Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

Позивач - ПАТ «Страхова компанія «АРКС», через представника звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2020 року між ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» та ПАТ «Страхова компанія «КАРДІФ», що діє в особі Романенка О.О., що діє на підставі статуту, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2341058/05АВ. Предметом якого були майнові інтереси Стахувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mitsubish» державний номерний знак [NUMBER] . Предметом зазначеного договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку на користь Страхувальника страхове відшкодування. 23.10.2020 року о 08 год 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак [NUMBER] у м. Києві на вулиці Костянтинівська, допустив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubish» державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (електронний євро протокол), [PERSON] визнав вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 35064,37 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована ТДВ СК «Кредо», то на підставі договору про пряме врегулювання збитку АТ «СК « АРКС» було розраховано розмір страхового відшкодування з урахування норм ст..ст. 12,22 та 29 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Полісом передбачено франшизу у розмірі 1500 грн. Розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування складає 29843,36 грн., що в подальшому було відшкодовано Страховою компанією Відповідача в рамках Договору ПВЗ. Оскільки, розмір страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування ЕР/201113947 не вистачає для повного відшкодування шкоди, то АТ «СК « АРКС» було проведено оплату за Договором страхування. На підставі вищезазначеного було складено страхові акти ARX2638315 від 10.10.2020 року та ARX2685131 від 22.12.2020 року та було сплачено страхове відшкодування у розмірі 5221,01 грн., що не покриває поліс обов`язкового страхування Страхової компанії Відповідача. Отже, різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить:5221,01 грн. Посилаючись на викладені обставини справи, представником позивача заявлені наступні вимоги: -прийняти позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження; -стягнути з [PERSON] на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» завдані збитки в розмірі 5 221,01 грн., та судовий збір в сумі 2 481,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року відкрито провадження в справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засіданні представник Позивача - ПАТ «Страхова компанія «АРКС» не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Будь-яких заяв клопотань зі сторони Відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved