Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

08.10.2021 позивач [PERSON] звернулася досуду з вказаною позовною заявою до Соледарської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказала, що власниками квартири [ADDRESS] були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 02 лютого 1994 року по одній третій частині квартири. Право власності було зареєстроване в Артемівському Бюро Технічної Інвентаризації 28.02.1994 року 15.08.2011 року, про що свідчать відомості з єдиного реєстру про право власності на нерухоме майно та занесено в книгу під номером 5-889. Сьомого серпня 2020 року у віці 79 років [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 серпня 2020 року, виданим виконкомом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецькій області, актовий запис № 189. Сьомого вересня 2020 року у віці 82 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 вересня 2020 року, виданим виконкомом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецькій області, актовий запис № 204. Двадцять другого лютого 2021 року у віці 59 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 лютого 2021 року, виданим Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 293. До смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали в квартирі [ADDRESS] . За життя [PERSON] та [PERSON] були складені заповіти, посвідчені виконуючою обов?язки старости Парасковіївського старостинського округу № 7 Бахмутського району Донецької області, 27 вересня 2017 року за реєстровими номерами 09 та 10, яким усе своє майно, що буде належати їм на день їхньої смерті , де б воно не було, з чого б воно не складалося, вони заповідали [PERSON] [INFO] . [PERSON] 06 лютого 2021 року був складений заповіт посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. за реєстровим № 110, 111, яким вищевказану квартиру померлий заповідав на моє ім?я - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS] . У встановлений законом термін позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та надав необхідні документи. Спадкова справа була заведена. В теперішній час у позивача виникло бажання оформити своє право на спадщину. Однак видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезгадану житлову квартиру позивачу було відмовлено, про що нотаріус видала відповідну постанову. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.09.2021 року нотаріус вказала, що згідно Розділу 2, Глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Виходячи з того, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, може бути здійснена тільки після подання правовстановлюючого документу про належність спірної житлової квартири, яка розташовані за адресою: [ADDRESS] , а позивач, як спадкоемець [PERSON] таких документів нотаріусу не надав, оскільки єдиний документ, який, зі слів померлого, підтверджував його право власності на спірну квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на житло видане 02.02.1994 року Госпрозрахунковим бюро по оформленню документів на приватизацію житла НПФ «БІЗНЕС-ТЕХ», відповідно до розпорядження (наказу) на ім?я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначена лише адреса : [ADDRESS] (без назви населеного пункту). То назва вулиці не відповідає дійсній. Таким чином, квартира [ADDRESS] не може значитися спадкове майно, у зв?язку з відсутністю правовстановлюючих документів вказане спадкове майно. За наведених вище обставин позивач позбавлен можливості оформити свої спадкові права на зазначену у позові квартиру шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2021 вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2021 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.01.2022 на підставі розпорядження керівника апарату Артемівського міськрайонного суду № 196 був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи № 219/10800/21 у зв`язку з наданням судді Конопленко О.С. оплачуваної відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, та розподілена судді Шевченко Л.В. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2022 по вказаній справі було призначено підготовче судове засідання. Згідно з Розпорядженням Голови Верховного Суду від 21.10.2022 № 61 територіальну підсудність справ, які підсудні Артемівському міськрайонному суду Донецької області, змінено на Дружківський міський суд Донецької області. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2023 вказана цивільна справа розподілена судді Шевченко Л.В. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явився, разом з тим, представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, та просить проводити розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Соледарської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника Соледарської міської ради. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 Цивільного кодексу України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02.02.1994 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 79 років, про що 10 серпня 2020 року виконкомом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 189. Згідно заповіту виданого виконуючим обов`язів старости Параскоіївського старостинського округу № 7 Бахмутського району Донецької області Заікіною І.Л. від 27 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10, [PERSON] , [INFO] , на випадок її смерті все своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] , [INFO] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 82 роки, про що виконкомом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 204. Відповідно до заповіту виданого виконуючим обов`язів старости Параскоіївського старостинського округу № 7 Бахмутського району Донецької області Заікіною І.Л. від 27 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 09, [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті все своє майно, що буде йому належати на день його смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 лютого 2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 59 років, про що Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис № 293. Судом встановлено, що відповідно до заповіту виданого приватним нотаріусом Слєсарєвим В.В. від 06 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 110, 111, [PERSON] , [INFO] , на випадок його смерті робить таке розпорядження: належну йому квартиру номер [ADDRESS] , він заповідає [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.09.2021 року виданою приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Моісєєнко Н.В. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що ненадані документи потрібні для вчинення нотаріальної дії. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірну квартиру позивач позбавлен можливості оформити свої права на спадщину, тому позов про визнання права власності на нерухоме майно є відповідним способом захисту права. Згідно з висновком про оціночну вартість об`єкта, оціночна вартість об`єкта оцінки трикімнатної квартири загальною площею 52,9 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] визначена станом на 03.02.2022 року визначення ціни позову в цивільному спорі про визнання права власності на житло складає: 54800 грн. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 ЦК України, ч. 10 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем-спадкоємцем право власності на майно квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Бахмут Донецької області, при цьому визначивши, на випадок його смерті належну йому квартиру номер [ADDRESS] , він заповідає [PERSON] , [INFO] . На стягненні судових витрат позивач не наполягав. Тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved