Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, уточнивши який (т.2 а.с. 175), просить: 1) припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину автомобіля марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; 2) припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину автомобіля марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; 3) припинити його право власності на 1/6 частину автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; 4) стягнути з нього на користь [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах грошові кошти в розмірі різниці між вартістю 1/6 частини автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] та вартістю 2/3 частин автомобіля марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , в сумі 40160,74 грн за рахунок коштів, які внесені ним на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області; 5) визнати за ним право власності на 2/3 частини автомобіля марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . На день смерті [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] (матір позивача). У позивача також є рідна сестра [PERSON] . За час шлюбу батьками придбано в тому числі два автомобілі: марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску та вантажний автомобіль марки «САЗ 3507», 1991 року випуску. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складалося, зокрема, з автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», номерний знак [NUMBER] та автомобілю марки «САЗ 3507», номерний знак [NUMBER] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] дружина померлого та діти [PERSON] і [PERSON] . З метою отримання спадщини, [PERSON] та відповідачі, як спадкоємці першої черги, звернулися до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. 20.09.2016 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину автомобілю «САЗ 3507», номерний знак [NUMBER] (реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] ), на 1/6 частину автомобілю марки ГАЗ 31105-581», номерний знак [NUMBER] свідоцтво про право на спадщину не отримав. 03.09.2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину автомобілю марки «САЗ 3507», номерний знак [NUMBER] (реєстровий номер свідоцтва 1-1629). 25.07.2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, а саме: на 1/2 частину автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», номерний знак [NUMBER] (реєстровий номер свідоцтва [NUMBER] ), та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину зазначеного автомобіля (реєстровий номер свідоцтва 1-1090). [PERSON] також отримала свідоцтва про право на спадщину на належну їй частку в спадковому майні - на 1/6 частину автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», номерний знак [NUMBER] та 1/3 частину автомобіля марки «САЗ 3507», номерний знак [NUMBER] . Позивач вказує, що основним засобом для існування його сім`ї є вантажний автомобіль марки «САЗ 3507», який знаходиться в його постійному користуванні та обслуговуванні. Відповідачі вказаним вантажним автомобілем ніколи не користувалися, його не обслуговують, ремонтні роботи не здійснюють, автомобіль знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де мешкає позивач. Що стосується автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», він фактично завжди знаходився за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі по справі. Як вони використовують вказаний автомобіль, позивачу не відомо. Таким чином, між сторонами фактично склався порядок користування спірними автомобілями, але відповідачі мають намір будь-яким чином отримати у власність ще і вантажний автомобіль. Автомобілі є неподільними речами, частки, належні кожному з них, виділити в натурі неможливо, спільної домовленості між спадкоємцями щодо порядку поділу автомобілів немає, між сторонами склалися негативні відносини, у зв`язку з чим неможливе спільне користування автомобілями, тому звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позову наполягали. При цьому пояснили, що відповідачі автомобілями не користуються, не мають посвідчень водія, а автомобілі є речами неподільними, тому враховуючи, що автомобіль «САЗ 3507» є основним засобом для існування сім`ї позивача, оскільки він здійснює перевезення вантажів на вказаному автомобілі, вважає можливим поділити спадкове майно таким чином, як вказав у позові. Також представник позивача зазначив, що на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області позивачем були внесені грошові кошти у розмірі 40160,74 грн, тому просить стягнути з позивача на користь відповідачів вказану суму, яка є різницею вартості часток. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнали та пояснили, що заперечують проти припинення їх права власності на автомобіль «САЗ 3507» та заперечують проти отримання грошової компенсації, обґрунтовуючи це тим, що між сторонами склалися вкрай неприязні відносини. [PERSON] зазначила, що позивач взагалі на її думку не має право на будь-яку частку у спадщині, оскільки майно є спільним майном подружжя її та покійного чоловіка. Також підтвердили, що посвідчень водія вони не отримували. Після перерви в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, повідомлення про причини неявки від них не надходило. Представник відповідачів - адвокат Коваль О.В. у судовому засіданні позов не визнав, підтримавши пояснення відповідачів. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 454, який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі, і з автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ВРЕО №2 м. Одеси, Одеської області 19.12.2013 року, який належав померлому, що підтверджується обліковою карткою № [NUMBER] від 19.12.2013 року, виданою Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області № 5146 від 07.07.2016 року під № 31/15-51146/685, та автомобілю марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, шасі (рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] тип ТЗ-самоскид, зареєстрований Роздільнянським МРЕВ УДАІ Одеської області 07.06.2002 року, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого Роздільнянським МРЕВ УДАІ Одеської області 07.06.2002 року (т. 1 а.с.19, 114). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є сторони позивач [PERSON] (син) та відповідачі [PERSON] (дружина) та [PERSON] (донька), про що свідчать свідоцтва про народження та свідоцтво про шлюб (т.1 а.с.101, 111, 104). З метою отримання права на спадщину, як спадкоємці за законом першої черги, сторони звернулися до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. 20.09.2016 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину автомобілю марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] ) (т.1 а.с. 149), на 1/6 частину автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував. [PERSON] 23.09.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину автомобілю марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] ) (т.1 а.с.9), 25.07.2016 року - свідоцтво про право власності на частину автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] ) (т.1 а.с.21) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину зазначеного автомобілю «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (реєстраційний номер свідоцтва [NUMBER] ) (т.1 а.с.22). [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину автомобілю марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с. 158) та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с. 156). Відповідно до висновку експерта №21-6559-6570 автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової та середньої ринкової вартості колісних транспортних засобів від 16.03.2022 року ринкова вартість автомобілю марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки 16.03.2022 року, становить 89138,00 грн. Середня ринкова вартість автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату оцінки 16.03.2022 року, становить 115787,00 грн (т.2 а.с.125-135). Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Аналогічна за змістом норма міститься в статті 321 ЦК України. Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких, суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Обґрунтовуючи позов, позивач в якості підстав для припинення права відповідачів на частку у праві спільної часткової власності на рухоме майно, зокрема на 1/3 частину автомобіля марки «САЗ 3507» 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , а також припинення свого права на 1/6 частину автомобілю марки «ГАЗ 31105-581» 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] , вказав, що автомобілі є неподільними речами, виділити в натурі частку кожного неможливо, спільне володіння і користування автомобілями є неможливим, оскільки між сторонами склалися вкрай неприязні відносини. У зв`язку з пред`явленням позову про припинення права власності, позивач виконав умову щодо попереднього внесення на депозитний рахунок суду компенсації вартості часток у спірних автомобілях, що належать відповідачам, перерахувавши 10.04.2023 року на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошову суму в розмірі 40160,74 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.2939532405.1 від 10.04.2023 року. Слід зазначити, що доводи позивача про неможливість виділу в натурі належних відповідачам на праві спільної часткової власності у розмірі 1/3 частини автомобілю марки «САЗ 3507» 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , та належного йому на праві спільної часткової власності у розмірі 1/6 частини автомобілю марки «ГАЗ 31105-581» 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] , а також про неможливість спільного користування автомобілями є обґрунтованими. При цьому, суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що припинення права відповідачів на частку у спільному майні (що стосується автомобілю «САЗ 3507» 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] ) не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів та членам його сім`ї, а припинення права [PERSON] на частку у спільному майні (що стосується автомобілю марки «ГАЗ 31105-581» 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] ) не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім`ї, а навпаки сприятиме захисту їх прав. Так, [PERSON] працює на\~1/2 ставки сантехніком у Сільськогосподарському підприємстві «Комунхоз», і тому, маючи посвідчення водія категорії В, С, Д, використовує вантажний автомобіль «САЗ 3507» для перевезення вантажів, що сприяє нормальному забезпеченню потреб його сім`ї, яка складається з дружини [PERSON] , неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Також [PERSON] просить припинити право на належну йому 1/6 частку у праві власності на автомобіль «ГАЗ 31105-581» 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] , заявивши одночасно вимоги про припинення права власності відповідачів на належні їм 2/3 автомобіля «САЗ 3507» (по 1/3 частини кожній) та можливості доплати ним різниці між вартістю належної йому 1/6 частки автомобілю «ГАЗ 31105-581» 2008 року випуску 19297,83 грн (115787,00:6) та вартістю належних їм 2/3 часток автомобілю «САЗ 3507»\~1991 року випуску 59425,33 грн (89138:3х2), що становить 20063,75 грн, кожному (40127,50:2). Разом з цим, можливість перерозподілу\~спадщини, право власності на частки в якій мають спадкоємці, можливо зокрема в порядку статті 365 ЦК України, що передбачає можливість припинення права на частку в спільному майні за наявності підстав, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Слід зазначити, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частці в автомобілі «САЗ 3507», 1991 року випуску, що не є незначною часткою у праві власності. Проте, для припинення права на частку в розумінні ст. 365 ЦК України достатньо наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав (неподільність речі, неможливість спільного користування річчю тощо), якщо таке припинення в усякому випадку не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки автомобілі є неподільними речами, спільне володіння і користування ними є неможливим, зважаючи на вкрай неприязні відносини, які склалися між сторонами, крім того, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників (сторін по справі) та членам їх сімей, тому наявні підстави для задоволення позову і припинення права відповідачів на частку у спільному майні - 1/3 частину автомобіля марки «САЗ 3507» кожного відповідача; визнання за позивачем права власності на 2/3 частини автомобіля марки «САЗ 3507»; припинення права [PERSON] на частку у спільному майні - 1/6 частину автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», а також стягнення з позивача на користь відповідачів грошової компенсації у розмірі різниці між вартістю 1/6 частини автомобіля марки «ГАЗ\~31105-581»\~та вартістю\~2/3\~частин автомобіля марки\~«САЗ 3507»\~за рахунок коштів, які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Одеській області, по 20063,75 грн кожному. Розрахувавши суму до сплати кожному з відповідачів 20063,75 грн, суд виходить з такого. Відповідно до висновку експерта №21-6559-6570 автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової та середньої ринкової вартості колісних транспортних засобів від 16.03.2022 року ринкова вартість автомобіля марки «САЗ 3507», 1991 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 89138,00 грн. Середня ринкова вартість автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] - 115787,00 грн (а.с.125-135). 1/3 від 89138,00 грн становить 29712,66 грн (вартість частки автомобіля марки «САЗ 3507» кожного з відповідачів), 1/6 від 115787 грн 19297,83 грн (вартість частки кожного з відповідачів автомобіля марки «ГАЗ 31105-581»), 29712,66х2=59425,33 грн (вартість 2/3 часток автомобіля марки «САЗ 3507»), від цієї суми віднімається вартість 1/6 частки автомобіля марки «ГАЗ 31105-581», належного позивачеві і стягненню на користь кожного з відповідачів підлягає сума в 40127,50:2=20063,75 грн, за рахунок коштів, які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Одеській області. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. \~Ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем понесені наступні судові витрати: судовий збір 1272 грн (т.1 а.с.1), 2305,20 грн (т.1 а.с. 55а), 454 грн (т.1 а.с.94), всього 4031,20 грн; витрати на правову допомогу 1500 грн (т.2 а.с.92), витрати на проведення експертизи 4118,64 грн (т.2 а.с. 117), що разом становить 9649,84 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача стягненню підлягає по 4824,92 грн, з кожного.

Outcome: approved