстве не очень дружили и девочки на него не обращали внимание потому что он как бы был «гадким утенком» и он пытался доказать той девочке что он не такой (54:34) -Он любит только себя в этом мире, больше никого. И ради себя он готовоклеветать всех, он готов врать, какие-то видеоролики делать (56:43) -Он очень мстительный сильно (56:59) -Насколько он подлый, насколько он продуманный (59:42) -Он уже поднимал (руку) в беременность. (1:00:48) -Мы когда начали встречаться, он через пол года у меня одалживал деньги, 2 тыс. евро он одалживал (1:05:27) -Да, азартные игры. Он ходил каждую пятницу он ходил играл (1:05:59) -Он меня оскорбляет - я его тоже в ответ (1:12:09) -У папы ковид, об этом ковиде никто не сказал. Он вообще не вставал, он с температурой сколько дней, я говорю завезите его в больницу, ему плохо. Когда меня довели я взяла коляску и ушла к [PERSON], узнаю, что его забирает скорая и этот (* [PERSON] ) через два дня появляется и такой «папу забрали в больницу и, если что с случится - ты будешь виновата». Еще думаю, из-за чего, из-за того, что мы ругались и я ушла, папе плохо стало? Тут я через еще 5 дней узнаю, мне пишут в инстаграме, что его папа лежит в больнице с ковидом. А я два дня хожу дома, у меня рвота, не понимаю, что происходит со мной, температура, думаю Боже, чем-то отравилась. Я его зову, говорю с чем папа в больнице лежит? Он сразу в лице поменялся. В этот день мы ходили к доктору, педиатру, делали две прививки малышке, он знал, что ковид и он видел по мне что я им болею, он сам лечился, он уже таблетки пил, замотанный весь лежал с градусником и мне нечего не говорил. Доктор предлагает «так что делаем сейчас прививки?» Он такой «да-да, делаем». Ты же знаешь, что у нее уже коронавирус и ты наверх еще делаешь две прививки. И вечером в этот день у нее температура 39.3. Я начинаю кричать не своим криком. Ладно ты враг для меня, ты со мной так поступал, с ней за что? Как так можно поступить с маленьким своим ребенком? Ребенку 4 месяца. Он это зная это делает. Он боялся, чтобы я не рассказала, чтобы он ходил на работу, из-за чего его и выгнали, он делает меня сейчас виноватой, что из-за меня выгнали. Его выгнали просто из-за тогоон скрывал, он не ходил же делать тест, он прекрасно знал, что у него ковид. Он и в театр ездил и на канал ходил, он везде ходил, свадьбу вел, был юбилей один вел - это все за одну неделю. (1:21:22); - Он помогает ребенку. Он предложил, что памперсы, пеленки что ей нужно купит и прислал мне на карту 3000 грн все. (1:24:19) -Сценарий у человека, он говорит. Вот видео он записал, что ему ребенка один раз не дали, когда он поздно вечером захотел. А то, что он после этого три раза ее брал и с ночевкой он ни одно видео не записал и не сказал, что ребенка мне дали (1:28:20) -У него задача меня максимум унизить, оскорбить, показать какая я плохая, какая я плохая мать, какая плохая жена, человек, который проплатил коментатор своей страницы. Мне пишет девочка, что он проплатил страницы, даже прописал комментарии, которые должны писать про меня. И там ужасные на самом комментарии, ужасные слова. Нормальный человек за женщину, которая ему родила ребенка, нормальный адекватный человек, без отклонений - он никогда в жизни такого не сделает. (1:28:44). Судом встановлено та вказане не заперечувалось, зокрема відповідачами, що [INFO] на YouTube-каналі «[PERSON]» було опубліковано інтерв`ю відповідачки [PERSON] ([INFO] ). Автором та власником каналу відео-контенту на веб-сайті відеохостінгуYouTube за посиланням [INFO] є відповідач [PERSON] . З перегляду вказаного відео, встановлено, що за вказаним посиланням [INFO] відповідачка [PERSON] інтерв`ювала відповідачку [PERSON] , та інформація, яка була викладена у цьому інтерв`ю та з приводу якої позивач звернувся до суду із цим позовом, була розповсюджена відповідачкою [PERSON] . Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно з частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина 1). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (абз. 1 частини 4). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена ( частина 6). Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. Підставою для задоволення позову у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; - поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до положень статті 32 Конституції України та статей 91, 94, 201, 277 Цивільного кодексу України самостійним об`єктом судового захисту є особисті немайнові права як фізичних, так і юридичних осіб. Особливим способом захисту та відновлення зазначених прав є, зокрема, спростування недостовірної інформації, внаслідок поширення якої такі права порушені. Суд враховує, що для застосування зазначеного способу захисту (відновлення) прав необхідною є наявність усіх елементів складу відповідного правопорушення. Тобто інформація має бути поширеною (доведеною до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб), має стосуватися позивача, має бути недостовірною (такою, що не відповідає дійсності), має порушувати особисті немайнові права позивача. При цьому вина особи, яка поширила недостовірну інформацію, не є необхідним елементом правопорушення для зобов`язання її спростувати таку інформацію. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи відомості, які не відповідають дійсності, є твердженнями про факти і події, які не мали місця у реальності у час, до якого відносяться оспорювані відомості. Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з практики Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» («Карпюк та інші проти України», № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 грудня 2021 року у справі № 905/902/20 дійшла висновку, що для досягнення мети здійснення судового розгляду, позивач має право надати або відеозапис, отриманий у порядку статті 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», або відеозапис з електронного інтернет-джерела (електронної платформи), на якому (якій) розміщено відеоролик. Якщо особа не має такого запису і надає копію, отриману з інших джерел, відповідно до частини п`ятої статті 100 ЦПК України суд може витребувати відеозапис за наявності сумніву у відповідності поданого відеозапису оригіналу. Якщо відеозапис не зберігся взагалі, то сторони мають право доводити факти порушеного права у справі будь-якими доказами. Під час розгляду справи, враховуючи пояснення позивача та його представника, а також докази, надані на підтвердження заявлених позовних вимог, з урахуванням дослідження (перегляду) відео сюжету, що зокрема на YouTube-каналі «[PERSON]» за посиланням [INFO] судом було встановлено, що позивачем доведено факт поширення відповідачами спірного відео сюжету у вказаному позивачем джерелі. Також під час розгляду справи, з з урахуванням дослідження (перегляду) відео сюжету, що зокрема на YouTube-каналі «[PERSON]» за посиланням [INFO] судом було встановлено що поширена [INFO] інформація в інтерв`ю стосувалась саме позивача [PERSON] . Відповідачами не спростовувався та не заперечувався той факт, що [INFO] відбулось саме поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи та така інформація стосується позивача [PERSON] . Відповідно до пункту 18 Постанови ПВСУ «Про судову практику у справах про захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Отже право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язку не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Відповідно до правової позицій, викладеної у постанові Верховного Суду від 19 липня 2018 року у справі № 910/5117/17, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Cлід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак в цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів з використанням мовно-стилістичних засобів. Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Системний аналіз норм права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини вказує на те, що фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав. Недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, може бути визнана лише інформація, що є фактичним твердженням, а не оціночним судженням. Ураховуючи зміст та характер всього інтерв`ю в цілому, зміст конкретних фраз, їх побудова, використані при цьому мовно-стилістичні засоби, емоції їх викладення та характер використання мовних засобів, суд вважає, що вищенаведені висловлювання про позивача частково є оціночними судженнями і можуть бути розцінені як оцінка відповідачкою [PERSON] протягом певного часу певних дій позивача [PERSON] з власного сприйняття, виклад її суб`єктивної думки, переконання і поглядів, аналіз дій позивача та зроблені з нього висновки через призму власного бачення та оцінювання подій, що мали місце, а також припущення, здійсненні на власній оцінці певних обставин та подій під час спільного сімейного життя. Зазначена інформація також підпадає і під ознаки критики, враховуючи емоційний стан відповідачки під час інтерв`ю, а також наявність накопичених за певний час взаємних образ дружини та чоловіка. З огляду на викладене, судом встановлено, що висловлювання в інтерв`ю від [INFO] на YouTube-каналі «[PERSON]» за посиланням [INFO] , а саме: «-Он очень двуличный человек (50:31) -Он очень подлый (53:55) -С ним в детстве не очень дружили и девочки на него не обращали внимание потому что он как бы был «гадким утенком» и он пытался доказать той девочке что он не такой (54:34) -Он любит только себя в этом мире, больше никого. И ради себя он готов оклеветать всех, он готов врать, какие-то видеоролики делать (56:43) -Он очень мстительный сильно (56:59) -Насколько он подлый, насколько он продуманный (59:42) -Он меня оскорбляет - я его тоже в ответ (1:12:09) -У папы ковид, об этом ковиде никто не сказал. Он вообще не вставал, он с температурой сколько дней, я говорю завезите его в больницу, ему плохо. Когда меня довели я взяла коляску и ушла к [PERSON], узнаю, что его забирает скорая и этот (* [PERSON] ) через два дня появляется и такой «папу забрали в больницу и, если что с случится - ты будешь виновата». Еще думаю, из-за чего, из-за того, что мы ругались и я ушла, папе плохо стало? Тут я через еще 5 дней узнаю, мне пишут в инстаграме, что его папа лежит в больнице с ковидом. А я два дня хожу дома, у меня рвота, не понимаю, что происходит со мной, температура, думаю Боже, чем-то отравилась. Я его зову, говорю с чем папа в больнице лежит? Он сразу в лице поменялся. В этот день мы ходили к доктору, педиатру, делали две прививки малышке, он знал, что ковид и он видел по мне что я им болею, он сам лечился, он уже таблетки пил, замотанный весь лежал с градусником и мне нечего не говорил. Доктор предлагает «так что делаем сейчас прививки?» Он такой «да-да, делаем». Ты же знаешь, что у нее уже коронавирус и ты наверх еще делаешь две прививки. И вечером в этот день у нее температура 39.3. Я начинаю кричать не своим криком. Ладно ты враг для меня, ты со мной так поступал, с ней за что? Как так можно поступить с маленьким своим ребенком? Ребенку 4 месяца. Он это зная это делает. Он боялся, чтобы я не рассказала, чтобы он ходил на работу, из-за чего его и выгнали, он делает меня сейчас виноватой, что из-за меня выгнали. Его выгнали просто из-за того он скрывал, он не ходил же делать тест, он прекрасно знал, что у него ковид. Он и в театр ездил и на канал ходил, он везде ходил, свадьбу вел, был юбилей один вел - это все за одну неделю. (1:21:22); -Сценарий у человека, он говорит. Вот видео он записал, что ему ребенка один раз не дали, когда он поздно вечером захотел. А то, что он после этого три раза ее брал и с ночевкой он ни одно видео не записал и не сказал, что ребенка мне дали (1:28:20) -У него задача меня максимум унизить, оскорбить, показать какая я плохая, какая я плохая мать, какая плохая жена, человек, который проплатил коментатор своей страницы. Мне пишет девочка, что он проплатил страницы, даже прописал комментарии, которые должны писать про меня. И там ужасные на самом комментарии, ужасные слова. Нормальный человек за женщину, которая ему родила ребенка, нормальный адекватный человек, без отклонений - он никогда в жизни такого не сделает. (1:28:44)» не є фактичними твердженнями та не підлягають спростуванню. Поряд з цим, враховуючи зміст та характер зазначеної в інтерв`ю інформації: «По морде с правой руки я раз и в стекло и тут раз и в другую сторону»; «Было один раз я помню он меня головою в стенку ударил и после этого поехал гулять и пропал»; «Такое просто было, что он мне в кофе наркоту подкидывал и наблюдал как я на беговой дорожке занимаюсь»; «Он уже поднимал (руку) в беременность»; « Мы когда начали встречаться, он через пол году у меня одалживал деньги, 2 тысячи евро он одалживал »; «Да, азартные игры, он ходил каждую пятницу, он ходил играть»; «Он помогает ребенку. Он предложил, что памперсы, пеленки, что ей нужно, он купит и прислал мне на карту 3000 грн и все», суд вважає, що такі висловлювання про позивача не є оціночними судженнями і не можуть бути розцінені як гіпербола, алегорія чи сатира, у них відсутня оцінка дій, суб`єктивна думка, переконання і погляди відповідача, припущення, зазначена інформація не підпадає і під ознаки критики. Відтак ця інформація є фактичними твердженнями, які можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності і, як наслідок, можуть бути визнані недостовірними. Під час розгляду справи, зокрема відповідачкою [PERSON] не надавалось суду доказів на спростування того, що зазначена вище інформаціє є достовірною, зокрема щодо її побиття позивачем, застосування щодо неї наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, надання відповідачкою та отримання позивачем у борг коштів, зокрема в розмірі 2000 Євро, гра позивача в азартні ігри. Стосовно допомоги позивача та утримання їх з відповідачкою спільної дитини, до позовної заяви позивачем були долучені докази на спростування інформації відповідачки [PERSON] , викладеної у спірному інтерв`ю, зокрема чеки про купівлю дитячих продуктів, іграшок, одягу, засобів гігієни, а також докази переховування позивачем коштів на банківську карту відповідачки та сумарно такі перерахування становлять більшу сум ніж 3000 грн. В свою чергу, відповідачкою не було надано суду доказів на спростування зазначеного у позовній заяві та не спростовувались долучені до позову докази. Суд враховує, що відповідачка та обидва її представники були ознайомленні в повній мірі з матеріалами цієї справи (позовом, заявою про зміну предмету позову, доказами, долученими до них, а також із записами судових засідань), що підтверджується, зокрема розписками адвоката Щербини Я.М. та Кондрасія О.А. (а.с. 193, 225). Представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Кондрасієм О.А. подавався до суду відзив, який ухвалою суду від 1 грудня 2022 року залишено без розгляду. При цьому суд зазначає, що до такого відзиву, представником відповідачки не долучалось жодних доказів на спростування заявлених вимог та доказів, долучених позивачем до матеріалів справи. Отже, під час розгляду справи, судом було встановлено, що [INFO] на YouTube-каналі «[PERSON]» під час інтерв`ю відповідачкою [PERSON] було поширено про позивача певну інформацію, яка частково є недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права, завдає шкоди, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Зокрема, під час розгляду справи судом досліджувалась сторінка позивача в Instagram, коментарі, які містяться на ній під дописом позивача, в томі числі, які стосуються інтерв`ю відповідачки від [INFO] та є негативними по відношенню до позивача, містять не позитивну характеристику позивача, осуд позивача як людини, чоловіка, публічної особи, батька, його дій по відношенню до відповідачки та їх спільної дитини, що в сукупності створює негативний образ позивача та, впливає, зокрема, на його ділову репутацію, враховуючи професію та вид діяльності останнього. Позивачем заявлялась вимога про стягнення з відповідачки [PERSON] моральної шкоди в розмірі 1 грн. У судовому засіданні позивач вказав, що моральна шкода діями відповідачки йому була завдана колосальна та оцінити її важко, в той же час ним було визначено саме такий розмір моральної шкоди, оскільки він не має наміру наживатись на відповідачці, бо вона є матерію його дитини, йому важливіше спростування недостовірної інформації та відновлення його імені, оскільки інтерв`ю від [INFO] сильно вплинуло на його ділову репутацію, що також впливає на рівень його заробітку. Він утримує їх спільну з позивачкою дитину, сплачує аліменти на утримання [PERSON] , а відповідачка такими діями, недостовірною інформацією створює про нього абсолютно негативне враження. Згідно з частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 766/21131/18 (провадження № 61-18770св19), аналіз положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов`язання. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Суд встановив, що у даній справі наявні всі підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, у заявленому ним розмірі - 1 грн, оскільки публічно поширена відповідачкою інформації про позивача на YouTube-каналі «[PERSON]» призвелодо психологічної напруги, душевних хвилювань та страждань позивача. Згідно зі статтями 76, 77, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідачами не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач та його представник у судовому засіданні зазначили, що не ставлять вимогу до суду про стягнення з відповідачів на користь позивача, понесених ним під час розгляду справи судових витрат, а отже судом, за результатами розгляду справи, не здійснюється їх розподіл. На підставі викладеного та

Outcome: partial