Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Віноградова Л. Г. звернулася з позовною заявою в якій просить зняти арешт з нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , накладеного на підставі постанови Відділу Державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда від 09.10.2003 року та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8083265 від 17.10.2008 року, архівний номер 2898881КІRОVОGRАD 100, дата виникнення 14.10.2003, № реєстра 205834-1493. Свої вимоги обґрунтовує тим, що накладений арешт порушує її права, у виконавчій службі відсутні які небуть документи про наявність боргів. Педставник позивача надав заяву про розгляд справи за її відсутність позовні вимоги підтримує. Представник відповідача належним чином про час розгляду справи повідомлялись. Ухвалою судді від 20.07.2022 року відкриоо провадження та призначено в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 25.11.2022 року витребувано матеріали спадкової справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що при зверненні до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової С.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , позивачці стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 258593198 від 27.05.2021 року: тип обтяження - арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження - 8083265; зареєстровано - 17.10.2008; підстава обтяження -постанова Б/Н, 09.10.2003, Державна виконавча служба Кіровського району, Капиш, вх. 1502; власник - [PERSON] . Позивачем в Державному нотаріальному архіві Кіровоградської області було отримано копію Постанови ВДВС Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда від 09.10.2003 року, яка винесена при примусовому виконанні ухвали б/н, виданої 12.09.2003 року Кіровським міським судом м. Кіровограда про накладення арешту на все майно [PERSON] по [ADDRESS] . Кіровський районний суд м. Кіровограда листом від 13.08.2021 р. повідомив, що відповідно до обліково-статистичної картки на цивільну справу № 2-6/2006 08.09.2003 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла позовна заява ПП «Феміда» в інтересах КРЕП № 8 до [PERSON] про стягнення боргу, яка зареєстрована за номером 3-3523/03 та перереєстровано в 2006 році за номером 2-6/2006. Остаточне рішення по вищезазначеній справі винесено 16.08.2006 року, судові засідання на 12.09.2003 року не призначалися та процесуальні рішення 12.09.2003 року не виносились. Крім того повідомлено, що цивільна справа № 2-6/2006 знищена відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строку зберігання, затверджених Наказом Державної судової адміністрації України 11.02.2020 року № 22. Відповідно до інформації (витяг від 29.06.2022 р.) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне ремонтне-експлуатаційне підприємство № 8 (код ЄДРПОУ 24716097) 01.08.2012 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв`язку із визнанням її банкрутом на підставі судового рішення Господарського суду Кіровоградської області про припинення юридичної особи у зв`язку із визнанням її банкрутом від 25.07.2012, справа № 11/39. Також, згідно резолютивної частини ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 25.07.2012 року у справі № 11/39, суд ухвалив «Ліквідувати юридичну особу-банкрута комунальне ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8, ідентифікаційний код ЄДРПОУ -24716097». 20.06.2022 року позивачка звернулась до відповідача, Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), із заявою про зняття арешту з нерухомого майна. Листом від 22.06.2022 р. за вих. № 25831/11-39 відповідач повідомив, що перевіркою а результатом перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що у відділі не перебували та не перебувають виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь юридичних та фізичних осіб, та відсутні підстави для зняття арешту. Одночасно відповідачем рекомендовано позивачу звернутись до суду задля вирішення даного питання. Згідно з підпунктом 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Наявність обтяження є перешкодою для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, що змушує позивачку звернутися до суду з даним позовом. Тим більше, що постановою ВДВС від 17.10.2008 року безпідставно накладено арешт на 1/2 частку квартири, яка належить на праві власності позивачці та відносно неї процесуальних рішень (як до боржника) не приймалось взагалі. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ст. 1219 ЦК України). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як донька померлого [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину та має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Даним правом позивач скористалась, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.08.2019 р. спадкової справи за номером 64664701. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст.39ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускаєвід 17.10.2008 року безпідставно накладено арешт на Уг частку квартири, яка належить на праві власності позивачці та відносно неї процесуальних рішень (як до боржника) не приймалось взагалі. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ст. 1219 ЦК України). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як донька померлого [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину та має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Даним правом позивач скористалась, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.08.2019 р. спадкової справи за номером 64664701. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст.39 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає. Оскільки у викроначій службі відсутні підстави для накладення арешту на вищезазначене майното су суд находить за правильне зняти арешт з кв. [ADDRESS] . Судові витрати зарахувати по фактично понесеним витратам згідно заяви позивача. На підставі ст.ст.316,317,319,1219,1261 ЦК України,Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved