Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , пред`явила до Комінтернівського районного суду м.Харкова позов до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.06.2014 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис №64.. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що позивачка з відповідачем 17.06.2014 року зареєструвала шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. З червня 2018 року відповідач повністю відділився від неї та дітей, не приймає участі у їх вихованні та витратах на сім`ю, будь-якої допомоги, турботи чи цікавості відповідач стосовно сім`ї не проявляє, що призвело до того, що сторони не можуть знайти спільної мови, хоча і перебувають у шлюбі, але протягом останніх чотирьох з половиною років не ведуть спільного господарства, не мають спільних прав і обов`язків, фактичні сімейні відносини припинені, шлюб існує формально. Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25 січня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 березня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від учасників не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 17.06.2014 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис №64, під час державної реєстрації шлюбу позивач дошлюбне прізвище змінила з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 червня 2014 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.09.2014 року у Виконавчому комітеті Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08.07.2016 року у Виконавчому комітеті Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст.24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Так з 2018 року сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені, сім`я фактично розпалася, тому подальша реєстрація шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідач позов визнав. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] в своїй заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved