Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника Данищука В.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.08.2018. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заставнівського районного суду від 19.10.2020 шлюб між сторонами розірвано. З часу розпаду сім`ї відповідач матеріальної допомоги сину не надавав, а тому позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів, у зв`язку із чим заочним рішенням Заставнівського районного суду від 05.12.2022 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу). Крім цього позивачка посилається на те, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, вона самостійно здійснює за ним догляд, займається його вихованням та утриманням. У зв`язку з наведеним позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки Данищук В.В. позов підтримав повністю, обгрунтував вищенаведеним. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву до суду від нього не надходило. Представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності. Підтримує наданий суду висновок. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, заслухавши показання свідків вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено особи, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2019, яке видане виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] (а.с.7). Згідно копії заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19.10.2020, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 19.08.2018 виконкомом Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №06 (а.с. 8-9). Згідно копії заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.12.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11). Згідно Акту матеріально-побутових умов від 05.10.2022, [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Мосорівка Чернівецького району Чернівецької області і її сім`я складається з: син- [PERSON] , 2019 року народження, мати- [PERSON] , 1973 року народження, батько - [PERSON] , 1966 року народження. Вказана сім`я проживає у власному будинку, утримує невелике господарство , в будинку часткові зручності (а.с.16). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідач не спілкується із сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та не відвідує його, не піклується про їого фізичний і духовний розвиток. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що останній без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Зазначені обставини підтверджуються також показанням допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Так свідок [PERSON] вказала суду, що [PERSON] її колишній зять. В 2018 році її донька [PERSON] укала шлюб із відповідачем [PERSON] . В шлюбі у них народився син- [PERSON] [INFO] . Після одруження сторонни по справі проживали в її будинку. В грудні 2019 року відповідач виїхав за кордон і додому більше не повертався. Внук [PERSON] онкохворий, являється інвалідом 3 групи, потребує постійного догляду та лікування. Відповідач дитиною не цікавиться, не допомагає ні фізично, ні матеріально. Вона із чоловіком допомагають доньці в утриманні та вихованні сина. Свідок [PERSON] вказала суду, що являється бабусею позивачки. Відповідач поїхав за межі України в той час, коли [PERSON] не було ще й одного року. Більше двох років відповідач не цікавиться сином, не допомагає йому матеріально, не спілкується із ним. Згідно рішення виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Чернівецького раойну Чернівецької області №19/3 від 17.11.2022 та висновку служби у справах дітей Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 28.10.2022, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-21). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] безпідставно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню сина [PERSON] його необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до останнього. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи що позов задоволено суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивачки в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164 СК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved