Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

В провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] проживали разом без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Довгий час діти проживали з батьком [PERSON] , так як відповідачка з 2013 року переїхала в м. Поідльськ Одеської області, та в телефоній розмові зазначила, що повертатися не має наміру, внаслідок чого долею своїх дітей взагалі не цікавиться, матеріально не допомагає. Згідно інформації зі Служби у справах дітей Подільської міської ради Подільського району Одеської області, [PERSON] ніде не працює, засобів для існування не має, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Батько дітей, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в селі Журавлівка Тульчинського району Вінницької області. Таким чином, відповідачка самоусунулася від будь-якого спілкування з дітьми, їх виховання та утримання, тому позивач і вимушений звернутися до суду даним позовом. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника, на позовних вимогах наполягали. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Представник Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надали заяву, в якій просили розгляд справи проводити за відсутності представника, проти позовних вимог не заперечували. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є батьками дітей: неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження виданих повторно серії [NUMBER] від 14.03.2014, актовий запис № 320, та серії [NUMBER] від 14.03.2014, актовий запис № 16. Батько дітей, [PERSON] , [INFO] , [INFO] помер у віці 45 років в селі Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 січня 2023 року, актовий запис № 11. Відповідно до наказів за №№ 01-06-01, 01-06-02 від 05.01.2023 Служби у справах дітей Тульчинської міської ради, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано в сім`ю рідної тітки [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку Виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області за №\~370 від 26 жовтня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначено, що мати дітей з 2014 року не пиймає участі у медичному догляді та вихованні детей, виїхала за місцем поживання до своєї матері до м. Подільська Одеської області. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164\~СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідачки [PERSON] по відношенню до дітей, що виразилась у її нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дітьми в необхідному обсязі. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, оскільки вона до цього часу так і не намагалася найти зустрічей з дітьми та налагодити відносини з ними, не створює належних умов для утримання дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дітей, та несе загрозу здоров`ю та життю дітей, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повина бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідачку належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved