Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Фельський Сергій Леонідович, звернувся до суду з позовом до Гуляйпільської міської об`єднаної територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, кадастровий номер 2321810100:32:014:0012, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, Гуляйпільська міська рада, ДП № 77; п. 865, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЗП № 130527. Після смерті матері позивач займався збором документів для оформлення спадщини розуміючи, що в нього є пів року для подання відповідної заяви про її прийняття. У зв`язку з початком війни, [PERSON] вирішив скоріше оформити спадщину для чого намагався звернутись до нотаріуса у м. Гуляйполе. На момент звернення вже почались бойові дії на території України, а тому жоден нотаріус не працював. Після загострення бойових дій позивач був вимушений виїхати з м. Гуляйполе до м. Запоріжжя (де і наразі проживає, як внутрішньо переміщена особа). Проживаючи у м. Запоріжжі позивач, постійно навідувався у м. Гуляйполе, перевірити будинок та майно, яке там залишив, у свою чергу намагався звернутись до місцевого нотаріуса для оформлення спадщини. Але нотаріуси так і не відновили свою роботу. Через деякий час, позивачу стало відомо, що через зміни в законодавстві, спадщина яка відкрилась на території Гуляйпільського району, може бути оформлена у м. Запоріжжі. Звернувшись до приватного нотаріуса Білої Т.С. щодо подання заяви про прийняття спадщини, вона повідомила, що законодавство змінилось та відповідно до постанови від 24.06.2022 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» п. 19 було змінено, а саме, у першому реченні пункту 3 слова «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінили словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». У зв`язку з вищевикладеним, позивачем пропущено строк на прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Відтак, він просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Від представника позивача - адвоката Фельського С.Л., в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, вимоги позову підтримують та просять його задовольнити. Від представника Гуляйпільської міської об`єднаної територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши наявні письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 8)). Факт родинних відносин між позивачем та його померлою матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження позивача Серії [NUMBER] , в якому зазначено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, спадкова справа не заводилась (а.с. 9). Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, кадастровий номер 2321810100:32:014:0012, розташована за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, Гуляйпільська міська рада, ДП № 77; п. 865, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серія ЗП № 130527 (а.с. 10). Після смерті матері позивач займався збором документів для оформлення спадщини розуміючи, що в нього є пів року для подання відповідної заяви про її прийняття. У зв`язку з початком війни, [PERSON] вирішив якнайшвидше оформити спадщину, у зв`язку з чим неодноразово намагався звернутись до нотаріуса у м. Гуляйполе. Однак, на момент звернення позивачем до нотаріуса, вже почались бойові дії на території України, а тому жоден нотаріус не працював. Після загострення бойових дій позивач був вимушений виїхати з м. Гуляйполе до м. Запоріжжя (де і наразі проживає, як внутрішньо переміщена особа). Вже у м. Запоріжжі позивач звертався до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Т.С. задля подання заяви про прийняття спадщини, однак вона в усному порядку повідомила, що законодавство змінилось та відповідно до постанови від 24.06.2022 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» п. 19 було змінено, а саме, у першому реченні пункту 3 слова «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінили словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці». Відтак, позивачем наразі пропущений строк для прийняття спадщини. Вирішити проблему, що постала перед ним, в позасудовому порядку він не може. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). З огляду на долучені та досліджені документи, а також враховуючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, що існує і на момент розгляду даної цивільної справи, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та документально підтвердженими, крім того, причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не залежать від його волевиявлення, а є об`єктивними труднощами, що існують в країні, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved