Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

позивач АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до Голосіївського районного суду міста Києва, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.04.2018 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що 29.04.2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.04.2018 року. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 70 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу відповідач повинен заплатити неустойку згідно з Тарифами. На суму наданого відповідачу кредиту позивачем нараховуються відсотки за процентними ставками зазначеними в Тарифах та відповідно до Умов про обслуговування. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 14.09.2021 року, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 107013,25 грн, яка є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом, яку Позивач просить стягнути з Відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, а тому справа розглядається на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач не з`явився в судове засідання, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання у встановлений ст.128 ЦПК України спосіб. На підставі положень ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.04.2018 року. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 70 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідно до п.5.11 Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (надалі - Умов), Відповідач зобов`язався сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу Відповідач повинен заплатити штраф згідно з Тарифами. Відповідно до п.5.9. Умов на суму наданого Відповідачу кредиту Позивачем нараховуються відсотки за процентними ставками зазначеними в Тарифах. Згідно з п.5.16. Умов, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001%. У відповідача виникло прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором, що сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.. Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 30.09.2020 року позивачем було направлено відповідачу повідомлення про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, вимоги якого відповідачем не виконано. Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов`язання перед позичальником щодо надання кредиту, а позичальник - [PERSON] порушив своє зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 14.09.2021 року, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 107 013,25 грн, яка є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що на момент розгляду справи у суду відсутня інформація про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог Банку, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з Відповідача також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.

Outcome: approved