Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2020 року по 31.10.2021 року в розмірі 11 818 грн 83 коп. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» визнано надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28 липня 2006 року і з 15 жовтня 2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення міста Шостка, в тому числі і будинок [ADDRESS] . Споживачами теплової енергії в квартирі [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , які не виконують свої зобов`язання перед позивачем по сплаті наданих ним послуг з теплопостачання, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі про день, час і місце розгляду справи були неодноразово повідомлені належним чином, в тому числі і через оголошення розміщеного на сайті Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, але в судове засідання жодного разу не з`явились, про причину своєї неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності не надали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" є надавачем послуг з теплопостачання, в тому числі і мешканцям будинку [ADDRESS] , відповідно до рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 28.07.2006 року № 226 "Про надання послуг з теплопостачання". (а.с.9) Згідно довідки, виданої ТОВ «Шосткажитлосервіс» від 18.03.2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . /а.с.6/ Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що наймач зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, яка введена в дію 10.06.2018, споживачем житлово-комунальних послуг (далі - споживач) визнається індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Факт надання послуг з централізованого опалення щодо будинку, в якому знаходиться квартира, де зареєстровані були відповідачі [PERSON] та [PERSON] (у відповідні періоди), останніми не спростовано. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пунктів 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630, яка діяла до 01.05.2022, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про централізоване опалення квартири відповідачів, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідачі ними користуються та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляли. З дослідженої в судовому засіданні обігової відомості вбачається, що відповідачі за період з 01.10.2020 року по 31.10.2021 року мають заборгованість за споживання послуг, що складає 11 818 грн 83 коп. (а.с.5) Доказів на спростування правомірності нарахування заборгованості та її розміру відповідачі не надали. Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 481,00 грн.

Outcome: approved