Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-17 00:00:00

09 січня 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] до АТ «Універсал Банк», в якому вона просить: стягнути з банку грошову суму 33097,68 грн. Позов обґрунтований тим, що у [PERSON] відкрито рахунок в АТ «Універсал Банк» в рамках проекту «Монобанк». Також, позивач є зареєстрованим користувачем крипто валютної біржі «Binance», де на платформі Р2Р у мобільному додатку здійснює незначні операції х купівлі криптовалюти. 27.09.2022 р. позивач у додатку «Binance» позивач за ордером № 204081645919 придбала криптовалюту ЕТН у кількості 0,00667641 на суму 334 грн. 32 коп. продавець [PERSON] , для чого необхідно було перерахувати кошти зі свого рахунку на рахунок продавця. Однак, в процесі формування переказу позивачка у графі сума замість 334,32 грн. вказала суму 33432, тобто без розділення, і відбулась операція з переказу суми 33432,00 грн. Ордер на покупку крипто валюти був виконаний, позивачка отримала 0,00667641 ЕТН на суму 334,32 грн., але сплатила за це 33432,00 грн., переплативши 33097,68 грн., з яких на переказ пішли й кредитні кошти. Позивач побачила помилку на звернулась одразу в службу підтримки банку, служба підтримки зв`язалась з отримувачем, але він дозволу на повернення зайво сплачених коштів не надав, а без згоди отримувача банк не мав можливості повернути кошти. На лист позивачки, банк відмовив у наданні даних щодо отримувача коштів, посилаючись на банківську таємницю. Володілець рахунку обізнаний, що відбувся помилковий переказ, та безпідставно не повертає грошові кошти в сумі 33097,68 грн. Ухвалою судді від 19.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, витребувано у АТ «Універсал Банк» відомості щодо власника та володільця рахунку, на який було здійснено переказ коштів позивачкою. 13.02.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про заміну відповідача на належного - [PERSON] , який отримав кошти позивачки, також представник позивача просив розглядати справу з викликом учасників справи. 14.02.2023 року надійшов відзив банку, у якому банк позов не визнав, зазначив, що він не є набувачем зайво сплачених позивачкою коштів, намагався вирішити питання про повернення суми, але отримувач коштів згоди не надав. Отримувачем коштів є [PERSON] , [ADDRESS] . Також, банк заявив клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою суду від 22.02.2023 року задоволено заяву про заміну неналежного відповідача, замінено відповідача АТ «Універсал Банк» на [PERSON] , водночас відмовлено в задоволенні заяви про розгляд справи з викликом учасників, надано відповідачу строк для подання відзиву та направлено копії судових документів. Відповідач [PERSON] отримав судові документи 04.03.2023 року за адресою, вказаною банком, проте відзиву не подавав. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка [PERSON] є клієнтом АТ «Універсал Банк», має рахунок, картка № [NUMBER] . 27.09.2022 р. позивачка [PERSON] у додатку «Binance» за ордером № 204081645919 придбала криптовалюту ЕТН у кількості 0,00667641 на суму 334 грн. 32 коп. у продавця [PERSON] , для чого необхідно було перерахувати кошти зі свого рахунку на рахунок продавця. Відповідно до наданих суду банківських документів, [PERSON] 27.09.2022 р. зі свого поточного рахунку (картка № [NUMBER] ) здійснила операцію по перерахуванню грошових коштів у розмірі 33432,00 грн. [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] . Відповідно до наданих суду фотокопій з месенджерів у додатках «Binance» та «Монобанк», позивачка зверталась до відповідача з проханням повернути зайво сплачені кошти, а також до банку для повернення коштів, але банк повідомив, що отримувач коштів не надав згоду на їх повернення. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Відповідно до ст. 3 ЦК України, основними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У цій справі позивачкою доведено, що під час купівлі криптовалюти на суму 334,32 грн., нею шляхом безготівкового переказу помилково сплачено суму 33432,00 грн. на користь відповідача, тобто сума переплати складає 33097,68 грн. Доказів на підтвердження наявності будь-яких правових підстав для набуття права власності на грошові кошти в сумі 33097,68 грн., які перевищують суму угоди з купівлі криптовалюти, відповідач суду не надав. Таким чином, оскільки відповідач набув грошову суму 33097,68 грн. без будь-якої правової підстави, внаслідок помилки позивача, і добровільно відмовляється повернути кошти, їх слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved