Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-11 00:00:00

02 січня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] із вимогою про розірвання шлюбу, яку передано судді працівниками апарату суду 10 січня 2023 року(а. с. 3-4). В обґрунтування позову вказав на те, що04 лютого 1984року сторони уклали шлюб.Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. З вересня 2020 року та до цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. Спір щодо поділу майна відсутній. Тому прохає суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 03 лютого 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28 лютого 2023 року (а. с. 18), копія якоїнадіслана учасникам справи 03 лютого 2023 року за вихідним № 4810/23-Вих/2/204/1901/23 (а. с. 19). 05 квітня 2023 року на адресу суду повернувся конверт, яким відповідачці направлялася ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 27). Позивачу судове засідання не з`явився, надавзаяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохавїх задовольнити (а. с.20). Відповідачкау судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 24, 25), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що 04 лютого 1984 року у виконкомі Іванівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, між [PERSON] , [INFO] , уродженим у с. Прогресі Красноармійського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , уродженою у с. Іванівці Красноармійського району Донецької області, укладено шлюб, про що складено актовий запис №6, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 22 липня 2022 року (а. с. 8).Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.\~24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Приписами ч. 2 ст.\~112\~СК України визначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки понесені позивачем судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved