Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

У серпні 2022 року позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 18 238,94 грн. Позов обґрунтовує тим, що до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості в 27.10.2020 звернулася [PERSON] з заявою про надання статусу безробітного. На період карантину прийом громадян у центрах зайнятості відбувався з певними обмеженнями з урахуванням вимог, викладених у постанові Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV (із змінами) Відповідно до пункт 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі Закон - № 1533-ІП), загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з п. 2 частини першої ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» (надалі - Закон № 5067-УІ), безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідач 27.10.2020 подала заяву про надання статусу безробітного в якій власноруч зазначила, що не відноситься до категорії зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону № 5067-У1 та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.Також, Відповідач повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення на випадок; безробіття. Наказом від 27.10.2020 № НТ201027 відповідно до ст. 43 Закону № 5067-VI відповідачу надано статус безробітного з 27.10.2020, тобто з моменту звернення до служби зайнятості. Згідно ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону № 1533-ІП наказом № НТ210128 від 28.01.2021 відповідачу призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. В подальшому позивачем під час обміну даними з Пенсійним фонду України стала відома інформація, про працевлаштування та отримання доходу гр. [PERSON] в ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ». 14.12.2021 Маріупольським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 816 м, згідно висновків Акту, вбачається у зв`язку з відсутністю ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» за вказаною в реєстраційних даних адресою (м. Маріуполь, вул. Італійська, 136 А), провести розслідування страхового випадку відносно [PERSON] безпосередньо на підприємстві не дається можливим. Так, відповідно до протоколу № 83 від 28.12.2021 комісії з розслідування страхових випадків Київського міського центру зайнятості прийнято рішення, що відповідно до даних ДРЗДСС наявна інформація про те, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» з 25.05.2021 по 16.07.2021 під час перебування на обліку в Оболонській районній філії КМЦЗ. Враховуючи неможливість проведення розслідування страхового випадку безпосередньо в роботодавця прийнято взято до відома складений акт та керуватися даними ДРЗДСС для проведення претензійно-правової роботи. В подальшому для уточнення перебування відповідача в трудових відносинах з ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» Київський міський центр зайнятості 07.07.2022 звернувся з листом до Головного управління ДПС у Львівській області. На вищезазначений лист 25.07.2022 на адресу позивача надійшла відповідь, що згідно з «Повідомлення про прийняття працівника на роботу» поданого ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» (код ЄДРПОУ 44275016) [PERSON] прийнята на роботу з 26.05.2021 Відповідно до додатку 4 «Відомості про нарахування зарплати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованим особам» ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» за травень 2021 [PERSON] нараховано дохід у сумі - 1333,00 грн, червень 2021 - 6000,00 грн. та з 01-16 липня 2021 - 3272,73 грн. Таким чином, відповідач перебуваючи на обліку як безробітна не повідомив Оболонську районну філію КМЦЗ про працевлаштування в ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» з 26.05.2021 та отримання доходу, відтак не належав до числа безробітних осіб та не мав підстав для подальшого отримання допомоги по безробіттю. Наказом Оболонської районної філії КМЦЗ № НТ210726 від 26.07.2021 Відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію як безробітної у зв`язку з закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-ІП. Оболонською районною філією КМЦЗ видано наказ № 109/278-02/21 від 30.12.2021 відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення гр. [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. Згідно довідки-розрахунку від 28.12.2021 № 563 розмір нарахованого та виплаченого Відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з становить 18 238,94 грн. відповідачу надіслано повідомлення за № 278.1-3816/21 від 31.12.2021 про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти, проте, відповідач станом на теперішній час кошти в добровільному порядку не повернула. Оскільки [PERSON] не повідомила позивача про початок трудових відносин та отримання доходу в ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» з 26.05.2021, сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 18 238,94 грн. підлягає поверненню. Ухвалою від 30.08.2022 р. відкрито провадження з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В листопаді 2022 р. відповідачем подані заперечення на позовну заяву, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В листопаді 2022 р. представником позивача подано відповідь на відзив позовної заяви, в якій заперечив проти доводів відповідача, та які є аналогічними позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві обставинам. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 27.10.2020 р. до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості звернулася із заявою [PERSON] з заявою про надання статусу безробітного. На період карантину прийом громадян у центрах зайнятості відбувався з певними обмеженнями з урахуванням вимог, викладених у постанові Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV (із змінами).\\ Відповідно до пункт 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі Закон - № 1533-ІП), загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з п. 2 частини першої ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» (надалі - Закон № 5067-УІ), безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 27.10.2020 р. подала заяву про надання статусу безробітного в якій власноруч зазначила, що не відноситься до категорії зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону № 5067-У1 та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, крім того Відповідач повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення на випадок; безробіття. Наказом від 27.10.2020 р. № НТ201027, відповідно до ст. 43 Закону № 5067-VI відповідачу надано статус безробітного з 27.10.2020 р., тобто з моменту звернення до служби зайнятості. Згідно ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону № 1533-ІП наказом № НТ210128 від 28.01.2021 відповідачу призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про зайнятість населення» позивач здійснює реалізацію державної політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції через Єдину інформаційно-аналітичну систему центрального органу виконавчої влади, яка також включає інформацію, що надходить від територіальних органів у процесі діяльності, зокрема від громадян, роботодавців, суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні та органів державної влади. При здійсненні обміну інформацією з Пенсійним фондом України, позивачем виявлено інформацію про працевлаштування та отримання доходу гр. [PERSON] в ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ». Підпунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону № 5067-УІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Відповідно до пп. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, розслідування згідно з цим порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття. Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. 14.12.2021 р. Маріупольським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 816 м. Згідно висновків Акту від 14.12.2021 р. вбачається, що у зв`язку з відсутністю ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» за вказаною в реєстраційних даних адресою: [ADDRESS] , провести розслідування страхового випадку відносно [PERSON] безпосередньо на підприємстві не дається можливим . Відповідно до протоколу № 83 від 28.12.2021 р. комісії з розслідування страхових випадків Київського міського центру зайнятості прийнято рішення, що відповідно до даних ДРЗДСС наявна інформація про те, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» з 25.05.2021 по 16.07.2021 під час перебування на обліку в Оболонській районній філії КМЦЗ. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» з 25.05.2021 по 16.07.2021, а відтак не мав права отримувати матеріальне забезпечення. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. У статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» вказано, що статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). Статтею 44 вказаного Закону визначено, що зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ст. 4 Закону № 5067-УІ до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно- технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 5067-УІ, відповідальність за достовірність поданих даних до територіального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймаються рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону № 5067-УІ, зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації. Згідно листа № 16-1008/10-21/22 від 07.07.2022 р. Київського міського центру зайнятості вбачається звернення до ГУ ДПС у Львівській області для уточнення перебування [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ». Згідно листа-відповіді від 25.07.2022 р. зазначено, що згідно з «Повідомлення про прийняття працівника на роботу» поданого ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» (код ЄДРПОУ 44275016) [PERSON] прийнята на роботу з 26.05.2021 р. Відповідно до додатку 4 «Відомості про нарахування зарплати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованим особам» ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» за травень 2021 [PERSON] нараховано дохід у сумі - 1333,00 грн, червень 2021 - 6000,00 грн. та з 01-16 липня 2021 - 3272,73 грн. Таким чином, [PERSON] перебуваючи на обліку як безробітна не повідомила Оболонську районну філію КМЦЗ про працевлаштування в ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» з 26.05.2021 р. та отримання доходу, відтак не належала до числа безробітних осіб та не мала підстав для подальшого отримання допомоги по безробіттю. Наказом Оболонської районної філії КМЦЗ № НТ210726 від 26.07.2021 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію як безробітної у зв`язку з закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-ІП. Крім того, Оболонською районною філією КМЦЗ видано наказ № 109/278-02/21 від 30.12.2021 відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. Згідно довідки-розрахунку від 28.12.2021 № 563 розмір нарахованого та виплаченого [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття з становить 18 238,94 грн. [PERSON] надіслано повідомлення за № 278.1-3816/21 від 31.12.2021 про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти, проте відповідач кошти в добровільному порядку не повернула. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 545/164/17-ц). Наявність укладених цивільно-правових договорів особою, яка звертається із заявою про надання їй статусу безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про наявність такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Вищезазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду у справі № 367/2095/17 від 04.04.2018 та № 464/9098/16-ц від 27.02.2019. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про зайнятість населення» формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування. Відповідно до положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) 29 вересня 2017 року №140, Київський центр зайнятості є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Одним з основних завдань регіонального центру зайнятості є надання соціальних послуг, нарахування та виплата матеріального забезпечення відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «; Про зайнятість населення», відповідно до покладених на нього завдань, у порядку визначеному законодавством, серед іншого, здійснює контроль за використанням коштів Фонду та має право у межах компетенції діяти від імені Фонду. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач під час перебування на обліку та в період одержання допомоги по безробіттю перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «ТАРГЕТ-ЛОМ» (код ЄДРПОУ 44275016), про що всупереч нормам ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не повідомив, у зв`язку з цим, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми грошових коштів у розмірі 18 238,94 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2 481,0 грн.

Outcome: approved