Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення № 000650 від 17.06.2021 року у сумі 3073,61 грн., три відсотки річних та інфляційні витрати 214,35 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» (особовий рахунок № [NUMBER] ). 17.06.2021 року при перевірці представниками позивача на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, за місцем проживання відповідача [PERSON] було виявлено порушення п.п. 2.3.1; 2.3.2; 2.3.3; 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем з клем магістральних мереж в ПРЩ на АВ 10 А і заходило в кв. 132. На підставі вищезазначеного, було складено Акт про порушення № 000650 від 17.06.2021. На засіданні комісії з розгляду Акту про порушення № 000650 від 17.06.2021, яке відбулось 29.07.2021, було проведено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПРЕЕ за період з 09.04.2021 по 17.06.2021, відповідно до п.8.4.13 за формулою №8 глави 8.4 VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, у сумі 3073,61 грн. На теперішній час сума вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх ворушених прав та економічних інтересів та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 3073,61 грн. грн., 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму боргу за не обліковану електроенергію за актом про порушення № 000650 від 17.06.2021 року у сумі 214,35 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою від 13.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. 24.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Зазначає, що за адресою: [ADDRESS] вона проживала з 1993 року по 21.10.2021, проте у жовтні 2021 року квартиру було продано, тому вона не є власником квартири, а отже споживачем електричної енергії за вказаною адресою. При цьому, майбутнього власника квартири було попереджено про наявність заборгованості, тому вказана сума була врахована при оформленні договору купівлі-продажу квартири, а отже вона є неналежним відповідачем у справі, тому що обов`язок щодо сплати вказаного боргу перед ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» виник у нового власника. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Судом вжито усіх залежних від нього заходів для належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також для реалізації відповідачем своїх процесуальних прав на участь у судових засіданнях та надання власних правових позицій в обґрунтування/спростування заявлених позовних вимог, забезпечення принципів змагальності та рівності учасників справи перед законом і судом. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», постачає електричну енергію у квартиру [ADDRESS] . За вищевказаною адресою у період з 20.08.1998 по 11.11.2021 була зареєстрована та проживала відповідач [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 81946449 від 12.07.2022, наданою за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА. 17.06.2021 року при перевірці представниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» квартири [ADDRESS] , було виявлено порушення споживачем п. п. 2.3.1; 2.3.2; 2.3.3; 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем з клем магістральних мереж в ПРЩ на АВ 10 А і заходило в кв. 132. За результатом вказаної перевірки було складно Акт про порушення № 000650 від 17.06.2021. 29.07.2021 року на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення № 000650 від 17.06.2021, відповідно до протоколу № 1184 за результатами розгляду вищевказаного акту було прийнято рішення про нарахування суми збитків недорахованої електричної енергії по об`єкту розташованому за адресою: [ADDRESS] , за період з 09.04.2021 по 17.06.2021 у сумі 3073,61 грн. Позивачем 02.08.2021 на адресу відповідача направлено Лист № 3/01/3/І - 23550, у якому запропоновано здійснити оплату вищезазначеної суми. 18.01.2022 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на ім`я [PERSON] скеровано лист №3/01/3/П - 1796, у якому відповідачу запропоновано здійснити оплату заборгованості за необліковану електричну енергію за актом про порушення № 000650 від 17.06.2021 року у сумі 3073,61 грн. Відповідач вищевказаних фактів не заперечує, більш того, у своєму відзиві зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин була власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999р. (до 11.06.2018 року),Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 р. (далі Правила) Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року№562 та Законом України «Про ринок електричної енергії». Підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила). За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України, договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частиною 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Пунктом 4 частиною 2 статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п.3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року (ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку. Згідно з позицією Верховного суду, викладеній в постанові від 15.05.2011 у справі №3-38гс11, дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж. Пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), передбачений, зокрема, обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 8.2.6 Правил). Згідно п. 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення, зокрема таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку. З протоколу № 1184 за результатами розгляду Акту про порушення № 000650 від 17.06.2021 вбачається, що розрахунок не облікованої енергії здійснювався згідно з п.8.4.13 та за формулою № 8, визначених главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії. Відповідно до п. 8.4.13 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6 - 8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави, відповідно до якої вона вираховується шляхом множення потужності самовільного підключення (кВт), що розраховується за формулами на час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.). При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год. За змістом п.8.2.7 Правил кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). За ст.1116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані здійснювати оплату за послуги з електропостачання, а також у разі виявлення порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії, здійснювати оплату вартості не облікованої електричної енергії, розрахованої згідно з вимогами норм діючого законодавства. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що за адресою: [ADDRESS] , мало місце порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, яке було виявлено 17.06.2021, про що складено Акт про порушення № 000650, розрахунок обсягу та вартості електроенергії на суму 3073,61 грн., спожитої з порушенням правил ПРРЕЕ, проведений позивачем згідно з вимогами норм діючого законодавства. Щодо доводів відповідача, що вона є неналежним відповідачем по справі, оскільки вказана квартира з жовтня 2021 року належить іншій особі, суд зазначає наступне. Як вбачається з наданих документів, порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , було виявлено 17.06.2021, при цьому розрахунок обсягу та вартості електроенергії був проведений позивачем за період з 09.04.2021 по 17.06.2021, тобто у той час, коли відповідач [PERSON] була зареєстрована та проживала за вказаною адресою, а також була власником вказаної квартири. У той же час, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 320110973 від 12.01.2023 вбачається, що [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 19.01.2022 на підставі договору купівлі-продажу квартири. Водночас, відповідачем не доведено належними доказами, зокрема договором купівлі-продажу, тієї обставини, що обов`язок зі сплати заборгованості за необліковану електричну енергію за актом про порушення № 000650 від 17.06.2021 року у сумі 3073,61 грн. новий власник квартири [PERSON] узяв на себе. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення № 000650 від 17.06.2021 року у сумі 3073,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Суд зазначає, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, згідно з розрахунком трьох відсотків річних та інфляційних втрат за особовим рахунком № [NUMBER] з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на суму боргу за не обліковану електроенергію за актом про порушення № 000650 від 17.06.2021 року у сумі 214,35 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved