Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

06.03.2023 року представник позива звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання повнолітньої дочки [PERSON] ., [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, яка є студенткою Національного університету «Чернігівського колегіуму» імені Т.Г. Шевченка і навчається за денною формою навчання та потребує, у зв`язку з цим, матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Ухвалою судді від 17.03.2023 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відзиві на позовну заяву представника відповідача, який надійшов до суду 30.03.2023 року, зазначає про свою незгоду з позовними вимогами [PERSON] .. Представник позивача звертає увагу на те: що у позовній заяві, а саме в прохальній частині, сторона позивача просить стягнути аліменти на утримання невідомої повнолітньої особи - [PERSON] , в той час як позивач такої дочки не має; що повнолітня дитина відповідача по справі, [PERSON] , дійсно навчається в НУ "Чернігівський колегіум" імені Т.Г. Шевченка, оскільки в матеріалах справи відсутній договір між [PERSON] та НУ "Чернігівський колегім" Т.Г . Шевченка, який би дійно підтверджував обставину навчання дитини у вказаному навчальному закладі; позивачем не підтверджено належним та допустимими доказами обставину того, що повнолітня дочка сторін перебуває саме на утримання позивача; позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував обставину проживання спільної дитини сторін разом із позивачем; підтверджував обставину того, що [PERSON] дійсно є дочкою позивача, оскільки прізвище дитини та позивача відрізняється; позовні вимоги пред`явлені неналежним позивачем, оскільки [PERSON] є повнолітньою особою, а тому самостійно наділена повною цивільною правоздатністю та дієздатністю, в зв`язку із чим є незрозумілим чи взагалі позов було подано в її інтересах, а не всупереч; що чи має батько повнолітньої дитини, [PERSON] , фінансову можливіть надавати матеріальну допомогу у вигляді сплати аліментів своїй повнолітній дочці, так як обставина жодним чином не обгрунтована в мотивувальній частині позову, а докази наявності цієї обставини до позовної заяви не надані; розмір заявлених до стягнення аліментів у вигляді саме 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) боржника є завищеним; не надано жодного належного та допустимого доказу обставини того, що інший із батьків повнолітньої дитини, її матір, позивач по справі [PERSON] , також несе будь-які витрати на утримання спільної із відповідачем повнолітньої дитини та доказів, щодо розміру та видів таких витрат, тощо. Крім того, рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 липня 2018 року по справі № 7595239/18 задоволено заяву [PERSON] про усиновлення дитини. Оголошено [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем [PERSON] , [INFO] .. Представник позивача звертає увагу і на те, що відповідач є інвалідом 3 групи, де інвалідність отримана внаслідок війни, перебуває на обліку ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсю по інвалідності. Також [PERSON] страждає на ряд стійких хронічних захворювань, внаслідок яких вимушений постійно проходити лікування в медичних закладах міста Чернігова і Києва, а тому стягнення аліментів ставить його у надзвичайно скрутне матеріальне становище, на межі виживання і є неприпустимим, оскільки відповідач майже не має особистого доходу для існування. Враховуючи викладене, вважає, що заявлений позов [PERSON] не грунтується на вимогах норм матеріального та процесуального права, заявлені позовні вимоги та підстави позову належним чином не обгрунтовані та взагалі не підкріплені будь-яким належним та допустимими доказами, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню (а.с.33-40). У відповіді на відзив,яка надійшла 11.04.2023 року, представник позивача, зазначає про незгоду з аргументами викладеними у відзиві представника відповідача. Представник позивача зауважує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичні матеріальні витрати відповідача. Також звертає увагу на те, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи, проте у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 70/17457/16-ц наголошується, що навіть якщо батько або мати є інвалідам II або III групи, але в довідці про стан їх здоров`я відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто їх не визнано непрацездатним, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі, це є підставою для стягнення з таких батьків аліментів на повнолітніх сина або дочку, які продовжують навчання. Крім того, довідка з Пенсійного фонду України про отримання пенсії з інвалідності сама по собі не є підтвердженням того, що у відповідача це єдине джерело доходів. Стосовно медичних довідок, щодо обстеження в яких зазначено, що результат обстеження потребує консультації спеціаліста і не є остаточним діагнозом, заключення спеціалістів відсутні у відзиві. Відповідач і його дружина не є непрацездатними особами, а тому не обмежені в праві і змозі працювати та отримувати матеріальне забезпечення. Також за відповідачем зареєстровано право власності на 2 земельні ділянки, відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, що явно говорить про те, що відповідач має додаткові грошові надходження (а.с.92-94). Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). На час розгляду справи [PERSON] навчається в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Тараса Григоровича Шевченка IV рівня акдеретації на 1 курсі факультету ННІ психології та соціальної роботи денної форми навчання, спеціальності 053 «Психологія». Термін навчання з 15.09.2022 року по 30.06.2026 рік /а.с.3/. Згідно рішення Богунського районного суда міста Житомир від 14.11.2012 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання заяви до суду - 10.10.2012 року і до повноліття дитини (а.с.5,6). Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, від 17.07.2018 року [PERSON] став усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , змінивши її прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", ім`я, дату народження та місце народження дитини залишивши без змін (а.с.43-45). Згідно з довідкою Чернігівської міської ради управління адміністративних послуг, станом на 25.03.2023 рік, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним мешкають та зареєстровані: його дружина - [PERSON] та усиновлена дочка - [PERSON] (а.с.46). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом III групи (а.с.47). За довідкою до акта огляду МСЕК йому протипоказані значні фізичні навантаження та роботи, що тривалого вимушеного положення тулуба, а дата чергового переогляду призначена на червень 2024 року. За довідкою про доходи пенсіонера від 27.03.2023 року за період з 01.10.2022 року по 31.03.2023 рік, [PERSON] , отримував пенсію в розмірі 15 781,38 грн. щомісячно (а.с.48). Згідно з Свідоцтвом про хворобу № 1122 від 27.03.2018 року [PERSON] був встановлений діагноз на підставі якого йому було присвоєно інвалідність 3-тьої групи (а.с.58-59). Відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями № 317 від 15.06.2022 року [PERSON] встанвовлена програма реабілітації (а.с. 70,71). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забори відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 07.04.2023 року, [PERSON] належить дві земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 7425589700:03:000:5501 з цільовим призначення, для індивідуального садівництва та земельна ділянка площею 2 га, кадасровий номер 7424155900:05:000:0170 з цільовим призначенням, для ведення особистого селянського господарства (а.с.93). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з наданих копії документів у відзиві на позовну заяву, про присвоєння [PERSON] інвалідності третьої групи, в яких відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто його не визначено непрацездатним, а тільки рекомендовані певні обмеження в роботі. Будь-яка людина, що має буд-яку групу інвалідності, має право на працю. Обов`язок роботодавців надавати інвалідам роботу передбачено ст. 172 КЗпП. Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. Відповідач знаходиться у працездатному віці, отже, він має можливість працювати та надавати кошти на утримання дочки, яка продовжує навчання. Довідка про доходи пенсіонера сама по собі не є підтвердженням того, що у відповідача це єдине джерело доходів. Відповідачем не надано жодних доказів, що він на даний час потребує додаткових витрат на лікування через його хворобу. Товарний чек на медичні препарати, наданий представником відповідача (а.с.81), виданий більше 5 років тому і не характеризує матеріальне становище відповідача на даний час. Факт усиновлення ще однієї дитини не звільняє відповідача від сплати аліментів його біологічній дочці, до того ж усиновлена дитина вже майже повнолітня. Отже докази того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці відсутні. Частинами 4, 5 ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права й накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача в такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Отже, враховуючи, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, але має фізичні обмеження, пов`язані з інвалідністю, та має усиновлену дитину, суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів слід зменшити до 1/6 (частки усіх видів заробітку (доходу). Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути, на користь держави, судовий збір, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial