Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 08 грудня 2022 року позивач [PERSON] звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 12 січня 2021 року між ним та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , жителькою [ADDRESS] , було укладено договір позики строком на один рік, відповідно до умов якого відповідач взяла у мене в борг 12 400 (дванадцять тисяч чотириста) дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 453 450 (чотириста п`ятдесят три тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 64 коп. Факт отримання від нього відповідачем грошових коштів згідно умов договору від 12 січня 2021 року підтверджується власноручно написаною розпискою відповідачем, виданою нею на підтвердження укладення договору позики та передачі позичальнику грошових коштів. Відповідно до умов вищезгаданої розписки від 12 січня 2022 року, відповідач взяла на себе зобов`язання повернути суму боргу до 12 січня 2022 року. Ним направлялися відповідачу неодноразово претензії (вимоги) щодо повернення суми боргу, що підтверджується із долученої до позовної заяви копії квитанції про поштове відправлення № 7820323603246. Так, згідно претензії (вимоги) про повернення суми боргу від 01 жовтня 2022 року, відповідачу був встановлений строк для повернення суми боргу до 25 жовтня 2022 року. Проте, відповідач, як позичальник в порушення взятих на себе умов договору та в порушення вимог закону, протягом встановленого строку, не повернула йому позику в грошовому еквіваленті в сумі 453 450 (чотириста п`ятдесят три тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 64 коп. Отже, ціна даного позову ставить: 453 450 грн. 64 коп. (сума боргу)+112 679 грн. 03 коп. (інфляційне збільшення) + 12 261 грн. 80 коп. (3% річних) ~578 391 (п`ятсот сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто одна) грн. 47 коп. З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку відмовилася повернути йому позику (борг) згідно договору позики від 12 січня 2021 року у встановлений строк, він зобов`язаний звернутися в суд з вказаним позовом щодо стягнення з відповідача позики (боргу) з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі578 391 (п`ятсот сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто одна) грн. 47 коп. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2022 року відкрито загальне позовне провадження . Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 21 грудня 2022 року задоволено заяву про забезпечення позову. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 12 січня 2021 року [PERSON] , [INFO] було складено розписку, згідно до якої вона [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Коломийським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 12.08.10 р., ідентифікаційний номер [NUMBER] , проживає і зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Даною розпискою підтверджує , що взяла у [PERSON] , [INFO] , паспорт ____, проживає за адресою: [ADDRESS] . В борг суму 12 400 $ (дванадцять тисяч чотириста доларів США), яку зобов`язуюся повернути 12.01.2022 року (а.с. 12). 01.10.2022 року [PERSON] направив [PERSON] нагадування про необхідність повернення боргу у повній сумі до 25.12.2022 року. В разі Вашого ігнорування виконання своїх боргових зобов`язань він буде змушений звернутися до суду стосовно повернення йому боргу в сумі 12 400 (дванадцять тисяч чотириста) доларів США з врахуванням судових витрат. (а.с. 13-14). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15. Дослідивши укладену між сторонами розписку, суд дійшов висновку, що з її змісту підтверджується укладення договору позики та його умови. Тому суд вважає доведеним факт укладення правочину та передання грошової суми. Також суд вважає вірним нарахування 3% річних на суму боргу.

Outcome: approved