Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

11.10.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» (м. Київ, вул. Почайнинська, 38) до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, 05.10.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Юнекc Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Юнекc Банк та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 10.26.1017.ФО_К. 25 жовтня 2017 року між Позивачем та Відповідачем 1 укладено Додаткову угоду №10.26.1017.ФО_К/251017 до Кредитного договору №10.26.1017.ФО_К від 05 жовтня 2017 року (далі Додаткова угода №1), згідно з якою до п.1.1., 2.3. Кредитного договору було внесено наступні зміни: 07 грудня 2018 року між Позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду №10.26.1017.ФО_К/071218 до Кредитного договору № 10.26.1017.ФО_К від 05 жовтня 2017 року. 05 жовтня 2017 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №10.26.107.ФО_К від 05 жовтня 2017 року, між Публічним акціонерним товариством «Юнекc Банк», правонаступником якого є Акціонерне Товариство «Юнекc Банк», та [PERSON] було укладено Договір поруки №10.26.1017.ФО_31 та в подальшому додаткові угоди до нього №10.26.1017.ФО_31/251017 від 25 жовтня 2017 року та №10.26.1017.ФО_31/071218 від 07 грудня 2018 року. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. Ухвалою суду від 27.10.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. 09.12.2021 року від представника [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства. На електронну пошту суду надіслав заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи у його відсутність в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не прибули, повідомлені належним чином шляхом надіслання повістки з зазначенням дати та часу судового засідання. Суд зазначає, що для вручення повісток закон передбачає альтернативні способи комунікації. Якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них (Постанова КЦС ВС від 06.03.2023 № 753/19393/20 (61-6136св22). Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачі по справі повідомлені належним чином про час та місце розгляду даної справи. Враховуючи, що відповідачами надано відзив на позовну заяву тобто висловлено свою позицію по справі, суд вбачає за можливе ухвалите законе та обґрунтоване рішення Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку\~про задоволення\~позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 05.10.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ЮНЕКC БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № 10.26.1017.ФО_К. Згідно з умовами п.1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 500\~000 (п`ятсот тисяч) гривень з остаточним терміном погашення 05 жовтня 2022 року. За користування кредитними коштами у відповідності до п.1.5.1. Кредитного договору встановлена плата у розмірі 24 процентів річних. Згідно з п.2.2. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється Банком не рідше ніж один раз на місяць за період з першого по останній календарний день поточного місяця включно, а за останній період користування кредитом по день повного погашення кредиту. Проценти нараховуються методом «факт/факт» на фактичний залишок заборгованості. Відповідно до умов п.2.3. Кредитного договору, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця наступного за місяцем підписання цього договору у сумі 14\~387,98 грн. 25 жовтня 2017 року між Позивачем та [PERSON] укладено Додаткову угоду №10.26.1017.ФО_К/251017 до Кредитного договору №10.26.1017.ФО_К від 05 жовтня 2017 року, згідно з якою до п.1.1., 2.3. Кредитного договору було внесено наступні зміни: -Банк на умовах Кредитного договору надає Позичальнику кредит у сумі 1\~000\~000 (один мільйон) гривень, терміном користування до 05 жовтня 2022 року; -Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця наступного за місяцем підписання цього договору у сумі 28\~775,97 гривень; Внесено зміни до Графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за Кредитним договором (Додаток 1 до Додаткової угоди №1) та до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за Кредитним договором (Додаток 2 до Додаткової угоди №1). 07\~грудня 2018\~року між\~Позивачем та\~Відповідачем 1\~укладено Додаткову\~угоду №10.26.1017.ФО_К/071218 до Кредитного договору № 10.26.1017.ФО_К від 05 жовтня 2017 року (далі Додаткова угода №2), згідно з якою до п.2.3. Кредитного договору було внесено наступні зміни: - погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом дії Кредитного договору, наступним чином: а) з грудня\~2018\~року по\~травень 2019\~року включно у розмірі не менше встановленому згідно Графіку погашення кредиту, що є Додатком 1 до Додаткова угода №2; б)\~з червня\~2019\~року в\~сумі 30\~467,46\~грн. Внесено зміни до Графіку погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за Кредитним договором (Додаток 1 до Додаткової угоди №2) та до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за Кредитним договором (Додаток 2 до Додаткової угоди №2). Факт отримання Відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника . 05 жовтня 2017 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №10.26.107.ФО_К від 05 жовтня 2017 року, між Публічним акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЮНЕКС БАНК», та [PERSON] було укладено Договір поруки №10.26.1017.ФО_31 та в подальшому додаткові угоди до нього №10.26.1017.ФО_31/251017 від 25 жовтня 2017 року та №10.26.1017.ФО_31/071218 від 07 грудня 2018 року. Згідно з п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором №10.26.1017.ФО_К від 05 жовтня 2017 року, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії. У відповідності п.1.3. Договору поруки, Поручитель бере на себе зобов`язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки що і Позичальник. За умовами п.2.2. Договору поруки, відповідальність Поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена Кредитним договором. Відповідно до п. 4.2.3. Кредитного договору, [PERSON] взяла на себе зобов`язання щомісяця сплачувати платежі по кредиту та проценти за користування кредитом у строк не пізніше 10 (десяте) числа кожного місяця, наступного за звітним, та в останній робочий (банківський) день строку користування Кредитом, якщо 10 (десяте) число припадає на неробочий день, повернути кредитні кошти у строк визначений кредитним договором. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. Станом на 28 вересня 2021 року заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №10.26.1017.ФО_К від 05 жовтня 2017 року становить: 1 056\~818 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 53 коп., у тому числі: -Прострочена заборгованість за кредитом складає 389\~834,14 грн.; -Строкова заборгованість за кредитом 456\~371,14 грн.; -Прострочена заборгованість за процентами 177\~237,65 грн.; -Строкова заборгованість за процентами 15\~023,04 грн.; -Пеня за прострочення сплати кредиту та процентів 18\~352,53 грн. Згідно з п.4.3.3. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором у тому числі і у випадку затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів, комісії штрафів та пені, або інших платежів передбачених Кредитним договором щонайменше на три календарних місяці. Встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Згідно із розрахунком заборгованості, доданого представником позивача до позовної заяви, відповідач зобов`язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Отже, в порушення умов Договору відповідач платежі належним чином не здійснювала та заборгованість не погасила Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (ст. 525 ЦК України). Таким чином, порушивши умови Кредитного договору щодо вчасного повернення кредиту та оплати процентів за користування кредитними коштами, Відповідач допустив односторонню відмову від зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання Позичальник зобов`язаний відшкодувати Банку збитки. Відповідно до ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що Відповідачем протягом тривалого часу не сплачуються щомісячні платежі на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами Позивачем прийнято рішення звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Згідно зі ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У відповідності до ч. 1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідаютьперед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Положеннями ч.2 ст.554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні до суду з позовом на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Згідно зі ст.229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Аналогічні положення містяться у статтях 76, 80 ЦПК України. За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статте. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач, доказів повернення грошових коштів не надала, надані позивачем докази не спростувала. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved