Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Гайдаш Є.В. звернувся до суду із позовною заявою до Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: державна казначейська служба України, головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровської області, про стягнення матеріальної шкоди, завданої неправомірними рішеннями та діями державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, в обґрунтування якої зазначив, що 13 грудня 2018 р. головним державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбіковою О.Л. у виконавчому провадженні № 41048776, здійснено розрахунок та нараховано [PERSON] виконавчий збір в розмірі 10% від суми заборгованості станом на 13.12.2018 р. у розмірі 9 758,63 грн. 17 грудня 2018 р. у вказаному вище виконавчому провадженні головним державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбіковою О.Л. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 41048776, відповідно до якої з [PERSON] на користь Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області стягнуто виконавчий збір у розмірі 9 785, 63 грн. 12 квітня 2019 р. на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби надійшли кошти, перераховані [PERSON] в рахунок погашення виконавчого збору в розмірі 9 785, 65 грн. на виконання постанови від 17.12.2018 р. Платіжним дорученням № 2341 від 19.04.2019 р. виконавчий збір перераховано на користь держави. Не погодившись із вказаним рішенням головного державного виконавця Центрально-Міського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбікової О.Л. щодо нарахування виконавчого збору на заборгованість по сплаті аліментів, [PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом. 15 серпня 2019 р. рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/6739/19 визнано протиправними дії державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбікової О.Л. від 17 грудня 2018 р. у виконавчому провадженні № 41048776 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 9 785, 63 грн. та визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбікової О.Л, від 17.12,2018 р. ВП № 41048776 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 9 785.63 грн. У зв`язку із реорганізацією та перейменуванням відділів ДВС України, в 2020 р. Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було перейменовано в Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Дніпро). Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Доказом, що свідчить про неправомірність рішення головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбікової О.Л. є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/6739/19, що набрало законної сили, а матеріальна шкода у розмірі 9 785, 65 грн., завдана позивачу, знаходиться у причинному зв`язку із неправомірним рішенням виконавця щодо нарахування виконавчого збору на заборгованість. Таким чином, позивачу [PERSON] Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), спричинено матеріальну шкоду, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, при цьому представник позивача надав суду заяву про підтримання позовної заяви та проведення розгляду справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У своєму відзиві на позовну заяву головний державний виконавець Байбікова О.Л. позовну заяву не визнала, зазначила, що в ході виконання виконавчого провадження № 41048776 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини з усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, головним державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації проведення виконавчих дій, було здійснено заходи примусового виконання рішення, а саме винесена: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.02.2018. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам загальний розмір боргу станом на 28.02.2018 склав в розмірі 76 446,05 грн. Згідно з інформації наданої центральним сервером баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за боржником [PERSON] зареєстрований транспортний засіб марки Шевроле Епіка. р/п [NUMBER] , 2008 р.в. Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване такс житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Також, відповідно до п.9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувану. 17.09.2018 головним державним виконавцем І (сптрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Байбіковою О.Л., за невиконання рішення суду, що призвело до наявності заборгованості зі сплати алімен тів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, відповідно до вимог с та т ті 18, н. 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», н а к л а д с п о и т т р а (|) на користь стягувана у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.04.2013 но 01.09.2018. яка склала 89 122.92 гри., а саме в розмірі 44 561.46 гри., про що винесена відповідна постанова. Боржником була отримана постанова про накладення штрафу в той же день, про що є відповідна відмі тка в матеріалах виконавчого провадження. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справа № 214/8031/18 (4-с/214/13/19) від 13.03.2019 постанова про накладення штрафу скасована. 21.09.2018 головним державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управлінця Міністерства юстиції (м. Одеса) Байбіковою О.Л.. винесено пос танову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арени на рухоме майно боржника, а саме транспортний засіб марки Шевроле Епіка. р/н [NUMBER] . 2008 р.в. 24.09.2018 на адреси сторін направлені копії постанови, та надана можливіс ть у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідності письмово повідомити про цс виконавця. Боржником була отримана постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, про що є відповідна відмітка в матеріалах виконавчого провадження. 11а теперішній час будь-яких рішень щодо скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.09.2018 у відділі ДВС відсутнє, (копія додасться). І лише, тільки 14.12.2018 на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти в розмірі 97 856,32 три. (борг станом па 13.12.2018 року, згідно довідки-розрахунку). 12.04.2019 на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти в рахунок погашення виконавчого збору в розмірі 9785,65 гри. Платіжним дорученням № 2341 від 19.04.2019 виконавчий збір перераховано на користь держави. Не погодившись із вказаним рішенням, а саме щодо нарахування виконавчого збору на заборгованість зі сплати аліментів, позивач скористався правом на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровської області у справі № 160/6739/19 адміністративний позов [PERSON] до Центрально-Міського відділу ДВС задоволено у повному обсязі, а саме визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору. Враховуючи вищевикладене, головним державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Байбіковою О.Л., відповідно до вимог ст. 18, 27,71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і виконавчі дії вчинено відповідно до вимог чинного законодавства і в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, судом встановлено, що 17 грудня 2018 р. у вказаному провадженні №41048776 головним державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбіковою О.Л. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 41048776, відповідно до якої з [PERSON] на користь Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області стягнуто виконавчий збір у розмірі 9 785, 63 грн, що підтверджується розрахунком нарахування виконавчого збору на заборгованість зі сплати аліментів за ВП №41048776, здійсненим головним державним виконавцем Байбіковою О.Л. та постановою про стягнення виконавчого збору про витребування якого проситиму суд. 12 квітня 2019 р. на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби надійшли кошти, перераховані [PERSON] в рахунок погашення виконавчого збору в розмірі 9 785, 65 грн на виконання постанови від 17.12.2018 р., що підтверджується платіжним дорученням № 2341 від 19.04.2019 р. виконавчий збір перераховано на користь держави, обставина доводиться квитанцією № 4565286 від 14.04.2019 р. про перерахування [PERSON] на рахунок отримувача Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області. 15 серпня 2019 р. рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/6739/19 визнано протиправними дії державного виконавця Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбікової О.Л. від 17 грудня 2018 р. у виконавчому провадженні № 41048776 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 9 785, 63 грн. та визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Байбікової О.Л, від 17.12,2018 р. ВП № 41048776 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 9 785.63 грн. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. За змістом ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.28 постанови від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснив, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, ст. 11 Закону «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Відповідно до висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові від 08.11.2017 р. у справі № 761/13921/15-ц, Верховний Суд України дійшов висновку, що в справах за позовами фізичних і юридичних осіб про відшкодування, зокрема, моральної шкоди, заподіяної рішеннями, діями (бездіяльністю) державних виконавців, відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц, зазначено, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником свої прав. Велика Палата Верховного Суду також вказала, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що матеріальна шкода у розмірі 9 785, 65 грн, завдана позивачу, знаходиться у причинному зв`язку із неправомірним рішенням виконавця щодо нарахування виконавчого збору на заборгованість, тобто позивачу [PERSON] Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), спричинено матеріальну шкоду. Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанови від 01 листопада 1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що суди мають суворо додержувати передбаченого ст.56 Конституції права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У рішенні від 03 жовтня 2001 р. № 12-рп/2001 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2000 рік» та ст. 25 Закону України «Про Державний бюджет України на 2001 рік» (справа про відшкодування шкоди державою) Конституційний Суд дійшов висновку, що Конституція України гарантує громадянам у таких випадках право на відшкодування шкоди за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів.

Outcome: approved