Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії відповідачам за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі свої зобов`язання з оплати за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка за період з 01.10.2013 по 01.05.2021 складає 24034,35 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також інфляційні втрати 8971,51 грн та 3% річних 2183,57 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно та належним чином. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, а також підтримує подану ним заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає встановленими такі обставини. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-21) та є споживачами комунальних послуг, які надає позивач за вказаною адресою. Відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , вид власності - комунальна (а.с.4). Відповідач [PERSON] був зареєстрований за вказаною вище адресою, однак з 05.02.2020 знятий з реєстрації у зв`язку із вибуттям до іншого місця проживання (а.с.22). Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію, постачалася теплова енергія до житла відповідачів, однак зобов`язання по оплаті за надані послуги останніми здійснюються не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2021 року за надані\~комунальні послуги нараховано 24034,35\~грн,\~оплати споживачами\~у вказаний\~період проведено\~не було,\~заборгованість складає\~24034,35\~ грн\~(а.с.5). Заочним рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» були задоволені частково та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] за період з 01 жовтня 2013 року по 04 лютого 2020 року в сумі 18\~157, 95 грн, а також 3% річних у розмірі 2103,87 грн та інфляційні втрати у розмірі 8691,57 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість з централізованого опалення за період з 05.02.2020 по 01.05.2021 в сумі 5\~876,40 грн, 3% річних у розмірі 79,70 грн та інфляційні втрати у розмірі 279,94 грн (а.с.58-60). За заявою відповідача [PERSON] ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року вищевказане заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.97). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з неналежного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Згідно зі статтею 67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст.\~68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV,\~Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~(далі - Правила). Відповідно до частини 1 статті 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з пунктом 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 статті 20 вказаного Закону встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. 01 травня 2019 року вступив в дію\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3\~ст.9 Закону №2189-VІІІ). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не визнає заборгованість нараховану поза межами позовної давності та просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Вирішуючи питання застосування строку позовної давності суд приходить до такого. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257, ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку, тому \~право позивача вважається порушеним з моменту порушення споживачем терміну внесення чергової щомісячної оплати. Виходячи з вимог\~ст. 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Встановлено, що відповідачами в період з жовтня 2013 року по 01 травня 2021 року (за період, що міститься в детальному розрахунку заборгованості) не здійснювалась оплата за надані послуги з централізованого опалення квартири, тому позивач починаючи з наступного місяця після першої несплати (неповної оплати) за надані послуги мав можливість реалізувати своє право щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку через суд. Тобто, за послуги, надані у жовтні 2013 року, відповідач мав сплатити до 20 листопада 2016 року включно, відповідно за послуги нараховані за квітень 2018 року до 20 травня 2021 року. Разом з тим, слід зазначити, що Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки визначені статтями 257, 258 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, станом на дату подачі позовної заяви (20 травня 2021 року) строк позовної давності в частині стягнення заборгованості за послугу з централізованого постачання, поставлену з квітня 2017 року не сплив та продовжився на строк дії карантину, який \~Постановою КМУ №1423\~від 23.12.2022\~продовжено до 30 квітня 2023 року. З урахуванням зазначеного, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 01 квітня 2017 року в розмірі 9276,08 грн. Разом з тим, позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за щомісячними платежами за період з квітня 2017 року по 01 травня 2021 року в розмірі 14758,27 грн. При цьому, нарахувань за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року включно, не було. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). На підставі ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строку позовної давності, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з 01 квітня 2017 року по 01 травня 2021 року в сумі 14758,27 грн. Разом з тим, оскільки позивачем не надано доказів належності квартири за адресою: [ADDRESS] відповідачу по справі [PERSON] , та не підтверджено, що він у період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2021 року був споживачем послуг позивача з централізованого опалення вказаної квартири, суд дійшов висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 01 квітня 2017 року по 04 лютого 2020 року у розмірі 8881,87 грн, а солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2021 року у розмірі 5876,40 грн. В задоволенні іншої частини стягнення заборгованості необхідно відмовити. Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на свою користь інфляційних втрат і 3% річних від простроченої суми та надав розрахунок. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи наведене\~вище та\~ту обставину,\~що відповідачі\~у встановлені\~законом строки\~не вносили\~в повному\~обсязі плату\~за надані\~позивачем житлово-комунальні\~послуги,суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних солідарно з усіх відповідачів за період з 01 квітня 2017 року по 04 лютого 2020 року, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] солідарно за період з 05 лютого 2020 року по 01 травня 2021 року. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Виходячи з того, що вимоги позивача підлягають частковому задоволеню, з урахуванням приписів ч.1 \~ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial