Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-03 00:00:00

у жовтні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2022 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що 20.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого у подружжя [INFO] народилась донька [PERSON] , та [INFO] син [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2020 шлюб між сторонами розірвано, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2017 року народження. Постановою державного виконавця від 03.03.2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2017 року народження. Станом на час звернення до суду з позовом [PERSON] сплачує аліменти на утримання обох дітей. Малолітні діти проживають разом з матір? ю[PERSON] , яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку. У зв?язку із викладеним, позивач потребує матеріальної допомоги від [PERSON] , оскільки останній має реальну спроможність надати таку матеріальну допомогу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.11.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 32-33). 09.01.2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що відповідач не має змоги надати матеріальну допомогу колишній дружині, оскільки виплачує аліменти на кожну дитину по частині від усіх видів доходів відповідно, за судовими рішеннями. Обидва судових рішення перебувають на примусовому виконанні Переяславського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). На момент прийняття судових рішень, відповідач працював та отримував доход у ТОВ «Нова Пошта» та ТОВ «Нова Пей», однак 10.11.2021 відповідач звільнений з вказаних товариств та відповідно втратив доходи. Починаючи з 01.12.2021 відповідач не знайшов роботу або інше джерело доходів. Враховуючи вказане матеріальне становище, а також обставини життя в умовах війни в країні, відповідач не має матеріальної змоги виплачувати аліменти на користь колишньої дружини на її утримання (а.с. 36-39). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2023 розгляд справи призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 64). В судовому засіданні позивач та її представник підтримав позовні вимоги та просили суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що 20.05.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). [INFO] народилась [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідно до даних якого батьками [PERSON] , 2017 року народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідно до даних якого батьками [PERSON] , 2021 року народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2020 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2021 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , 2021 року народження, у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20-25). Відповідно до наказу ТОВ «Нова Пошта» від 25.03.2021 № 57-В/ тр[PERSON] надано соціальну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 25.032.021 по 12.01.2024 року (а.с. 17). Судом також встановлено, що [PERSON] у період з 01.07.2013 року по 09.11.2021 року працював на посаді експедитора ТОВ «Нова Пошта», та його дохід за вказаний період склав 170 585,39 грн., що стверджується даними довідки ТОВ «Нова Пошта» від 12.11.2021 № 80737 (а.с. 48). 10.11.2021 року [PERSON] був звільнений з ТОВ «Нова Пошта» згідно наказу № 214-к від 10.11.2021 (а.с. 31). Також, з листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.12.2022 року вбачається, що 23.11.2021 року [PERSON] перетнув державний кордон України у пункті пропуску Рава-Руська, та станом на 27.12.2022 року в Україну не повертався (а.с. 89). Крім того, встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком спільних з позивачем малолітніх дітей, діти проживають разом із матір`ю, позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84 СК України. Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 23.11.2021 року перетнув державний кордон України у пункті пропуску Рава-Руська, та станом на 27.12.2022 року в Україну не повертався. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність підстав, що унеможливлювали б працевлаштування [PERSON] після його звільнення 10.11.2021 року з попереднього місця роботи ТОВ «Нова Пошта». При цьому, суд враховує, що 23.11.2021 року [PERSON] виїхав за межі України майже одразу після його звільнення та на територію країни не повертався. Отже суд надходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання у зазначеному позивачем розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною[PERSON] , 2021 року народження, трирічного віку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 992,4 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved