Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що із 14 січня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Через відсутність роботи в Україні, у 2016 році відповідач поїхав працювати за кордон. Із цього періоду сторони проживають окремо, спілкування не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя між ними припинене. Із 2020 року позивачка фактично проживає однією сім`єю з іншим чоловіком, спільно з яким у них [INFO] народився син [PERSON] . З огляду на це, з метою розірвання шлюбу, нею було подано відповідну заяву в суд ще 08.06.2021 року. Однак, ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі № 559/1216/21 від 01.02.2022 року, провадженні в справі закрито на підставі ч. 2 ст. 110 СК України. У зв`язку з перебуванням на момент народження сина [PERSON] у шлюбі з відповідачем, батьком дитини, на підставі ст. 133 СК України, був записаний відповідач. Вказаною нормою передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини, відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2022 року у справі № 452/4173/21 ухвалено виключити з актового запису № 150 від 26 жовтня 2021 року про народження [PERSON] , відомості про батька - громадянина України [PERSON] . На думку позивачки, її шлюб з відповідачем носить формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам її та її сина. Враховуючи викладене, просить суд розірвати шлюб та не застосовувати заходи примирення, оскільки спільні відносини з відповідачем припинені ще у 2016 році і їх відновлення є неможливим. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, на момент звернення із цим позовом - відсутній. Позивачка [PERSON] під час судового розгляду позов підтримала, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, наполягала на розірванні шлюбу. Додатково зазначила, що має намір зареєструвати шлюб із батьком дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Із свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] відомо, що сторони зареєстрували шлюб 14.01.2013 року у Виконавчому комітеті Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області (актовий запис № 1) ( а.с. 11). Під час перебування в шлюбі з відповідачем, у позивачки [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження дитини вказано [PERSON] , відповідача у справі (а.с. 5). Відповідно до рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.10.2022 року, ухвалено виключити з актового запису №150 від 26 жовтня 2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька - громадянина України [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Згідно викладеного позивачкою [PERSON] у позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем вона не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її відносини з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалась остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved