Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання між ними шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2017 року. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, оскільки при вирішенні важливих сімейних питань не можуть прийти до спільної думки, що призвело до фактичного припиненні шлюбних відносин з початку 2022 року, а в червні 2022 року відповідач виїхала до РФ, тому примирення неможливе. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у заяві про визнання позовних вимог просила відновити їй дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що виконавчим комітетом Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 05, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається зі змісту позову, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, оскільки при вирішенні важливих сімейних питань не можуть прийти до спільної думки, що призвело до фактичного припиненні шлюбних відносин з початку 2022 року. Тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при пред`явлені позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, однак позивач не заявив вимогу про стягнення судового збору.

Outcome: approved