Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

06.12.2022 року до суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 75000 грн. В обґрунтування заяви посилалась на те, що з метою отримання правничої допомоги щодо ведення справи між нею та адвокатом Поляковою В.В. було укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 10.04.2019, за яким адвокатом отримано плату 30000 грн. (згідно квитанції від 01.03.2020) та 45000 грн. (згідно квитанції від 28.11.2022)-юридична консультація, збір доказів, досудова підготовка справи, направлення запитів, складання та написання позовної заяви, уточненої позовної заяви, клопотань, участь в судовому засідання в Київському районному суді м.Харкова, додаткову угоду №1 від 01.03.2020 до договору про правничу допомогу від 10.04.2019. 01.02.2023 від прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова Размєтаєва А. до суду надійшли письмові пояснення, в яких він просив суд відмовити в задоволенні клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вона не відповідає критерію розумності та реальності адвокатських витрат. Посилався на те, що жодних умов щодо вартості послуг адвоката договір про надання правничої допомоги від 10.04.2019 укладений з адвокатом Поляковою В.В. не містить. Зокрема з тексту вказаного договору не вбачається вартість адвокатських послуг, а зазначено лише їх перелік. Додаткова угода №1 від 01.03.2020 до договору від 10.04.2019 містить лише погодинну вартість «участі особи, яка надає правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді». Які окремі процесуальні дії оплачуються клієнтом адвокату з розрахунку 1000 грн. за годину в додатковій угоді не зазначено. Таким чином, на думку прокурора, об`єктивно неможливим є встановлення дійсної домовленості сторін щодо вартості наданих послуг. Крім того, згідно розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, ці послуги оцінені 45000 грн., виходячи з погодинної оплати 1000 грн. та загальної суми витрачених годин роботи адвоката -45 год. Вказана сума є завищеною згідно з даних Державної служби статистики України.Також, згідно розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, участь адвоката в судових засіданнях протягом 2020-2022 років оцінена в 30000 грн. За наявними даними, представник позивача Полякова В.В. особисто брала участь лише в підготовчих судових засіданнях 29.04.2020 і 22.01.2021. В інших засіданнях представник участі не брала. Таким чином, заявлена до стягнення сума 75000 грн. є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 10.04.2023 від представника позивача [PERSON] адвоката Полякової В.В. до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача посилалась на те, що посилання прокурора на те, що адвокат Полякова В.В. брала учать у 2 судових засіданнях не відповідають дійсності. Так, ухвалою суду від 29.04.2020 по справі призначено судову психологічну експертизу. Адвокат Полякова В.В. особисто, за власні кошти відвезла справу №953/3527/20 до Полтавського відділення Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім.. засл. проф.. Бокаріуса М.С. Також супроводжувала позивача до експертної установи для проведення експертизи, брала участь в апеляційній інстанції 30.03.2023, складала відзив на апеляційну скаргу. Посилалась на те, що з приводу заявленого розміру витрат на правову допомогу керувалась ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 зі змінами, «Правила адвокатської етики» від 09.06.2017, Рішення №13/1/7 від 21.07.2021 «Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару». Крім того, вказала, що колосальне значення цієї справи, відшкодування моральної шкоди, має для репутації позивачки. [PERSON] зазнала шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю, приниження її честі, гідності та ділової репутації. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Полякова В.В. надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу просили задовольнити. Від представника відповідача прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова Ольхового Б. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог клопотання заперечував. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із клопотанням та матеріалами справи, судом встановлено наступне. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 позовні вимоги [PERSON] , до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органами досудового розслідування, прокуратури та суду, відшкодування судових витрат задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] суму в розмірі 2322756 грн. у відшкодування моральної шкоди, 137000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, 21247,20 грн. компенсації витрат, пов`язаних з проведенням судово-психологічної експертизи. Постановою Харківського апеляційного суду від 30.03.2023 апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 змінено. Зменшено розмір відшкодування моральної шкоди, стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] з 2\~322\~756 грн. до 350\~000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Компенсовано Харківській обласній прокуратурі за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в розмірі 13\~390,80 грн. за подання апеляційної скарги. Відповідно до ч.ч.1,2ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються:\~\~у разі задоволення позову - на відповідача;\~\~у разі відмови в позові-на позивача;\~\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи вимоги позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з проведенням експертизи. (ч. 1,3\~ст. 133 ЦПК України) Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: -копію договору про надання правничої допомоги б/н від 10.04.2019; -копію додаткової угоди №1 від 01.03.2020 до договору про надання правничої допомоги б/н від 10.04.2019 відповідно до умов якої зазначено, що за годину участі особи, яка надає правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді клієнт сплачує адвокату 1000 грн.; -розрахунок (акт приймання-передачі) суми гонорару за надання правничої допомоги; -квитанцію б/н від 28.11.2022 про сплату [PERSON] адвокату Поляковій В.В. грошових коштів в розмірі 45000 грн. - квитанцію б/н від 01.03.2020 про сплату [PERSON] адвокату Поляковій В.В. грошових коштів в розмірі 30000 грн. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Суд зазначає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонам, відповідно до ч.9 ст.139 ЦПК України. Так, з клопотання позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що вона просить стягнути з відповідачів 45\~000 грн. за надання юридичних послуг, які включають в себе згідно акту прийому передачі суми гонорару за надану правничу допомогу: попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, вивчення наданих документів, ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи,підготовка процесуальних документів (складання та направлення запитів, складання клопотань, складання позовної заяви, клопотань про витребування доказів, призначення експертизи, заяв, клопотань в суді. Вартість 1 год. роботи адвоката становить 1000 грн. Представником позивача витрачено 45 год., а тому заявлена сума до стягнення 45000 грн. Суд погоджується з даною сумою та її розрахунком, вважає її обґрунтованою, співрозмірною зі складністю справи,часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому є такою, що підлягає задоволенню. Також, позивач просить суд стягнути 30\~000 грн. судових витрат за участь у судових засіданнях протягом 2020-2022 років. Представником відповідача заперечується сума витрат на правничу допомогу, зазначена представником позивача через її неспівмірність з наданням послуг. Так, з матеріалів цивільної справи №953/3527/20 вбачається, що представник позивача брала участь у судових засіданнях 01.04.2020 (з 12:02 год. по 12:12 год.), 29.04.2020 (з 17:11 год. по 17:15 год.),21.01.2021 (з 12:06 год. по 12:46 год.), 31.08.2021 (з 15:10 год. по 15:37 год.) Враховуючи не тривалий час, проведений в судових засіданнях представника позивача, суд вважає суму 30\~000 грн. за участь в судових засіданнях завищеною. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію відповідача щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу за участь у вищевказаних судових засіданнях в розмірі 3000 грн. за кожне судове засідання, на загальну суму 12\~000 грн. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial