Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

в грудні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року з неї на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу). Проте після винесення вищевказаного рішення суду у позивачки змінився сімейний стан, оскільки у неї народилося двоє дітей ( [INFO] ), також на її утриманні перебуває донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, в квітні 2022 року позивачка була змушена залишити своє постійне місце проживання: м.Мар`їнка Донецької області та переїхати в іншій безпечний регіон України. Вказані обставини призвели до значної зміни матеріального стану позивачки, в зв`язку з чим остання просила зменшити визначений судом розмір аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини її заробітку (доходу). Представником відповідача адвокатом Марку О.В. подано відзив на позов, за змістом якого остання в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю. Зокрема, просила врахувати, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів щодо значного погіршення її матеріального стану, внаслідок чого вона позбавлена можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Разом з тим, народження дітей не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому, зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , приведе до необґрунтованого порушення інтересів дитини, на утримання та розвиток якого відповідач витрачає значно більше коштів, ніж присуджено за рішенням суду. В свою чергу, позивачкою надано відповідь на відзив, в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши аргументи, що є подібними в позові, звертаючи увагу на те, що єдиним її доходом є соціальні виплати. Згідно поданих представником відповідача адвокатом Марку О.В. заперечень щодо відповіді на відзив, остання підтримала раніше висловлену позицію стосовно заявлених позивачкою позовних вимог. Представник позивачки адвокат Берікул Л.В. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, зазначивши аргументи, що є подібними в позові, відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Марку О.В. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала з підстав, викладених у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Так, як вбачається з матеріалів справи, з позивачки на користь відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивачки, відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2021 року. Позивачка [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області як внутрішньо переміщена особа. Місце проживання позивачки зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання позивачки: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується довідкою №4806-7000890591, виданою 21.04.2022 Управлінням соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області, копія якої долучена до позову. 14 вересня 2022 року у позивачки народилися діти: [PERSON] , [PERSON] . Запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень проведений на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої квартальним комітетом №7, позивачка проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Родина проживає в орендованому житлі. Згідно довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення Вознесенської міської ради Миколаївської області, позивачка отримує допомогу при народженні дітей, а також допомогу як внутрішньо переміщена особа. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Водночас, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне положення містить п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Тобто, зміна сімейного стану та матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я платника аліментів, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому, як зазначив Верховний суд у постанові від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19) зміна сімейного стану є самостійною та незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Тобто, підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Підсумовуючи такий підхід до визначення дійсних обставин для застосування правил ст. 192 СК України, можна дійти висновку, що зміна сімейного стану є самостійною (достатньою) та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру утримання. Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених ст. 192 СК України, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Як зазначалося вище, 14 вересня 2022 року у позивачки народилося двоє дітей, в зв`язку з чим у неї з`явилися нові зобов`язання по їх утриманню, що в будь-якому разі вплинуло на її матеріальний стан та можливість надавати утримання сину [PERSON] , [INFO] , у раніше визначеному розмірі. Крім того, на утриманні позивачки перебуває також донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка разом з дітьми проживає в орендованому житлі, отримує дохід лише в вигляді допомоги в зв`язку з народженням дітей, а також як внутрішньо переміщена особа. Позивачка є єдиним отримувачем доходу в родині. При цьому, посилання представника відповідача щодо значних затрат на утримання та виховання [PERSON] (окрім продуктів харчування, одягу відповідач несе значні затрати на оплату гуртків, що відвідує дитина, а також репетиторів) за встановлених обставин не мають визначального правового значення. З приводу доводів представника відповідача про можливість сплати позивачкою аліментів у раніше визначеному розмірі з огляду на відсутність у неї заборгованості зі сплати аліментів, суд зауважує, що зазначене не може свідчити про покращення матеріального стану позивачки, отже слугувати підставою для відмови у зменшенні розміру аліментів у цій справі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved