Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку земельної ділянки посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1 га, що розміщена за цією ж адресою. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/5 часток житлового будинку. Частка земельної ділянки, що належить спадкодавцю не визначена. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через невизначеність часток співвласників. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] , частки співвласників не визначені. Просила визначити частки земельної ділянки по 1/2 частині та визнати за нею право власності на частину даної земельної ділянки. 09 березня 2023 року до суду надійшов зустрічний позов від [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка становить частини. Предметом позовних вимог є земельна ділянка, що розташована за адресою [ADDRESS] та належить на праві спільної сумісної власності їй та [PERSON] . Просить зустрічний позов задовольнити. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 березня 2023 року відкрито загальне провадження по справі. Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року прийнято до провадження зустрічний позов, закрито підготовче засідання. У судове засідання сторони не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутні, свої заявлені позовні вимоги підтримують, позовні вимоги заявлені до них як відповідачів визнають. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Святецька І.В. в судове засіданняне з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 29 січня 1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно витягу з рішення Київської районної у м. Полтаві ради від 08 квітня 2021 року « Про розгляд заяв громадян про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельних ділянок» вирішено передати у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 5310136400:14:004:0359). Частки співвласників не визначені. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2023 року, яке видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. [PERSON] є власником 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] , що належали померлому [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2022 року приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецької І.В., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 5310136400:14:004:0359, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] у зв`язку з неможливістю визначити дійсний склад спадкового майна, належного померлому [PERSON] . У зв`язку з цим спадкоємець позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ч.2\~ст.370 ЦК України\~частки у спільній власності\~вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до\~статті 86 Земельного кодексу України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків установлених законом. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала суду про визнання позовних вимог [PERSON] . Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] надала суду заяву про визнання зустрічних позовних вимог [PERSON] . Згідно норм ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяв і. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом позовів не суперечить закону , не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги цільове призначення земельної ділянки, тому частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 5310136400:14:004:0359 судом визначаються: [PERSON] частина, [PERSON] частина. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.\~1269\~ЦК та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~статті 1225 ЦК\~України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені та право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За змістом\~статей 377 ЦК України\~та\~статті 120 ЗК України\~\~ у разі набуття права власності на жилий\~\~будинок,\~\~будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право\~\~ користування\~\~ земельною ділянкою,\~\~на\~\~якій розташовані ці об`єкти.\~\~До особи,\~\~яка набула право власності на жилий будинок,\~\~будівлю або споруду,\~\~розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину,\~\~на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий\~\~будинок,\~\~будівлю або споруду кількома особами\~\~ право\~\~ на\~\~земельну\~\~ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності\~\~жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до\~пунктів\~33,34\~рішення\~Європейського\~суду з\~прав\~людини\~від 19.02.2009\~р.\~у\~справі\~«Христов проти\~України»\~одним\~з основоположних\~аспектів\~верховенства\~права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved