Jurisdiction: civil
Date: 2023-04-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за постачання теплової енергії за період з 01.12.2019 по 01.09.2021 до офісного приміщення по [ADDRESS] у сумі 777,18 грн, та витрат з оплати судового збору у сумі 2481,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 10.10.2015 між комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради та адвокатом Сопілко Аллою Іванівною було укладене договір на постачання теплової енергії №1912, згідно з умовами якого позивач постачає теплову енергію, а відповідач зобов`язаний сплачувати її вартість у строки і на умовах, що передбачені договором. У зв`язку з порушенням відповідачем п. 3.1 умов договору, в період з грудня 2019 року по вересень 2021 року у споживача послуг утворилася заборгованість, яка станом на 01.10.2022 становить 777,18 грн. Ухвалою Богунського районного\~суду м.\~Житомира від 26.10.2022 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.11.2022 матеріали цивільної справи №295/10697/22 передані за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.12.2022 матеріали цивільної справи №295/10697/22 передані за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою від 24.01.2023 суддею Воробйовою Т.А. справу прийнято до свого провадження. 01.02.2023 [PERSON] направила до суду заяву із запереченням проти розгляду справи у порядку строщеного позовного провадження, та просить розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін та перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження, та встановити відповідачу строк для подачі відзиву. Ухвалою від 07.02.2023 у задоволенні клопотання [PERSON] про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі\~ №295/10697/22 відмовлено. 01.02.2023 [PERSON] направила до суду заяву про зупинення провадження у справі. Ухвалою від 07.02.2023 у задоволенні заяви [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. 03.02.2023 до суду надійшло клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки її дохід є мізерним, тому просила звільнити її від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2015 між комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець) та адвокатом Сопілко Аллою Іванівною (споживач) було укладене договір на постачання теплової енергії №1912 (далі договір) (а.с. 6-9). Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується своєчасно та відповідної якості постачати теплову енергію, а споживач зобов`язується своєчасно проводити її оплату за встановленими тарифами у стоки і на умовах, що передбачені договором. Тарифи на теплову енергію на дату укладання договору становлять: 1593,01 грн за одну Гкал, які можуть бути змінені в порядку, визначеному чинним законодавством України, про що споживачу повідомляється у засобах масової інформації, розмір щомісячної плати коригується у відповідності до зміни тарифів (п. 2.1 договору). Згідно з п.п 1 п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживачі - госпрозрахункові підприємства, організації, проводять попередню оплату до 20 числа поточного місяця у розмірі 50% від очікуваних нарахувань. Решту суми нарахувань споживач оплачує до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Теплова енергія оплачується безготівково на розрахунковий рахунок виконавця (п. 3.2 договору). Відповідно до п. 3.5 договору - не отримання споживачем рахунку не звільняє останнього від обов`язку оплати по цьому договору. Сторони домовились, що всі платежі за надану теплову енергію, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду, при його наявності, не залежно від призначення платежу, вказаного в платіжному документі (п. 3.3 договору). Пункт 4.2 договору визначає, що споживач зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за фактично поставлену теплову енергію з часу їх отримання не зважаючи на відсутність укладеного договору; оплачувати теплову енергію у встановлений договором строк; у разі несвоєчасного внесення плати за теплову енергію сплачувати пеню в установленому законом та цим договором розмірі. Згідно з умовами п.п 5.1 п. 5 передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і договором, зокрема, за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення коштів за теплову енергію - шляхом сплати пені; порушення зобов`язань, встановлених законодавством і договором. Як передбачено п. 11.1 договору, цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання. Тарифи на постачання теплової енергії встановлені рішеннями виконавчого комітету Житомирської міської ради №1400 від 19.12.2018 та №1475 від 23.12.2019 (а.с. 17-20). Заборгованість за постачання теплової енергії до офісного приміщення по [ADDRESS] , за період з 01.12.2019 по 01.09.2021 становить 777,18 грн, що підтверджується розрахунком нарахувань і оплати згідно договору №1912 від 10.10.2015 (а.с. 10). Відповідно до положення п.5 ч.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.20 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, які були чинним на час виникнення спірних правовідносин, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил). Як передбачено ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч.1 ст.84 ЦПК України). Відповідач не скористалась своїми процесуальними правами, передбаченими статтями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, та не надала до суду доказів на підтвердження своїх заперечень щодо вимог позивача, зокрема, відповідачем не надано доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є не правильним, власного розрахунку заборгованості позивач не надала, а також відсутні докази належного виконання відповідачем її зобов`язань за договором. Враховуючи те, що офісне приміщення, яке знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] , забезпечувалось послугами надані послуги з постачання теплової енергії, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору про постачання теплової енергії №1912 від 10.10.2015, однак відповідач порушила свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, що підтверджено позивачем та не спростовано відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути із [PERSON] \~на користь позивача заборгованості в сумі 777,18 грн. Щодо клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено\~Законом України "Про судовий збір". Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у\~частині першій\~цієї статті. Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши клопотання про звільнення від сплати судового збору та матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки суд може звільнити від слати судового збору з підстав оцінки майнового стану особи, однак достатніх доказів щодо майнового стану відповідач не надала. Так, відповідач надіслала до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік. При цьому, у заявах від 01.02.2023 відповідач вказує, що вона з 03.03.2022 перебуває за межами України, однак будь-яких доказів щодо наявності або відсутності доходу з джерел, які знаходяться за межами України, відповідач не надала. Таким чином, оскільки відповідач не надала достатніх доказів на обґрунтування свого посилання на скрутний матеріальний стан, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved