Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-04 00:00:00

В грудні 2023 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, посилаючись на те, що 09.08.2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що на протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, стало неможливим підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, будувати в подальшому сімейні відносини. У зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів любові. У серпі 2022 року між сторонами остаточно та повністю припинено ведення спільного господарства та підтримання подружніх відносин. Сторони досягнули згоди стосовно місця проживання, участі в утриманні та вихованні нашої спільної дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір між батьками стосовно виховання та утримання дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.01.2023 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. В судове засідання заявники не з`явилися, подавши до суду клопотання, в якому підтримали подану заяву та просили справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2017 року, зареєстрованого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1623 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Одночасно з поданням заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, заявниками було подано нотаріально посвідчений договір між батьками щодо місця проживання дитини, виховання дитини, розміру аліментів та порядку сплати аліментів, відповідно до якого місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , є будь-яке зареєстроване та/або будь-яке фактичне місце проживання матері. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. У відповідності до ч. 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved