Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 24 лютого 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] у виконкомі Нересницької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що за останній період шлюбу з відповідачкою у них виникали постійні конфлікти та сварки, їх сімейні стосунки припинились на досить тривалий час. Тому він вважає, що шлюб розпався, так я не має подружнього життя, спільне господарство вони не ведуть, спільного сімейного бюджету не має, між ним та відповідачкою відсутнє почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб і очевидним є стійкий розлад подружніх стосунків. Протягом останнього часу він намагався зберегти шлюбні стосунки, однак позитивних результатів це не дало, і він дійшов до висновку, що розірвання шлюбу це єдиний вихід для того, щоб кожен міг окремо побудувати нове життя. Просить шлюб розірвати. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, після наданого судом строку на примирення сторони не примирилися, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2011 року у виконкомі Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, та від даного шлюбу у них народилось троє дітей. Також встановлено, що сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків, а наданий судом строк для примирення терміном на три місяці бажаних наслідків не дав і вони не примирилися. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved