Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач просить встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 16 січня 2017 року по 7 серпня 2020 року включно. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2005 року розірвано. В шлюбі народилась спільна донька [PERSON] . Згодом з 2007 року сторони продовжили проживати разом як сім`я в будинку батьків позивача. [INFO] у сторін народилася спільна донька [PERSON] . В період з 16 січня 2007 року по 7 серпня 2020 року сторони проживали разом, мали спільний бюджет, спільно вели господарство, разом відпочивали та проводили дозвілля, на святах в колі друзів та знайомих позиціонували себе як сім`я. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти позову заперечив. 6 вересня 2021 року відповідач у справі подала письмовий відзив, в якому проти позову заперечила, вказала, що зустрічалася та спілкувалася з позивачем з метою надання дітям можливості спілкуватися з батьком, однак постійно проживала разом з дітьми у своєї матері за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 6 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 29 вересня 2021 року. У зв`язку з перенесенням відпустки головуючого розгляд справи відкладено до 12 жовтня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 12 жовтня 2021 року відкладено розгляд справи до 15 листопада 2021 року за клопотанням позивача. 15 листопада 2021 року відкладено розгляд справи до 5 січня 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 5 січня 2022 року відкладено розгляд справи до 7 лютого 2022 року за клопотанням відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 7 лютого 2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 23 березня 2022 року для виклику свідків. З 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. 11 травня 2022 року призначено справу до розгляду на 30 травня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 30 травня 2022 року відкладено розгляд справи до 28 червня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 28 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 19 липня 2022 року для виклику відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 19 червня 2022 року відкладено розгляд справи до 4 серпня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 4 серпня 2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 7 вересня 2022 року у зв`язку з закінченням процесуального часу. Протокольною ухвалою головуючого від 7 вересня 2022 року відкладено розгляд справи до 14 жовтня 2022 року к зв`язку з викликом свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 14 жовтня 2022 року відкладено розгляд справи до 10 листопада 2022 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 10 листопада 2022 року відкладено розгляд справи до 10 січня 2023 року у зв`язку з викликом свідків. Протокольною ухвалою головуючого від 10 січня 2023 року відкладено розгляд справи до 10 лютого 2023 року. 10 лютого 2023 року розгляд справи відкладено до 17 березня 2023 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Протокольною ухвалою головуючого від 17 березня 2023 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 12 квітня 2023 року. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони з 29 серпня 2003 року перебували у шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 6 січня 2006 року (а.с.6). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Як вбачається з доручення на придбання туру №2008/Р-68 від 28 липня 2008 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відпочивали разом в АР Крим в період з 17 липня 2008 року по 27 липня 2008 року (а.с.20-21). Згідно довідки вихователя КУ СНВК №16, [PERSON] у період навчання доньки Єсенії постійно приводив дитину до дитячого садочку, відвідував батьківські збори і свята, систематично спілкувався з вихователями та адміністрацією стосовно виховання, навчальних досягнень та успіхів дитини (а.с.22). Відповідно до довідки №01-22/221 від 14 травня 2021 року, зі слів класного керівника учениці [PERSON] , її батько [PERSON] спілкувався з класним керівником, брав участь в батьківських зборах, цікавився життям своєї доньки (а.с.23). Згідно довідки КУ Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ст. №7, [PERSON] брав активну участь у навчанні та вихованні доньки [PERSON] , відвідував усі батьківські збори, брав участь в підготовці та проведенні позашкільних заходів класу та школи, приводив та забирав дитину з закладу (а.с.24). Як вбачається з протоколу допиту свідка від 12.12.2016 року, [PERSON] в своїх поясненнях, наданих в межах кримінальної справи, вказує на те, що за адресою: [ADDRESS] , проживає разом з чоловіком та двома дітьми. (а.с.88-89). [PERSON] , допитана в судовому засіданні як свідок, пояснила, що з січня 2006 року не проживала з позивачем однією сім`єю, підтримували гарні стосунки заради дітей, разом зустрічали свята. У 2015 році народилася друга донька від позивача. Інколи залишалася на ночівлю у позивача, десь 2-3 рази на рік. Спільного господарства не вели, спільних покупок не здійснювали. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється сусідкою позивача, пояснила, що подружжя постійно проживало з батьками позивача до 2020 року, про те, що вони розлучені їй не було відомо. Свідок часто приходила до них на свята, сторони спільно займалися дітьми, їздили до магазину, забирали старшу дитину з садочку, менша донька постійно була вдома. Бачила як відповідачка чистила сніг та прибирала на подвір`ї. Свідок [PERSON] , яка являється сусідкою позивача, пояснила, що сторони одружилися близько 20 років тому, жили разом до 2020 року, гуляли разом з дітьми, собакою. Кожного ранку позивач дружину з донькою відвозив до школи. Відповідач ніде не працювала, була вдома. Свідок постійно бачила відповідача на подвір`ї, вона прибирала, вішала білизну, сторони разом садили дерева, відмічали свята на подвір`ї, робили ремонт, прибирали, поверталися разом з пакунками з магазину. 2 онуки свідка постійно спілкувалися зі старшою донькою сторін, ходили до неї в гості, тому вона гарно знає подробиці їх життя. Свідок [PERSON] , яка являється сестрою відповідача, пояснила, що дала [PERSON] гроші на придбання квартири для себе, оскільки на той час не могла квартиру оформити на себе, бо перебувала на квартирній черзі. В 2017 році вказана квартира була переоформлена на свідка. Відповідач проживала з матір`ю та дітьми. У сторін не було спільного проживання, бюджету, покупок, вони були коханцями, інколи відповідач ночувала у позивача, у них народилася спільна дитина. Свідок [PERSON] , який являється двоюрідним братом позивача, пояснив, що позивач постійно працював, а відповідач була вдома. Позивач водив дитину в школу, були випадки, коли свідок ночував у батьків і бачив, що позивач водив дитину в дитячий садок. Сторони разом їздили на відпочинок. Вони проживали разом як родина. Свідок [PERSON] , яка являється донькою сторін пояснила, що приходили до батька на вихідних та на канікулах. Приходили в основному сама, інколи з мамою, залишалися ночувати. З 2010 року по 2019 рік весь час проживала в бабусі на [ADDRESS] . Кишенькові кошти їй давала мама, який у батьків був бюджет їй невідомо. На даний час спілкуватися з батьком не бажає. Зазначила, що після народження сестри, позивач проявляв до свідка агресію. На підтвердження спільного проживання позивачем надані фотознімки за різні періоди, з яких вбачається, що сторони спільно відмічали свята, їздили на відпочинок, разом проводили дозвілля (а.с.143-149).. Згідно вимог ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зробила висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц (провадження № 61-12879св20). Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що в спірний період у сторін народилася донька [PERSON] . Як вбачається з фотознімків сторони разом з дітьми їздили на відпочинок, відмічали свята в сімейному колі та разом проводили дозвілля, організовували своє життя - улаштовували подвірря, відвідували магазини, придбавали речі та продукти харчування. Вказані обставини підтвердили і свідки. До того, ж зі слів свідків відповідачку неодноразово бачили в будинку батьків позивача, та вважали, що сторони проживають разом як сім`я. В протоколі допиту свідка від 12.12.2016 року, сама відповідачка вказує на те, проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком та дітьми. Суд критично ставиться до пояснень позивача, допитаного в якості свідка, та пояснень доньки сторін [PERSON] , оскільки вони суперечать іншим доказам та поясненням свідків, які не є зацікавленими в результатах розгляду справи. До того ж вбачається їх упереджене та негативне ставлення до самого позивача, про що свідчать твердження доньки про небажання спілкуватися з батьком. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄСПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Досліджені в суді докази дають підстави стверджувати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі.

Outcome: approved