Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-12 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради, треті особи: Заклад загальної середньої освіти «Ліцей №1» смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, Мурованокуриловецька селищна рада про визнання протиправним припинення виплати середнього заробітку, стягнення середнього заробітку та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2018 року по сьогоднішній день він працює у Закладі загальної середньої освіти "Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області" на посаді вчителя предмета «Захист України». З 24 лютого 2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» був мобілізований на військову службу до Збройних Сил України та проходить службу до теперішнього часу. 19 липня 2022 року йому було припинено збереження середнього заробітку за місцем роботи. На його звернення від 08.02.2022 здійснити розрахунок та виплатити належну йому заробітну плату, починаючи з 19.07.2022 по сьогоднішній день, а також в подальшому нараховувати та виплачувати її у відповідності до вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту», відповідач своїм листом № 01-03/151 від 13.02.2023 повідомив його, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладання нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються тільки «місце роботи і посада». Однак, частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту» передбачено гарантії держави педагогічним та науково-педагогічним працівникам, які передбачають, зокрема, що у разі проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за такими працівниками зберігається попередній середній заробіток. Зазначена норма Закону змінена не була, регулює спірні правовідносини та є нормою спеціального законодавства та має пріоритет перед трудовим законодавством. Тому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з 19 липня 2022 по 20 лютого 2023 в сумі 121\~611 гривень 45 копійок без утримання податків й інших обов`язкових платежів. Визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати йому середнього заробітку як вчителю ЗЗСО «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області» та зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати йому на підставі ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту» як вчителю ЗЗСО «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області» середній заробіток з дати звернення до суду з цим позовом, а саме з 20.02.2023, до часу його перебування у лавах Збройних Сил України та стягнути з відповідача судові витрати. 17.03.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечив з тієї підстави, що Кодекс законів про працю, має вищу ієрархію в системі законодавчих актів, а тому якщо ним скасовано таку соціальну гарантію як виплата заробітної плати мобілізованому працівнику, то остання не може бути передбачена іншим, в тому числі і спеціальним законом (а.с.40-42) 20.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій він з доводами відзиву не погоджується, оскільки наявність додаткових соціальних гарантій визначених тим чи іншим законом для окремих категорій громадян жодним чином не суперечить Кодексу законів про працю України, а тому просить позов задовольнити (а.с.46,47). Відповідач заперечень, а треті особи ЗЗСО «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, Мурованокуриловецька селищна рада письмових пояснень, суду не надали. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 06.03.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що з 2018 року по даний час позивач перебуває в трудових відносинах з Закладом загальної середньої освіти «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області», займає посаду вчителя предмета «Захист України», що підтверджується записами в його трудовій книжці (а.с. 17). Згідно Статуту Заклад загальної освіти «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області», є комунальною власністю Мурованокуриловецької селищної територіальної громади. Управління закладом освіти здійснює Мурованокуриловецька селищна рада, уповноваженим органом управління є відділ освіти Мурованокуриловецької селищної ради, який є юридичною особою, здійснює бухгалтерський облік та фінансову-господарську діяльність закладів освіти (а.с. 19-23, 23-31). Згідно військового квитка серії [NUMBER] від 01.11.1989 [PERSON] з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України «Про мобілізацію та мобілізаційну діяльність» був призваний на військову службу до Збройних Сил України та зарахований до списків першого відділу [INFO] №31 від 25.02.2022 (а.с.6-7,16). Згідно наказу №77-к від 19.07.2022 заступника начальника відділу освіти [PERSON] , у зв`язку із набранням чинності та внесенням змін до частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України, директорам НВК «ЗНЗ-ДНЗ» с.Котюжани, ЗЗСО «Мурованокуриловецька школа-ліцей №1-ліцей», СЗШ І-ІІІ ст. с.Вищеольчедаїв, КУ «ІРЦ Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області» ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] ) наказано припинити збереження середнього заробітку працівникам закладів освіти на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19 липня 2022 року (а.с.9). Наказом №146-к заст. директора з методичної роботи закладу загальної середньої освіти «Мурованокуриловецька школа Ліцей №1 Могилів-Подільського району Вінницької області Ж. Михайлова від 25 липня 2022, [PERSON] на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19 липня 2022 року припинено збереження середнього заробітку (а.с.8). Факт припинення виплати [PERSON] середнього заробітку з 19.07.2022 підтверджується довідкою про доходи №576 від 17.02.2023 виданою відповідачем. 08 лютого 2023 року позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити розрахунок та виплатити належну йому заробітну плату, починаючи з 19.07.2022 по сьогоднішній день, а також в подальшому нараховувати та виплачувати її у відповідності до вимог ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту» (а.с.11). Листом №01-03/151 від 13 02.2023 відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-ІХ та внесенням змін до частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладання нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються тільки «місце роботи і посада». \~ \~ \~ \~ 4. Оцінка аргументів сторін, які відносяться до предмета спору та норми права, які застосовує суд. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі статтею 4 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України в редакції, яка діяла до 19.07.2022, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Разом з тим, 19.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-ІХ (далі Закон) яким внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема частина третя статті 119 КЗпП України викладена в наступній редакції за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову. Враховуючи зазначене, з дати набуття чинності Закону, середній заробіток за працівниками, перелік яких визначений частиною третьою статті 119 КЗпП України, не зберігається. На виконання вказаних положень закону відповідачем з 19.07.2022 року припинено нарахування та виплату позивачу середнього заробітку. Разом з тим, [PERSON] займає посаду вчителя предмета «Захист України». Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про освіту» законодавство України про освіту ґрунтується на Конституції України та складається із цього Закону, спеціальних законів, інших актів законодавства у сфері освіти і науки та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (стаття 5 Закону). Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про освіту», держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам: належні умови праці та медичне обслуговування; оплату підвищення кваліфікації; правовий, соціальний, професійний захист; диференціацію посадових окладів (ставок заробітної плати) відповідно до кваліфікаційних категорій, встановлення підвищених посадових окладів (ставок заробітної плати) за педагогічні звання, надбавок за почесні звання, доплат за наукові ступені та вчені звання; виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків; виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки; надання пільгових довгострокових кредитів на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла або надання службового житла у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України; пенсію за вислугу років; інші гарантії, визначені законом України. Відповідно до ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту» у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. Змін до зазначеної норми Закону України «Про освіту» внесено не було. Таким чином, вимоги вищенаведених правових норм ч.3 ст. 119 КУпП України та ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту» містять розбіжності, відносно наявності підстав для нарахування та виплати середнього заробітку особам, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2018 року у справі №263/15749/16-а зазначив «..При наявності розбіжності загальних і спеціальних (виняткових) норм необхідно керуватися принципом lex specilis (лат. спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом lex specialis derogate generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу на загальною». Крім того, про перевагу норм lex specilis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (§ 69\~рішення у\~справі «Ніколова\~проти Болгарії»\~від 25\~березня 1999\~року,\~§ 15 рішення у справі «Баранкевич проти росії» від 26 липня 2007 року тощо». Отже, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі. З огляду на вказане суд відхиляє аргумент відповідача про те, що Кодекс законів про працю України має перевагу на спеціальним законом «Про освіту». Зважаючи на те, що позивач на момент припинення виплати йому середнього заробітку і до теперішнього часу займає посаду вчителя предмета «Захисту України» ЗЗСО «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, то на нього поширюється дія Закону України «Про освіту», який є спеціальним законом, а тому саме вказаний закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Таким чином, з урахуванням ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту», а також того, що [PERSON] який являється педагогічним працівником, був мобілізований на військову службу до Збройних Сил України в зв`язку з введеням воєнного стану, який діє і на даний час, продовжує проходити військову службу, суд дійшов висновку, про те, що дії відповідача щодо припинення йому нараховувати і виплачувати середній заробіток з 19 липня 2022 року є протиправними, а тому позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. 4.1 Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку. Оскільки судом встановлено протиправність припинення нарахування і виплати [PERSON] з 19.07.2022 заробітної плати, то його вимога стягнути з відповідача середній заробіток з 19.07.2022 по день звернення з заявою до суду, також є підставною. Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №100). Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 8 розділу ІV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Кількість робочих днів у травні та червні 2022 року складає 44 робочих дня. Відповідно до довідки про доходи позивача №576 від 17.02.2023 за 2022 рік, за два останні повні місяці позивачу нараховано та виплачено заробітну плату у такому розмірі: 17260,98 грн за травень 2022 року та 17260,98 грн за червень 2022 року, що за два місяці становить 34\~521,96 грн. Відтак середньоденна заробітна плата [PERSON] , становить (17260,98 грн + 17260,98 грн)/ 44 дня = 784,59 грн. За період з 19.07.2022 року по 20.02.2023 року кількість робочих днів становить 155 днів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 19.07.2022 року по 20.02.2023 року в розмірі 121611,45 грн, (784,59 грн * 155 днів = 121611,45 грн). 4.2 Щодо вимоги зобов`язати відповідача нараховувати та виплачувати середній заробіток в подальшому. Згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи передбачене\~статтею 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. У порядку цивільного судочинства підлягають захисту лише порушені права, однак, суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих негативних дій суб`єкта владних повноважень у подальшому, оскільки, на час розгляду справи таких не існує. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Враховуючи те, що судовому захисту підлягає тільки порушене на момент звернення до суду право позивача, яке в даній справі відновлюється шляхом визнання протиправним дії відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради щодо припинення виплати позивачу середнього заробітку та стягнення середнього заробітку, то вимога позивача про зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати йому середній заробіток з дати звернення до суду з цим позовом до часу його перебування у лавах Збройних Сил України задоволенню не підлягає. \~ \~ \~ \~ 5. Висновки щодо усіх позовних вимог позивача Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість та часткову доведеність позовних вимог [PERSON] , а тому вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення вимоги про визнання протиправними дії відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради щодо припинення виплати мобілізованому [PERSON] середнього заробітку з 19 липня 2022 року та стягнення із відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради на користь [PERSON] середнього заробітку за період з 19 липня 2022 року по 20 лютого 2023 року в сумі 121611 гривень 45 копійок без утримання податків й інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти вимог слід відмовити. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівників виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. 6. Судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за вимогу про визнання протиправним припинення виплати середнього заробітку та зобов`язання вчинити певні дії було сплачено 1073,60 грн судового збору. Оскільки позов в цій частині задоволено, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1073 грн 60 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial