Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-19 00:00:00

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся до суду із цивільним позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за заявою відповідача від 15.05.2020 щодо призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг на підставі поданих документів [PERSON] користувалася державною соціальною допомогою з 15.05.2020 по 28.02.2021. При проведенні перевірки державними соціальними інспекторами департаменту встановлено, що відповідач, починаючи з травня 2020 року працював за договором. Рішенням Департаменту було припинено виплату державної соціальної допомоги, визначено розмір надмірно виплачених коштів 14\~520,26 грн., які відповідачем не повернуті. 1 березня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подала. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Луцької міської ради та є отримувачем державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. 15 травня 2020 року, 13 листопада 2020 року, [PERSON] звернувся до Департаменту із заявою про призначення допомоги і деклараціями про доходи та майновий стан сім`ї. В деклараціях відповідач зазначив, що доходів не має (а.с. 7-10). Рішеннями від 18 травня 2020 року, 16 листопада 2020 року на підставі наданих документів позивачем було призначено відповідачу допомогу на період з 15.05.2020 по 14.11.2020 у розмірі 1\~638,00 грн., з 15.11.2020 по 31.12.2020 у розмірі 1\~712,00 грн., 01.01.2021 по 28.02.2021 (а.с. 11, 16). Встановлено, що починаючи з 26 травня 2020 року відповідач на підставі договору про надання послуг з охорони працював у Луцькому спеціалізованому комбінаті комунально-побутового обслуговування, що підтверджується актом №599 від 31.12.2020, власними письмовими поясненнями від 30.12.2020 (а.с. 18 - 19). За виявленими обставинами спеціалістами управління було проведено перерахунок допомоги на період з 15.05.2020 по 31.01.2021, визначено обсяг надміру виплачених коштів у розмірі 14\~520,26 грн., що підтверджується рішенням про визначення обсягу надміру виплачених коштів від 05.01.2021 (а.с. 21). Спеціалістами управління гр. [PERSON] було направлено повідомлення від 11.01.2021 №11.5-7/135/2021 про повернення надміру виплачених коштів у розмірі 14\~520,26 грн. (а.с. 21 на звороті). На момент звернення до суду кошти не повернуті. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства. Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098 (далі - Порядок № 1098), визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Допомога відповідачу була призначена відповідно до вказаного нормативно-правового акту. Відповідно до пункту 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; - повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; - у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України). Положення цієї статті застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина третя вказаної статті). Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. З боку [PERSON] не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо суми стягнення. Отже, оскільки відповідач уникає повернення надміру виплачених сум допомоги наданих позивачем та отриманих останнім, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення надміру виплачених сум допомоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору. На підставі

Outcome: approved