Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

Позивач у березні 2023 року звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] являвся батьком [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 1978 року будівництва, загальною вартістю152483 грн. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним: [INFO] помер батько позивача [PERSON] . 10.11.2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів своєму синові [PERSON] все своє майно. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 1978 року будівництва, загальною вартістю 152483 грн, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач своєчасно прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Постановою нотаріуса №17/02-31 від 04.02.2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність доказів родинних відносин між ним та померлим спадкодавцем [PERSON] , а також через відсутність документів, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно. Зазначав, що дійсно являється сином померлого [PERSON] , однак наявні розбіжності у прізвищах його та померлого батька і відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлюють оформлення спадщини позивачем. Для оформлення спадщини заявнику слід довести родинні відносини з померлим спадкодавцем, що також послугує підставою звільнення від оподаткування. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позовних вимог немає. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія [NUMBER] (а.с.5). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.01.2021 року Путильським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 4 (а.с.10). - з копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що батьками позивача були [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) - з довідки Путильської селищної ради №06-17/82 від 20.02.2023 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] , який помер [INFO] дійсно був однією і тією ж особою і був батьком [PERSON] [INFO] (а.с.25). - з довідки Путильської селищної ради №06-17/124 від 16.03.2023 року вбачається, що на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з ним його син [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.26). - з копії постанови державного нотаріуса Путильської нотаріальної контори Кокарєвої Н.М. №17/02-31 від 04.02.2023 року вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що спадкоємець [PERSON] просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом - як сину, для звільнення від сплати 5% податку від суми успадкованого майна. Встановлення юридичного факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадщини та звільнення від оподаткування. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будлинок із господарськими будівлями та спорудами, право на спадщину за заповітом на які ще не оформлено у нотаріуса через відсутність підтвердження родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем. Наявність родинних відносин прямо вплине на вартість самого оформлення спадщини при оподаткуванні отриманого у спадок майна. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.174.6 Податкового кодексу України, кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини. Відповідно до ст.174.2.1. Податкового кодексу України, за нульовою ставкою оподатковуються: вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Відповідно до пп. 14.1.263 п. 14.1. ст. 14 розділу І Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 VI членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім`ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення. Відповідно до ст. 174.3 Податково кодексу України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права ) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини. За таких обставин суд приходить до висновку, що факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] доводився батьком [PERSON] [INFO] , знайшов своє підтвердження на підставі досліджених судом доказів. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації спадкових прав, як спадкоємцю першого ступеня споріднення при визначенні оподаткування. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, суд виходить з наступного: Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.01.2021 року Путильським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 4 (а.с.10). За життя, а саме 10.11.2016 року [PERSON] склав заповіт у якому заповів своєму синові [PERSON] все своє майно, даний заповіт посвідчений секретарем Сергіївської сільської ради Логош В.М., зареєстрований в реєстрі за №84 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, 1978 року спорудження, загальною вартістю 152483 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорта та висновком про вартість майна, виданих ФОП [PERSON] (а.с. 11-19). З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні № 65510015 від 09.07.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа. (а.с.23) З виписки з погосподарської книги №08-51/10 від 21.02.2023 року вбачається, що за померлим [PERSON] числився житловий будинок з господарськими будівлями, 1978 року побудови, який розташований в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] своєчасно прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 99/2021 Путильської державної нотаріальної контори, зокрема довідкою Путильської селищної ради № 616 від 31.05.2021 року, відповідно до якої [PERSON] був зареєстрований та проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, а також пережитого подружжя не має (а.с.37). З копії постанови державного нотаріуса Путильської нотаріальної контори Кокарєвої Н.М. №17/02-31 від 04.02.2023 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.22). Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з наданих доказів, житловий будинок з господарськими будівлями, 1978 року побудови, знаходиться адресою: [ADDRESS] , інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі - судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про визнання права власності на спадкове є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved